Справа № 340/2065/25
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2026-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2026 року м. Дніпросправа № 340/2065/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року в адміністративній справі №340/2065/25 (головуючий суддя першої інстанції - Савонюк М.Я.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 29.03.2025 року звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Кіровоградській області, ГУ ПФУ в Одеській області в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо не здійснення перерахунку його пенсії у зв`язку з зарахуванням пільгового стажу роботи за Списком №1 у період роботи з 16.01.2002 по 01.07.2002 та період роботи з 06.12.2019 по 31.01.2024;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснити перерахунок його пенсії із зарахуванням до страхового стажу періоду його роботи з 16.01.2002 по 01.07.2002 та період роботи з 06.12.2019 по 31.01.2024 до пільгового стажу за Списком №1.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №02 від 21.02.2025.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 16.01.2002 по 01.07.2002, до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 06.12.2019 по 31.01.2024, повторно розглянути заяву від 13.02.2025 та вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач - ГУ ПФУ в Одеській області подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим. Зазначено, що в результаті перегляду поданих позивачем документів, Головним управлінням прийнято рішення №02 від 21.02.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 8 років. Вік позивача 52 роки 03 місяці. Страховий стаж становить 35 років. Пільговий стаж позивача відсутній. До страхового стажу не зараховано період роботи з 16.01.2002 по 01.07.2002 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 21.07.1995, не врахувавши що згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5 відсутня інформація про перебування в трудових відносинах з підприємством та інформація про сплату страхових внесків. Період роботи з 06.12.2019 по 31.01.2024 згідно довідки від 23.02.2024 №120/2 не зараховано до пільгового стажу позивача, оскільки зазначена довідка не відповідає додатку №5 Порядку №637, а саме: відсутня довіреність на право підпису директора з персоналу та соціальних питань. Вказує, що судом першої інстанції проігноровано доводи відповідача та прийнято незаконне рішення про задоволення позовних вимог.

Представник позивача подав відзив на скаргу, в якому просив у задоволенні скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

У період з 01.09.2025 року по 15.09.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період з 24.09.2025 року по 11.11.202 року та з 13.11.2025 року по 09.12.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала на лікарняному. У період з 29.12.2025 року по 11.01.2026 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період 20.01.2026 року по 12.02.2026 року суддя-член колегії Чабаненко С.В. перебувала у відпустці.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила таке.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13.02.2025 року позивач звернувся до структурного підрозділу ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 (а.с. 33-34).

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області №02 від 21.02.2025 року, прийнятим в порядку екстериторіальності, відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю пільгового стажу.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 16.01.2002 по 01.07.2002 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 21.07.1995, оскільки згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5 відсутня інформація про перебування в трудових відносинах з підприємством та інформація про сплату страхових внесків.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з 06.12.2019 по 31.01.2024 згідно довідки від 23.02.2024 року №120/2, оскільки зазначена довідка не відповідає додатку №5 Порядку №637, а саме: відсутня довіреність на право підпису директора з персоналу та соціальних питань (а.с.9зв.)

Не погодившись з рішенням пенсійного органу, позивач оскаржив таке рішення до суду.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок невиконання роботодавцем - ПСП «Петрівське» обов`язку по веденню документів по обліку трудового стажу, нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду та сплаті страхових внесків сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. Суд зазначив, що записи трудової книжки, а також уточнюючі документи у повній мірі підтверджують зайнятість позивача з 06.12.2019 по 31.01.2024 на посаді електрогазозварника, а тому вказаний період має бути зарахований до пільгового стажу за Списком №1. Суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення №02 від 21.02.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 16.01.2002 по 01.07.2002, до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 06.12.2019 по 31.01.2024, повторно розглянути заяву від 13.02.2025 та вирішити питання про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту - Закон №1058) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Згідно із абзацом 2 частини 4 статті 26 Закону №1058 наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Частиною 4 статті 24 Закону №1058 визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною першою статті 114 Закону №1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з частиною другою статті 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до пункту 2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 №383 (далі по тексту - Порядок №383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Пунктом 3 Порядку №383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно із статтею 62 Закону №1058 основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року (далі по тексту - Порядок №637) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1), до заяви про призначення пенсії, серед іншого, додаються документи про стаж, що визначені Порядком № 637.

Таким чином, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

Пунктом 7 Порядку №22-1 визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п.7 параграфу «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком №637.

Пункт 3 Порядку №637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами п.20 Порядку №637 у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Враховуючи зазначені норми законодавства, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що несплата роботодавцем страхових внесків за спірний період не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача вказаного періоду роботи, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Надана позивачем трудова книжка містить записи про періоди його роботи із зазначенням професії, номерів та дат наказів про переведення та звільнення з роботи, підписи уповноважених осіб та печатку підприємства без будь-яких виправлень чи неточностей.

Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5) відомості про трудові відносини та сплату страхових внесків за позивача у період з 16.01.2002 по 01.07.2002 відсутні.

Верховний Суд зробив висновок, що відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах. Вказана правова позиція викладена у постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17.

Щодо зарахування спірних періодів роботи позивача до пільгового стажу за Списком №1.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 21.07.1995 позивач 06.12.2019 був прийнятий до цеху сервісного обслуговування електрогазозварником 5 розгляду бригади з ремонту основного технологічного устаткування дільниці №1 з ремонту основного технологічного устаткування з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №1 Приватного акціонерного товариства «Пінічний гірничо-збагачувальний комбінат».

Витягами з наказів Приватного акціонерного товариства «Пінічний гірничо-збагачувальний комбінат» №1639 від 03.10.2018 та №1548 від 23.10.2020 ОСОБА_1 підтверджено пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1

Довідкою Приватного акціонерного товариства «Пінічний гірничо-збагачувальний комбінат» №120/2 від 23.02.2024 року підтверджено, що позивач у період з 06.12.2019 року по 31.01.2024 року працював повний робочий день у виробництві: підготовка руд, збагачення, окускування (агломерація, брикетування, згрудкування), випалювання руд і нерудних копалин, що передбачено Списком №1 електрогазозварником бригади з ремонту основного технологічного устаткування дільниці №1 з ремонту основного технологічного устаткування з правом пільгового пенсійного забезпечення цеху сервісного обслуговування.

Таким чином, записами трудової книжки, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, а також наданими уточнюючими документами підтверджено трудову діяльність позивача з 06.12.2019 по 31.01.2024 у ремонті устаткування в умовах діючого виробництва на посаді електрогазозварника, а тому вказаний період має бути зарахований до пільгового стажу за Списком №1, як правильно зазначив суд першої інстанції.

Колегія суддів наголошує, що доказів недостовірності записів у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи позивача відповідачами суду не надано, а тому цей період безпідставно не взято до уваги при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття оскарженого рішення від 21.02.2025 року №02 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного рішення та наявність підстав для його скасування.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Рішення в частині відмовлених позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому рішення суду в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року в адміністративній справі №340/2065/25 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року в адміністративній справі №340/2065/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко