Справа № 120/13433/25
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 лютого 2026 р. Справа № 120/13433/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнати протиправним та скасувати наказ, визнати протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , загін, відповідач) із позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо винесення наказу від 17.05.2025 №412-ос в частині продовження строку дії контракту з річного до закінчення воєнного стану ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.05.2025 №412-ос в частині продовження строку дії контракту з 04 липня 2023 року на період дії воєнного стану;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не укладання (не оформленн) ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) контракту на проходження військової служби в Державній прикордонній службі України посадах сержантського та старшинського складу тривалістю 1 рік з 04 липня 2024 року по 03 липня 2025 року;

- визнати чинним контракт ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на проходження військової служби в Державній прикордонній службі України у ІНФОРМАЦІЯ_3 на посадах сержантського та старшинського складу тривалістю 1 рік з 04 липня 2024 року по 03 липня 2025 року;

- зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути рапорт про звільнення ОСОБА_1 ( РНОКП НОМЕР_1 ) з військової служби на підставі пп. «ж» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов?язок та військову службу» від 25.03.1992 року Nє2232-XII, як військовослужбовця, який проходить військову службу за контрактом у зв?язку з закінченням строку служби у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану.

В обгрунтування вимог позивач вказує, що 04 липня 2023 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби строком на 1 рік.

Позивач подав командуванню відповідача рапорт з проханням про звільнення з військової служби на підставі п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме у зв`язку з закінченням строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану, і за відсутності бажання позивача продовжувати військову службу. Однак, відповідачем відмовлено позивачу у звільненні з військової служби.

Позивач вважає, що наказ про продовження строку дії контракту є протиправним, а отже й відмова відповідача неправомірною, такою, що порушує його законні права та інтереси, у зв`язку із чим звернувся з позовом до суду.

Ухвалою суду від 29.09.2025 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Поновлено строки на звернення до суду.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 26.05.2023 №343-ОС (додаток №6) продовжено військову службу за новим контрактом головному сержанту ОСОБА_1 , техніку начальнику групи зв`язку та автоматизованих систем управління відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип Б), строком на 1 (один) рік, з 04 липня 2023 року. Наказом в.о. начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 17.05.2024 №412-ОС (додаток №7) внесено зміни до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 26.05.2023 №343-ОС, а саме пункт 2 щодо продовження позивачу військової служби за новим контрактом викладено в такій редакції: « 2. Продовжено дію контракту понад встановлені строки головному сержанту ОСОБА_1 , техніку начальнику групи зв`язку та автоматизованих систем управління відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип Б), з 04 липня 2023 року на період дії воєнного стану.»

Відповідач вказує, що пунктом 3 частини 9 статті 23 Закону № 2232-XII (в редакції чинній на момент видання наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 17.05.2024 року № 412-ОС) було визначено, що під час дії особливого періоду в особливий період для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки: на період дії воєнного стану, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону.

Військова частина НОМЕР_3 вважає не обґрунтованими аргументи позивача , посилаючись на положення підпункту «ж» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону № 2232-XII, відповідно до якого під час проведення мобілізації та дії воєнного стану контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку з закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану, який набув чинності 18.05.2024 року, оскільки умову підпункту «ж» п.3 ч.5 ст. 26 Закону №2232 щодо наявності контракту, укладеного під час дії воєнного стану слід розуміти, як таку, що новий контракт має бути укладений під час дії воєнного стану після набрання чинності вказаної норми, тобто після 18.05.2024 року.

Відтак, підстави для звільнення відсутні.

Позивачем подано пояснення в яких вказав, що рапорт про звільнення датований 14.07.2025 р. не був розглянутий, адже повернутий на доопрацювання, а не відмовлено у звільненні.

Ухвалою від 10.02.2026 р. продовжено строк на подання відзиву та витребувано докази.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, судом встановлено наступне.

04.07.2017 р. згідно наказу №218-ОС ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом та зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 АДРЕСА_1 .

Згідно наказу №168-ос від 14.05.2020 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено військову службу ОСОБА_1 за новим контрактом.

