Справа № 320/3511/26
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2026-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 лютого 2026 року справа № 320/3511/26

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кушнова А.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , що діє як законний представник неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 , що діє як законний представник неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому позивач просить суд:

- визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 27.08.2019, яким нараховано основного платежу у розмірі - 481548,86 грн та штрафні санкції у розмірі - 120387,22 грн;

- визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 27.08.2019, яким нараховано штрафні санкції у розмірі - 170,00 грн;

- визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 27.08.2019, яким нараховано штрафні санкції у розмірі - 510,00 грн;

- визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 27.08.2019, яким нараховано основного платежу у розмірі - 36161,84 грн та штрафні санкції у розмірі - 9040,46 грн.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Наданий адміністративний позов у вказаній частині не відповідає вимогам ст.160-161 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 27.01.2022 у справі № 160/11673/20 процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення з даним позовом до суду становить 6 місяців з моменту, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З позовної заяви судом встановлено, що спір між позивачем, що діє в інтересах неповнолітніх дітей, та відповідачем виник стосовно скасування податкових повідомлень-рішень № від 27.08.2019, № від 27.08.2019, № від 27.08.2019 та № від 27.08.2019, прийнятих стосовно фізичної особи - платника податків ОСОБА_4 .

В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві представник позивача вказує, що оскаржувані податкові повідомлення рішення № від 27.08.2019, № від 27.08.2019, № від 27.08.2019 та № від 27.08.2019, були прийняті ГУ ДПС у м. Києві за результатами проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податків, фізичної особи - ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 (відповідний акт складено 03.07.2019 за №1609/26-15-42-02-30/ НОМЕР_1 . За даними інформаційно-комунікаційної системи контролюючого органу станом на 11.02.2020 (дата формування податкової вимоги) у ОСОБА_4 обліковувався податковий борг з податку на доходи фізичних осіб та військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 955 432,15 грн.

Представник позивача вказує, що 18.12.2023 ОСОБА_4 , який є батьком позивачів та в інтересах яких діє їх мати ОСОБА_1 , захищаючи Батьківщину, загинув, що підтверджується Свідоцтвом про його смерть.

Відповідно до Довідки №254/02-14 від 26.07.2025 спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є його діти: донька ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 , в інтересах яких у даній справі діє мати дітей ОСОБА_1 . Проте спадкоємці ОСОБА_4 не мають змоги вступити в спадщину після загиблого батька, через перебування майна в податковій заставі на підставі акта опису майна №476/26-15-13-06-26 від 30.06.2021.

При цьому, представник позивача вказує, що Головне управління ДПС у м.Києві звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 податкового боргу у розмірі 955432,15 гривень, що виник на підставі оскаржуваних у цій справі податкових повідомлень - рішень № від 27.08.2019, № від 27.08.2019, № від 27.08.2019 та № від 27.08.2019. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі №520/4955/23 позов ГУ ДПС у м. Києві задоволено. Проте, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2023 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі №520/4955/23 скасовано з підстав недоведеності контролюючим органом факту узгодження визначених податковим органом податкових зобов`язань, та, відповідно, набуття такими зобов?язаннями статусу податкового боргу, та як наслідок, у податкового органу не виникло права на звернення до суду із вимогою про стягнення податкового боргу.

20.05.2025 ОСОБА_1 звернулась із заявою до Головного управління ДПС у м.Києві, та 05.06.2025 отримала відповідь №Д/26-15-13-06-09, в якій повідомлено, що майно платника податків звільняється з податкової застави з дня отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках передбачених ст.55 Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання.

При цьому, позовну заяву направлено представником позивачів на адресу суду засобами поштового зв`язку за допомогою Нової Пошти 21.01.2026 згідно із штампом на конверті, в якому надійшла позовна заява з додатками.

Отже позивачами пропущено шестимісячний строк звернення з даним позовом до суду.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначено у статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що звернення до адміністративного суду з позовом після закінчення строків, установлених законом, не має безумовним наслідком повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому дати змогу подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.

Частиною 6 ст.161 Кодексу адміністративно судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 жовтня 2020 року у справі №9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Суд зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

До позовної заяви представником позивача додано клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду, в якому адвокат позивачів просить поновити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах яких діє законний представник ОСОБА_1 строк на подання даного адміністративного позову від 21.01.2026.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, представник позивача вказує, що позивачі ознайомились із оскаржуваними повідомленнями - рішеннями лише 19.12.2025, після направлення відповідачем у відповідь на адвокатський запит в інтересах позивачів копій документів, на підставі яких було ухвалено рішення про податкову заставу. Також представник позивача посилається на введення в Україні з 24.02.2022 воєнного стану та пов`язані з цим обмеження.

Оцінюючи вказані доводи представника позивачів щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд зазначає таке.

Так, до позовної заяви додано довідку Сахновщинської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 26.07.2025 №254/02-14, нотаріально завірену приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Земенковою Ю.А. 17.11.2025, зі змісту якої вбачається, що дана довідка видана ОСОБА_1 про те, що 27.03.2024 заведена спадкова справа за №40/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , та до складу спадкоємців входять: донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

При цьому, як було зазначено у позовній заяві, свідоцтва про право на спадщину позивачами не отримано через перебування майна в податковій заставі на підставі акта опису майна №476/26-15-13-06-26 від 30.06.2021.

