Справа № 676/90/26
Суддя: Пилипенко І. О.
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №676/90/26
Номер провадження 2-а/676/28/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Райтаровського В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Вінницькій області в особі поліцейського 2 роти 2 взводу 1 батальйону Тараса Івана Івановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2026 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом посилаючись на те, що постановою інспектора 2 роти 2 взводу 1 батальйону лейтенантом поліції Тарасом І.І., серія ЕНА №6435394 від 30.12.2025 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП, а саме за те, що 30.12.2025 року о 12 годині 14 хв. в м. Вінниця, траса АД-М21 306 км., керуючи транспортним засобом Volkswagen Touareg номерний знак НОМЕР_1 на думку інспектора не пред`явив документи на транспортний засіб та посвідчення водія. Вважає, що причина його зупинки є незаконною оскільки, інспектор відмовився аргументувати причини його зупинки відповідно до положень ЗУ «Про національну поліцію». При цьому, поліцейський зупинив його в потоці руху наздогнавши його авто та пояснивши, що він перевищив швидкісний режим в незрозумілому йому місці, підтвердити здійснення ним факту порушення не зміг. В подальшому поліцейський почав вимагати у нього реєстраційні документи на транспортний засіб та посвідчення водія. Після довгої дискусії, він пред`явив вказані документи, однак поліцейський почав складати нього постанову за ч.1 ст.126 КУпАП. Оскільки ним були пред`явлені документи поліцейському, вважає, складену постанову неправомірною та такою, що підлягає скасуванню.

Просить суд скасувати постанову інспектора 2 роти 2 взводу 1 батальйону лейтенантом поліції Тарасом І.І., серія ЕНА №6435394 від 30.12.2025 року, винесену відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 грн. за ст.126 ч.1 КУпАП.

Ухвалою суду від 09.01.2026 року адміністративну справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи.

09 лютого 2026 року від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Ковальчука Д.М. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого під час несення служби в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.49 село Стрижавка Вінницького району, траса А/Д М-21, 306 км, 30.12.2025 року екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam ІІ LTI 20/20 (серійний номер ТС008365) було виявлено порушення Правил дорожнього руху а саме, водій транспортного засобу VolkswagenTouareg з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 73 (сімдесят три) км/год, чим перевищив швидкість руху на 23 (двадцять три) км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Після чого було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Інспектор підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а ПДР України. В подальшому водій відмовився пред`являти посвідчення водія відповідної категорії у спосіб, який не дає можливість поліцейському прочитати або зафіксувати дані, що містяться в ньому. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 2.4.а ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Поліцейський Тарас І. І. виніс постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 425 грн., відповідно до санкції статті. Відеозаписи із нагрудних відео реєстраторів, які були закріплені 30.12.2025 року за працівниками управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП відсутні, оскільки згідно Наказу МВС № 1026 від 18.12.2018 Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису Розділу VІІІ, загальний порядок зберігання та видачі відеозаписів «Строк зберігання відеозаписів становить: з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, 30 діб», та у зв`язку із наявною технічною можливістю строк збереження відеозаписів із нагрудних відео реєстраторів є обмеженим.

При цьому, працівником поліції був зупинений транспортний засіб під керуванням громадянина позивача де інспектор попросив пред`явити документи, а саме: посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб. Згідно положення Порядку №1456 щодо перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, зокрема на блокпості на якому і було зупинено позивача. Однак позивач відмовився пред`являти вищевказані документи, оскільки вважав, що у працівників поліції були відсутні законні підстави зупинки транспортного засобу та вимагати у нього пред`являти документи. В подальшому працівник поліції неодноразово попросив позивача пред`явити посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу однак останній знову відмовився. Після чого інспектор повідомив позивачу, що буде винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП та роз`яснено права передбачені ст.63 Конституції України оскаржувану постанову. Факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеними компетентною службовою особою в межах своїх повноважень, фотознімками приладу TruCam, на яких зафіксований факт правопорушення.Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Ковальчук Д.М. в судове засідання не з`явилася, 09.02.2026 року подав до суду відзив на адміністративний позов в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, розгляд справи здійснювати у його відсутність.

Відповідач поліцейський 2 роти 2 взводу 1 батальйону Тарас І.І. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, доходить до наступного висновку.

В силу ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 30.12.2025 року інспектором 2 роти 2 взводу 1 батальйону лейтенантом поліції Тарасом І.І., складено постанову серії ЕНА №6435394 від 30.12.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Постанова мотивована тим, що позивач 30.12.2025 року о 10:55 год. траса дороги АД М21 299 км керуючи транспортним засобом Volkswagen Touareg номерний знак НОМЕР_1 в населеному пункті в с. Стрижанка АД М21 295 км., рухався зі швидкістю 73 км./год чим перевищив встановлену дозволену швидкість руху на 23 км/год., оскільки водій не пред`явив на законну вимогу посвідчення водія на керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 за № 3353-ХІІ учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 зазначеного Закону визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.п."а" п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 62 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Відповідно до п. 6 ст. 62 ЗУ «Про національну поліцію» втручання в діяльність поліцейського, перешкоджання виконанню ним відповідних повноважень, невиконання законних вимог поліцейського, будь-які інші протиправні дії стосовно поліцейського мають наслідком відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ст.245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з ст.280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно постанови серії ЕНА №6435394 від 30.12.2025 року, до неї додається: «відеозапис 466626».

Із направленого до суду відзиву від Департаменту патрульної поліції слідує, що відеозаписи із нагрудник відео реєстраторів, які були закріплені 30.12.2025 року за працівниками управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП відсутні, оскільки згідно п. 1 ч. 3 розділу 8 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису МВС України від 18.12.2018 № 1026 строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах становить 30 діб.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. В свою чергу, належним доказом правопорушення є зокрема фото або відеофіксація вчиненого правопорушення.

Зі змісту спірної постанови серії ЕНА №6435394 від 30.12.2025 року вбачається, що 30.12.2025 року о 10:55 год. позивач керував транспортним засобом та непред`явив на законну вимогу посвідчення водія на керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1-а ПДР, що тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем заперечується вищевказане порушення ПДР.

Відповідачем не надано до суду жодного належного та достовірного доказу вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП, як вбачається із відзиву відповідача відеозаписи, які були закріплені 30.12.2025 року за працівниками управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП відсутні. Інші докази на підтвердження вчинення порушення позивачем ПДР матеріали справи не містять.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, суд враховує позицію ВС викладену у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17, де зазначено, що для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач (Управління патрульної поліції), відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки із відповідними замірами відстані автомобіля від пішохідного переходу тощо. Посилання на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, оцінюючи в сукупності наявні в справі докази, суд дійшов висновку щодо не доведення відповідачем факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення від 30.12.2025 року підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на користь держави підлягає до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в розмірі 665,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 72-78, 245, 246, 255, 271, 272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Вінницькій області в особі поліцейського 2 роти 2 взводу 1 батальйону Тараса Івана Івановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА №6435394 від 30.12.2026 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.

Рішення підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач Департамент патрульної поліції, адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 7, .

Суддя І.О. Пилипенко