Справа № 420/40645/25
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дубок С.М. до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_2 (далі в/ч НОМЕР_2 ), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не виготовленні та не направленні до в/ч НОМЕР_2 довідок за формою згідно з додатком №1 до окремого доручення МОУ від 06.03.2023 року №5718/з про участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованої російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів та виконання бойових (спеціальних) завдань;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виготовити та направити до військової частини НОМЕР_2 довідки за формою згідно з додатком №1 до окремого доручення МОУ від 06.03.2023 року №5718/з про участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованої російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів та виконання бойових (спеціальних) завдань.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив військову служу в в/ч НОМЕР_2 та наказом командира від 24.09.2025 року №294 звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу з 24.09.2025 року. При цьому, під час проходження служби у в/ч НОМЕР_2 позивач був відряджений до в/ч НОМЕР_1 .

Позивач вказує, що під час проходження військової служби у відрядженні військовій частині НОМЕР_1 та підпорядкованих їй в/ч НОМЕР_3 та НОМЕР_4 позивач приймав безпосередню участь у бойових діях.

У жовтні 2025 року представник позивача звернувся до в/ч НОМЕР_1 із адвокатським запитом, в якому просив виготовити та направити до в/ч НОМЕР_2 довідки за формою згідно додатку №1 до окремого доручення МОУ від 06.03.2023 року №5718/з про участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованої російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів та виконання бойових (спеціальних) завдань.

Проте, запитувані довідки відповідачем не надано. Таку бездіяльність позивач вважає протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 08.12.2025 адміністративний позов було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 17.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Також зобов`язано відповідача надати до суду належним чином засвідчені копії витягів з бойових розпоряджень, бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командирів військових частин, на підставі яких військовою частиною НОМЕР_1 видані довідки від 03.04.2025 № 1044/303/2/147/451, від 02.05.2025 № 1044/303/2/147/579, від 03.06.2025 № 1044/303/2/147/700, від 03.07.2025 № № 1044/303/2/147/789, від 04.08.2025 № 1044/303/2/147/908, від 03.09.2025 № 1044/303/2/147/1055 в частині, що стосуються ОСОБА_1 .

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що відповідно до вимог окремого доручення міністра оборони України від 06.03.2023 року № 5718/3 (далі - Доручення № 5718/3) доручено керівникам пунктів управління, управлінь (штабів) угруповань військ (сил), Сил оборони держави, командирам військових частин (установ, організацій), військових частин резерву Головнокомандувача Збройних Сил України, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, організації) місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, а також виконання бойових (спеціальних) завдань у складі управління (штабу) угрупування військ (сил) за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цього доручення.

Відповідач вказує, що в/ч НОМЕР_1 , своєчасно виготовлені та відправлені засобами електронного документообігу (СЕДО) до військової частини НОМЕР_2 , Довідки за формою згідно додатку 1 до окремого доручення Міністра оборони України від 06.03.2023 року № 5718/з на ОСОБА_1 .

Також, в/ч НОМЕР_1 зазначає, що зазначену інформацію надано представнику ОСОБА_1 на адвокатський запит.

З огляду на викладене, військова частина НОМЕР_1 діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а відтак, підстави для задоволення позову відсутні.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив військову службу, зокрема у в/ч НОМЕР_5 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією військового квитка.

Відповідно до посвідчення про відрядження в/ч НОМЕР_2 від 26.03.2025 року №990, солдата ОСОБА_1 відряджено до 14 радіотехнічної бригади ПК «Південь» з 27.03.2025 року до окремого розпорядження для виконання бойових (спеціальних) завдань.

Наказами командира в/ч НОМЕР_4 (по стройовій частині), а саме:

№89 від 28.03.2025 року солдата ОСОБА_1 наказано вважати таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків у відрядження до в/ч НОМЕР_3 з метою виконання завдань за призначенням в польових умовах з 28.03.2025 року;

№250 від 31.08.2025 року солдата ОСОБА_1 наказано вважати таким, що вибув з відрядження з в/ч НОМЕР_3 з 31.08.2025 року.

При цьому, як зазначено позивачем, та не заперечується сторонами у справі, в/ч НОМЕР_4 та в/ч НОМЕР_3 є підпорядкованими підрозділами в/ч НОМЕР_1 .