Суд зазначає, що у позовній заяві та клопотанні про поновлення строку звернення до суду не зазначено, чи було відомо ОСОБА_1 про існування у спадкодавця податкового боргу та податкової застави у момент заведення спадкової справи (станом на 27.03.2024), чи повідомляв податковий орган державну нотаріальну контору за місцем мешкання ОСОБА_4 про наявність у нього податкового боргу, чи звертався нотаріус, яким заведено спадкову справу до податкового органу з відповідним листом про зняття податкової застави для видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям.

Отже, для вирішення клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду від 21.01.2026 необхідно надати додаткові письмові пояснення, в яких повідомити наступні обставини: чи було відомо ОСОБА_1 про існування у спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , податкового боргу та податкової застави на момент заведення спадкової справи (станом на 27.03.2024); чи повідомляв податковий орган державну нотаріальну контору за місцем мешкання ОСОБА_4 про наявність у нього податкового боргу; чи звертався нотаріус, яким заведено спадкову справу до податкового органу з відповідним листом про зняття податкової застави для видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям; надати відповідні докази вказаних обставин.

Щодо посилання представника позивачів на введення воєнного стану як на поважну причину пропуску звернення до суду з даним позовом, суд зазначає таке.

Так, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який, після його продовження, діє до цього часу.

Запровадження воєнного стану може бути підставою, яка відповідно до ч.1 ст. 121 КАС України повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такими обставинами.

При цьому, суд наголошує, що питання поновлення строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду у всіх абсолютно випадках.

Велика Палата Верховного Суду у п.47 постанови від 10.11.2022 у справі №990/115/22 зазначила, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Суд зазначає, що воєнний стан введено 24.02.2022, а дії щодо з`ясування обставин складення акту опису майна №476/26-15-13-06-26 від 30.06.2021, ОСОБА_1 почала вчиняти з травня 2025 року. При цьому позивачем не надано жодних доказів того, як саме воєнний стан спричинив об`єктивні перешкоди для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку. Саме по собі посилання на військовий стан не свідчить про наявність перешкод для звернення до суду без пояснення та надання доказів того, яким чином введення воєнного стану перешкодило звернутися до суду у даному конкретному випадку. Отже посилання на введення воєнного стану як на поважну причину пропуску звернення до суду з даним позовом є необґрунтованими.

Крім того, суд зазначає, що частиною першою статті 42 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно з частинами першою та третьою статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до частин 2, 4 та 5 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Отже, питання про залучення до участі в справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, повинен вирішувати суд. Зазначення позивачем у позовній заяві третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, судом розцінюється як клопотання позивача про залучення такої третьої особи до участі в справі.

Так, предметом даного спору є правомірність прийняття ГУ ДПС у м. Києві податкових повідомлень-рішень № від 27.08.2019, № від 27.08.2019, № від 27.08.2019 та № від 27.08.2019, прийнятих стосовно фізичної особи - платника податків ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) є спадкуванням (стаття 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Статтею 66 Закону України "Про нотаріат" від 02 вересня 1993 року № 3425-XII встановлено, що на майно, що переходить у порядку спадкування до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, видається свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається за місцем відкриття спадщини, крім випадків, встановлених Цивільним кодексом України. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Відповідно до частин 1, 6 статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Згідно довідки Сахновщинської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 26.07.2025 №254/02-14, нотаріально завірену приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Земенковою Ю.А. 17.11.2025, зі змісту якої вбачається, що дана довідка видана ОСОБА_1 про те, що 27.03.2024 заведена спадкова справа за №40/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , та до складу спадкоємців входять: донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

При цьому, як було зазначено у позовній заяві, свідоцтва про право на спадщину позивачами не отримано через перебування майна в податковій заставі на підставі акта опису майна №476/26-15-13-06-26 від 30.06.2021.

Під час з`ясування обставин складення акту опису майна №476/26-15-13-06-26 від 30.06.2021, адвокатом, що діяла в інтересах ОСОБА_1 , 05.06.2025 отримано відповідь контролюючого органу за №Д/26-15-13-06-09 про те, що майно платника податків звільняється з податкової застави з дня отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках передбачених ст.55 Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання. Вказані обставини слугували для звернення до суду з даним позовом.

Отже, окрім спадкоємців дружини померлого ОСОБА_1 та дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до складу спадкоємців входять батьки померлого - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Проте, у позовній заяві вказано, що з позовом звертаються лише діти спадкодавця, в інтересах яких діє їх мати, та не вказано що дружина ОСОБА_1 та батьки спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , також є учасниками процесу.

При цьому, відповідно до пункту 4 частини 3 статті 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучення до участі у справі.

Відтак позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви слід вказати інших спадкоємців або як позивачів, або як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на права та інтереси яких може вплинути судове рішення у даній справі.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- для вирішення клопотання про поновлення строку звернення до суду від 21.01.2026 надати додаткові письмові пояснення, в яких повідомити наступні обставини: чи було відомо ОСОБА_1 про існування у спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , податкового боргу та податкової застави на момент заведення спадкової справи (станом на 27.03.2024); чи повідомляв податковий орган державну нотаріальну контору за місцем мешкання ОСОБА_4 про наявність у нього податкового боргу; чи звертався нотаріус, яким заведено спадкову справу до податкового органу з відповідним листом про зняття податкової застави для видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям; яким чином введення воєнного стану перешкодило звернутися до суду з даним позовом; надати відповідні докази вказаних обставин;

- надати уточнену позовну заяву (у кількості для суду та відповідача) із зазначенням інших спадкоємців або як позивачів, або як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів, на права та інтереси яких може вплинути судове рішення у даній справі.

3. Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали надіслати позивачу (його представнику), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кушнова А.О.