Згідно наказу №198-ос від 21.05.2021 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено військову службу ОСОБА_1 за новим контрактом.

Згідно наказу №280-ос від 31.05.2022 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено військову службу ОСОБА_1 за новим контрактом.

Згідно наказу №343-ос від 26.05.2023 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено військову службу ОСОБА_1 за новим контрактом.

Згідно наказу №412-ос від 17.05.2024 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено військову службу ОСОБА_1 за новим контрактом з 04.07.2023 р. на період дії воєнного стану.

Згідно з п. 3 Контракту укладеного 04.07.2023 р. цей Контракт є строковим та укладається відповідно до строків, встановлених законодавством, за погодженням сторін на 1 рік.

Контракт може бути достроково припинено (розірвано) з ініціативи ДПС України або громадянина України в порядку та на підставах, визначених Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України.

Листом від 11.08.2025 за результатами розгляду запиту адвоката повідомлено, що для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки визначені підпунктом 2 частини восьмої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Не погоджуючись із наказом №412-ос , позивач звернувся до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог , суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

За змістом статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому, указами Президента України воєнний стан неодноразово продовжувався та триває й на даний час.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 (далі Закон №2232-XII).

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №2232-XII, правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «;Про Збройні Сили України», «;Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 2 Закону №2232-XII (в редакції, чинній станом на дату укладення Контракту) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини 2 цієї статті, проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. А частиною 3 цієї статті визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Згідно з частиною 6 статті 2 Закону №2232-XII визначено, що видами військової служби є:

строкова військова служба;

військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;

військова служба за контрактом осіб рядового складу;

військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;

військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів);

військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;

військова служба за призовом осіб офіцерського складу;

військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Як встановлено судом, 04.07.2023 між позивачем та відповідачем укладено Контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського та старшинського складу, за пунктом 1 якого позивач добровільно взяв на себе зобов`язання проходити військову службу протягом строку дії Контракту, а в разі настання особливого періоду - і понад встановлений строк Контракту.

Станом на дату прийняття спірного наказу про продовження дії контракту, пункт 2 частини дев`ятої статті 23 Закону №2232-XII передбачав, що під час дії особливого періоду для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки:

з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону;

з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону.

Підстави для звільнення з військової служби визначені статтею 26 Закону №2232-XII.

Пунктом 3 частини п`ятої статті 26 Закону №2232-XII (до змін в закон) було передбачено, що з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах:

а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;

б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку;

в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання;

г) через сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

ґ) за власним бажанням (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства, які проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України).

В подальшому, пунктом 3 частини п`ятої статті 26 Закону №2232-XII було передбачено, що під час проведення мобілізації та дії воєнного стану, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах:

а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;

б) за станом здоров`я: на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі;

г) через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

ґ) за власним бажанням (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства, які проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України), але не раніше шести місяців проходження ними безперервної військової служби;

д) у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

е) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі (для осіб вищого офіцерського складу);

ж) у зв`язку з закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану;

з) у зв`язку з призначенням (обранням) на посаду судді, судді Конституційного Суду України, члена Вищої ради правосуддя, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, керівника служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його заступника, дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя.

Вказані зміни внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-ІХ від 11.04.2024 (далі Закон №3633-ІХ), який набув чинності 18.05.2024 року

Таким чином, пункт 3 частини п`ятої статті 26 Закону №2232-XII зазнав суттєвих змін, а саме доповнений підпунктом «ж», на підставі якого позивач просив звільнити його зі служби.

Як вже зазначалось судом, станом на дату укладення Контракту, строки військової служби під час дії особливого періоду були передбачені частиною 9 статті 23 Закону №2232-XII, пункт 2 якої передбачав, що під час дії особливого періоду для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки: з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону; з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону.

Зі змінами, внесеними Законом №3633-ІХ, строки військової служби під час дії особливого періоду передбачені частиною 8 статті 23 Закону №2232-XII.

