Справа № 400/478/25
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2026 р.м. ОдесаСправа № 400/478/25

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Голуб В.А. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року (суддя Птичкіна В.В., м. Миколаїв, повний текст рішення складений 15.04.2025) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

20.01.2025 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, у якому позивачка просила:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 20.12.2024 №39 про відмову в переведенні з пенсії за віком, призначеної згідно Закону №1058-IV на пенсію за віком за нормами Закону України "Про державну службу";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити та виплачувати пенсію за віком, як державному службовцю, за нормами Закону України "Про державну службу", зарахувавши до стажу державної служби період роботи з 14.05.1991 по 03.07.2013 у Миколаївській митниці з дня подання заяви - 16.12.2024 року.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в від 20.12.2024 №39.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 14.05.1991 до 03.07.2013 на посадах в органах Миколаївської митниці до стажу державної служби та призначити ОСОБА_1 з 16.12.2024 пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу".

У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

На думку апелянта, посадовим особам контролюючих органів відповідно до ст. 569 МК України присвоюються спеціальні звання, тому ці посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723, і тому періоди роботи з 14.05.1991 по 01.05.2016 у Миколаївській митниці не можуть бути врахованими до стажу державної служби.

Позивачка надіслала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та з 19.10.2024 отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

16.12.2024 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу"№889-VIII.

За принципом екстериторіальності заяву було розглянуто ГУ ПФУ у Львівській області, за результатом якого прийнято рішенням від 20.12.2024 №39 про відмову у переведенні на пенсію за віком за Законом №889-VIII у зв`язку з тим, що станом на 01.05.2016 позивачка не працювала на посаді, віднесеній до категорій посад державної служби.

Рішення також мотивоване тим, що посадовим особам контролюючих органів присвоюються спеціальні звання, тому їхні посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII.

Не погодившись з відмовою ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з даним позовом.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що посадові особи державної митної служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в митних органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Положеннями статті 37 Закону №3723-XII (в редакції, чинній від 04 липня 2013 року) визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Крім того, згідно зі статтею 569 Митного кодексу України, який набрав чинності з 01 червня 2012 року, працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу (здійснюють державну митну справу), здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями. Правове становище посадових осіб органів доходів і зборів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

За приписами статті 588 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Водночас, норми Митного кодексу України від 11 липня 2002 року, який був чинний з 01 січня 2004 року до 01 червня 2012 року в період перебування позивача на посадах в органах митної служби, визначали, що працівники митних органів є посадовими особами на них розповсюджується дія Закону України "Про державну службу", в тому числі щодо пенсійного забезпечення, зокрема, стаття 430 визначала, що пенсійне забезпечення посадових осіб митної служби України здійснюється відповідно до умов і порядку, встановлених Законом України "Про державну службу", а стаття 408 - що правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України "Про державну службу".

Аналогічні положення були передбачені Митним кодексом України від 12 грудня 1991 року, що був чинний з 01 січня 1992 року до 16 травня 2008 року, а саме стаття 156 передбачала, що працівник митного органу України є представником державного органу.

Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 на посадах в органах Миколаївської митниці до стажу державної служби.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 не обіймала посаду державного службовця тому відсутні підстави щодо переходу на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", колегія суддів виходить з наступного.

Пунктами 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VІІІ передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Ураховуючи, що період роботи позивачки у Миколаївській митниці з 14.05.1991 по 03.07.2013 становить більше 22 років, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання ГУПФУ у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII.

Резюмуючи все викладене колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновку суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення, судом першої інстанцій було порушено норми матеріального права. Суд правильно та повно з`ясував усі обставини справи та надав їм юридичну оцінку, відповідно до норм матеріального та процесуального права. Тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.-

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя В.А.Голуб

Суддя Ю.В.Осіпов