Згідно з витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_2 №292 від 24.09.2025 року солдата ОСОБА_1 , водія-електрика групи забезпечення школи спеціалістів ударних безпілотних авіаційних комплексів, звільнено з військової служби за станом здоров`я.

Представник позивача звернувся до в/ч НОМЕР_1 із адвокатським запитом від 29.10.2025 року, в якому просив, зокрема, виготовити та направити до в/ч НОМЕР_2 довідки за формою згідно додатку №1 до окремого доручення МОУ від 06.03.2023 року №5718/з про участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованої російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів та виконання бойових (спеціальних) завдань.

Військова частина НОМЕР_1 листом від 27.11.2025 року №1044/303/1/3983 повідомила заявника, про неможливість надання запитуваної інформації у п`ятиденний строк через великий обсяг запитуваної інформації, оскільки у зв`язку з введенням воєнного стану на території України, весь особовий склад в/ч НОМЕР_6 переведений у повну бойову готовність та виконує задачі за призначенням із забезпечення національної безпеки і оборони держави та територіальної цілісності України.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо не виготовлення та не направлення до в/ч НОМЕР_2 довідок за формою згідно з додатком №1 до окремого доручення МОУ від 06.03.2023 року №5718/з про участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 (далі Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами 2-3 ст. 9 Закону №2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до абз.1 ч.4 ст.9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією РФ в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває наразі.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №168, яка набрала чинності 28.02.2022 та застосовується з 24.02.2022.

Статтею 9-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII визначено, що під час дії воєнного стану військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України. Умови, розміри та порядок виплати додаткової винагороди визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168).

Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної кримінально-виконавчої служби, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності бездіяльності в/ч НОМЕР_1 , яка полягає у не виготовленні та не направленні до в/ч НОМЕР_2 довідок за формою згідно з додатком №1 до окремого доручення МОУ від 06.03.2023 року №5718/з про участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованої російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів та виконання бойових (спеціальних) завдань.

Так, форму довідки, яка дає право військовій частині визначити розмір додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, було доведено до військових частин окремим дорученням Міністра оборони України №5718/з від 06.03.2023 року. Така довідка видається командиром частини за наявності підтвердження факту безпосередньої участі військовослужбовця належними чином оформленими документами: рапортами командира підрозділу, журналом бойових дій, бойовим наказом (бойовим розпорядженням).

Відповідно до вимог окремого доручення міністра оборони України від 06.03.2023 року № 5718/3 (далі - Доручення № 5718/3) доручено керівникам пунктів управління, управлінь (штабів) угруповань військ (сил), Сил оборони держави, командирам військових частин (установ, організацій), військових частин резерву Головнокомандувача Збройних Сил України, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, організації) місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, а також виконання бойових (спеціальних) завдань у складі управління (штабу) угрупування військ (сил) за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цього

У разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, військових частин резерву Головнокомандувача Збройних Сил України з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведеною в додатку № 1 до цього доручення.

Судом встановлено, що в матеріалах справи наявні довідки в/ч НОМЕР_1 (№1044/303/2/147/451 від 03.04.2025 року, №1044/303/2/147/579 від 02.05.2025 року №1044/303/2/147/700 від 03.06.2025 року, №1044/303/2/147/789 від 03.07.2025 року, №1044/303/2/147/908 від 04.08.2025 року, №1044/303/2/147/1055 від 03.09.2025 року) зокрема, стосовно військовослужбовця ОСОБА_1 .

Вказані довідки виготовлені за формою згідно додатку 1 до окремого доручення Міністра оборони України від 06.03.2023 року № 5718/з та відправлені засобами електронного документообігу (СЕДО) до військової частини НОМЕР_2 .

Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши встановлені обставини в розрізі ч.2 ст.2 КАС України, дійшов висновку про недопущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо не виготовлення та не направлення до в/ч НОМЕР_2 довідок за формою згідно з додатком №1 до окремого доручення МОУ від 06.03.2023 року №5718/з про участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача виготовити вказані довідки, у зв`язку з чим суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог.

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст.73,74,75,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.