Так, відповідно до цих змін, строки військової служби під час дії особливого періоду:

1) для військовослужбовців, у яких закінчився строк військової служби, встановлений цією статтею, крім військовослужбовців базової військової служби, військова служба продовжується понад встановлені строки:

на період проведення мобілізації, крім випадків, визначених пунктами «б», «в», «г», «ґ», «д», «е», «є», «ж», «з», «и» частини третьої статті 26 цього Закону;

до дня завершення виконання завдань в інтересах оборони України, безпосередньої участі у веденні воєнних (бойових) дій, у тому числі на території проведення антитерористичної операції, а також у районах здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії держави, що формально чи фактично є учасником воєнних дій проти України;

на період дії воєнного стану, крім випадків, визначених пунктами «б», «в», «г», «д», «е», «є», «з», «и» частини третьої статті 26 цього Закону;

2) для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки:

на період проведення мобілізації, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону;

до дня завершення виконання завдань в інтересах оборони України, безпосередньої участі у веденні воєнних (бойових) дій, у тому числі на території проведення антитерористичної операції, а також у районах здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії держави, що формально чи фактично є учасником воєнних дій проти України;

на період дії воєнного стану, крім випадків, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону.

В особливий період, крім періодів проведення мобілізації та дії воєнного стану, військова служба для військовослужбовців, строк контракту яких закінчився, може бути продовжена за новими контрактами на строки, визначені частиною четвертою цієї статті.

Однак, Закон №3633-ІХ не містить жодних положень стосовно можливості та способу його застосування до правовідносин, розпочатих до набрання ним чинності, зокрема й до спірних у межах даної справи.

Суд зазначає, що на момент укладання контакту 04.07.2023 року діюче законодавство не передбачало можливості для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та строк контракту яких закінчився, продовження служби за новими контрактами, а містило імперативну норму, що дія контракту продовжується понад встановлені строки.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на положення підпункту «ж» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону № 2232-XII, відповідно до якого під час проведення мобілізації та дії воєнного стану контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку з закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану, який набув чинності 18.05.2024 року, оскільки умову підпункту "ж" п.3 ч.5 ст. 26 Закону №2232 щодо наявності контракту, укладеного під час дії воєнного стану слід розуміти, як таку, що новий контракт має бути укладений під час дії воєнного стану після набрання чинності вказаної норми, тобто після 18.05.2024 року.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо винесення наказу від 17.05.2024 №412-ос в частині продовження строку дії контракту з річного до закінчення воєнного стану ОСОБА_1 є правомірними, відтак відсутні підстави для скасування спірного наказу.

Зважаючи, на те, що наказом від 17.05.2024 №412-ос продовжено дію контракту укладеного 04.07.2023 р., відсутня потреба укладати новий контракт та відповідно чинним є контракт укладений 04.07.2023 р.

А отже не підлягають задоволенню й вимоги про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не укладання (не оформленн) ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) контракту на проходження військової служби в Державній прикордонній службі України посадах сержантського та старшинського складу тривалістю 1 рік з 04 липня 2024 року по 03 липня 2025 року та визнання чинним контракт ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на проходження військової служби в Державній прикордонній службі України у ІНФОРМАЦІЯ_3 на посадах сержантського та старшинського складу тривалістю 1 рік з 04 липня 2024 року по 03 липня 2025 року.

Стосовно рапорту, який як зазначає позивач він подав в липні 2025 р. про звільнення з військової служби на підставі пп. «ж» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов?язок та військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII, як військовослужбовця, який проходить військову службу за контрактом у зв?язку з закінченням строку служби у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану, то суд зауважує, що такий рапорт не зареєстрований та не отриманий відповідачем, про що свідчить довідка від 13.02.2026 р.

Надання ж такого рапорту начальнику віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » не може свідчити, що рапорт отриманий командуванням відповідача, відтак, за відсутності рапорту про звільнення з військової служби на підставі пп. «ж» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов?язок та військову службу», такий не може бути розглянуто.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними в цілому, тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до положень статті 139 КАС України не підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ін НОМЕР_1 )

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , військова частина НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 )

Повний текст рішення сформовано 19.02.2026р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна