Справа № 640/26126/20
Суддя: Жук Р.В.
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2026 року м. Київ справа №640/26126/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жука Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом Східного міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками

податків

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Українська Мрія»

про припинення юридичної особи,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

Офісу великих платників податків ДПС звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна фірма «Адамант-Сек`юріті», в якому просить припинити юридичну особу відповідача.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує про встановлення відсутності відповідача за місцезнаходженням та про наявність ознак фіктивності підприємства, встановлених за наслідками проведення моніторингу, аналізу інформаційних систем ДПС.

У поясненнях на позовну заяву відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилається на недопустимість в якості доказу посилань позивача на телефонну розмову з керуючим ОСББ щодо відсутності відповідача за місцезнаходженням.

Відповідач зауважує про відсутність законодавчо визначеного терміну «місце масової реєстрації» як підстави для припинення юридичної особи.

Посилання позивача на таку підставу для припинення юридичної особи як наявність ознак фіктивності підприємства відповідач вважає необґрунтованим та безпідставним з огляду на організацію господарської діяльності відповідачем у відповідності до законодавчо встановлених вимог. Доказів зворотного позивачем не надано.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.10.2020 відмовлено у відкритті провадження у справі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021 Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби - задоволено. Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.10.2020 - скасовано та направлено справу для продовження розгляду до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.02.2021 прийнято справу до провадження. Призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

01.02.2021 до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, мотивоване наявністю в провадженні іншого суду справи про спір між тими ж сторонами та з тих самих підстав, з приводу якого суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Предмет повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, що тягнуть за собою певні правові наслідки. Вони, в свою чергу, є пріоритетними для визначення юрисдикції, оскільки їх зміст породжує результати втрати актами юридичної сили, шляхом визнання їх недійсними (в судовому порядку) або протиправними (з моменту прийняття). Поряд із цим, підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.

Отже, перевіряючи доводи позову на ідентичність та аналогію предмета та підстав для звернення, в контексті розмежування судової юрисдикції, визначальними є: передбачені законом критерії та умови, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства; суб`єктний склад правовідносин; предмет спору; характер спірних матеріальних правовідносин в їх сукупності; зміст та юридична природа обставин в справі, а також певні правові наслідки, до яких призведе судове рішення. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 у справі №910/17510/20 закрито провадження у справі №910/17510/20 за позовом Офісу великих платників податків ДПС до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Українська мрія» про припинення юридичної особи та визнання недійсними установчих документів, оскільки даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність аналогічного спору між сторонами та, як наслідок, про відсутність підстав для задоволення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

25.02.2021 до суду надійшла заява про заміну назви сторони у справі, мотивована зміною найменування відповідача, з приводу чого суд зазначає таке.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням учасника ТОВ «Охоронна фірма «Адамант-Сек`юріті» №17/11/2020 від 17.11.2020 було змінено найменування ТОВ «Охоронна фірма «Адамант-Сек`юріті» та ТОВ «Торгівельний дім «Українська Мрія» та змінено місцезнаходження відповідача.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань код ЄДРПОУ позивача залишився незмінним: 39892308, змінено тільки найменування юридичної особи на ТОВ «Торгівельний дім «Українська Мрія».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви відповідача та зміни його найменування.

При цьому, суд зауважує, що у разі зміни найменування юридичної особи не відбувається фактичного (компетенційного) або процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва, а тому не виникають підстави, для заміни сторони на належну, передбаченої положеннями статтею 48 КАС України.

01.03.2021 до суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

12.03.2021 до суду надійшли пояснення у справі від відповідача.

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

14.12.2022 вказаний Закон був опублікований в газеті "Голос України" №254 та набрав чинності 15.12.2022.

На адресу Київського окружного адміністративного суду супровідним листом від 03.01.2023 №03-19/436/23 "Про скерування за належністю справи" надійшли матеріали адміністративної справи №640/26126/20.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Жуку Р.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 адміністративну справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 замінено Офіс великих платників податків ДПС на правонаступника - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків ().

До суду від Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшла заява про заміну сторони, в якій останній просить суд замінити його на Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.06.2024 замінено Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків на Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків. Змінено назву відповідача з Товариства з обмеженою відповідальністю Охоронна фірма Адамант-Сек`юріті на Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Українська Мрія (01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 43, офіс 5).

Копія вказаних ухвал були направлена за адресою відповідача - 01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 43, офіс 5, наявною в матеріалах справи, а також зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте рекомендоване повідомлення поштового відправлення повернулося з відміткою за закінченням терміну зберігання, з проставленням календарного штемпеля 24.07.2024.

Відповідно до частини 8 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Разом з тим, згідно пункту 5 частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з пунктами 83, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, рекомендовані поштові відправлення з позначкою Судова повістка, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання поштових відправлень, під розпис. У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду.

У разі невручення рекомендованого листа з позначками Судова повістка, Повістка ТЦК або реєстрованого поштового відправлення з позначкою Адміністративна послуга такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Водночас до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками за закінченням терміну зберігання, адресат вибув, адресат відсутній і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду 22.04.2021 у справі № 0840/3762/18, від 12.08.2020 у справі № 520/1066/2020, у постанові від 23.11.2023 у справі №215/7312/20.

Отже, копія ухвал суду не були вручені відповідачу з незалежних від суду причин. Відтак у силу вимог пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України слід вважати, що копії ухвал суду у справі вручені відповідачу належним чином 27.07.2024.

Разом з тим, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала суду у даній справі у відповідності до положень Закону України Про доступ до судових рішень, оприлюднені.

Єдиний державний реєстр судових рішень забезпечує відкритий безоплатний та цілодобовий доступ на офіційному веб-порталі судової влади України (http://reyestr.court.gov.ua) до внесених до такого реєстру судових рішень.

За таких обставин судом було здійснено всі заходи для реалізації відповідачем права судового захисту своїх прав та інтересів.

Інших заяв чи клопотань по суті справи учасниками справи до суду не подано.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно частини другої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини другої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів судом встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що ТОВ «ТД «Українська Мрія» зареєстроване як юридична особа з 2015 року (колишні назви ТОВ «Охоронна фірма «Адаматн Сек`юріті», ТОВ «Агенція Безпеки».

Місцезнаходженням відповідача до 12.02.2021 було м. Київ, Кловський Узвіз, 7; з 12.02.2021 01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, 43, оф. 5.

Основний вид діяльності відповідача за КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Відповідно до листа Міжрегіонального оперативного управління ОВПП ДФС від 19.10.2020 №2023/7/-28-97-21-16-01 повідомлено про здійснення збору інформації щодо дослідження реальності здійснення фінансово-господарської діяльності відповідно до наказу №643 «Про запобігання комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ» щодо платника податків ТОВ «ОФ «Адамант-Сек`юріті». З метою отримання податкової інформації здійснено виїзд за юридичною адресою: 01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, 7 з метою встановлення фактичного місцезнаходження посадових осіб керівника ОСОБА_1 та головного бухгалтера Джаббарлі Н., проведення їх опитування щодо причетності до ведення фінансово-господарської діяльності підприємства.. Під час виїзду було встановлено, що за вказаною адресою фактично знаходиться 2 окремі багатоквартирні будинки, з`єднані переходами на 3, 4 та 5 поверхах, 1, 2 поверхи використовуються різними юридичними та фізичними особами для ведення фінансово-господарської діяльності, інші поверхи використовуються співвласниками багатоквартирного будинку. В телефонній розмові з управляючим ОСББ за означеною адресою, чоловіком на ім`я ОСОБА_2 , було встановлено, що про відповідача він вперше чує та ніколи не чув раніше, засновника , керівника та головного бухгалтера ОСОБА_3 не знає та ніколи не чув це прізвище, так само і про особу ОСОБА_1 чує вперше. Зі слів управляючого ОСББ, він припустив, що дану адресу використовують невідомі особи для масової реєстрації юридичних осіб так як це не перший візит правоохоронних органів. Крім того, було встановлено, що ОСОБА_1 раніше засуджений за ч.4 та ч.3 ст.185 КК України, а засновником, керівником та головним бухгалтером відповідача є Джаббарлі Н, адреса реєстрації: Азербайджан, м. Баку. Попередня юридична адреса відповідача: 87504, Донецька обл., м. Маріуполь, просп. Нікопольський, 63, була змінена на нову адресу: 79024, м. Львів, вул. Промислова, 50/52. Відповідно до даних СЕА ПДВ бази «Податковий блок» відповідач має ліміт для реєстрації податкових накладних станом на 22.09.2,36 грн. Під час проведення огляду будь-яких фактичних даних, підтверджуючих реальність використання юридичної адреси платником, перебування службових осіб та використання будь-яких приміщень для ведення фінансово-господарської діяльності відповідача отримано не було. Огляд проводився в денний час доби з використанням фотофіксації. Будь-яких заяв, зауважень або доповнень з приводу його проведення не надійшло. Наведені факти свідчать по ймовірні ознаки «ризиковості» та «фіктивності» платника податків відповідача, а також удаваність проведення господарської діяльності від імені службових осіб вказаного СГД, в тому числі укладення нікчемних правочинів.

Вважаючи, що відповідач має ознаки фіктивності позивач звернувся до суду з цим позовом.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, припинення юридичної особи, з підстав, що не передбачені законом, не допускається

Згідно пп. 20.1.37 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України посадові особи податкового органу вправі звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою-підприємцем підприємницької діяльності, та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб`єктів господарювання.

Аналогічна норма міститься в п.67.2 ст.67 ПК України, якою передбачено, що контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Положеннями ст. 55-1 Господарського кодексу України передбачені ознаки фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем, в тому числі, визнання реєстраційних документів недійсними, а саме: зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи; не зареєстровано у державних органах, якщо обов`язок реєстрації передбачено законодавством; зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження; зареєстровано (перереєстровано) та проведено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

В даному випадку основною підставою для звернення позивача до суду із вимогами про припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством, визнання недійсними устаночих документів товариства стало надані його керівником та директором пояснення.

Водночас, за змістом положень абз.5 ст. 55-1 Господарського кодексу України однією з підстав, яка вказує на фіктивність підприємства, є його реєстрація (перереєстрація) та провадження фінансово-господарської діяльності без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

Стаття 55-1 ГК України містить ознаки (критерії), за якими юридична особа чи діяльність фізичної особи-підприємця можуть бути визнані фіктивними, тобто такими, в яких зовнішня організаційно-правова форма не відповідає її суті та меті створення. Ознаки фіктивності мають бути доведені належними, допустимими і достовірними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 826/25343/15 (№ К/9901/31854/18).

Так, з наданих пояснень відповідача вбачається, що він заперечує проти доводів позивача щодо наявності ознак фіктивності підприємства.

На переконання суду, вказані норми закону, з урахуванням обставин даної справи, вимагають з`ясування контролюючим органом обставин здійснення господарської діяльності відповідачем як обов`язкової передумови для звернення до суду з позовом про припинення юридичної особи.

Суд вважає, що надані письмові пояснення, зафіксовані у листі позивача, не є належним і беззаперечним доказом на підтвердження доводів позивача щодо виявлених ознак фіктивності суб`єкта господарювання.

Так, належним доказом фіктивності підприємництва є вирок суду у кримінальній справі, який, відповідно до ч.6 ст.78 КАС України, є обов`язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок.

Як вбачається зі змісту абз.4 ч.1 ст.55-1 Господарського кодексу України, для висновку щодо наявності ознак фіктивності юридичної особи, необхідно встановити, що її передано у володіння чи управління особам, які, зокрема, не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження.

Тобто, необхідною умовою для застосування вказаної норми є відсутність наміру (тобто задуму, бажання) відповідних осіб провадити фінансово-господарську діяльність від самого початку, тобто вже на момент реєстрації товариства.

При цьому, відсутність посадових осіб відповідача за місцезнаходженням, пояснення у ході проведення телефонної розмови із невстановленою особою, зазначеною як голова ОСББ, яким вказано про відсутність інформації щодо місцезнаходження відповідача за юридичною адресою, притягнення керівника відповідача до кримінальної відповідальності за фактом крадіжок та зміна місцезнаходження відповідача самі по собі ще не свідчать про відсутність наміру на момент реєстрації товариства здійснювати господарську діяльність.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, після реєстрації суб`єкта підприємництва, здійснення господарської діяльності залежить виключно від ініціативи підприємців, а тому така діяльність може й не здійснювались, однак це не обов`язково свідчить про відсутність такого наміру від самого початку.

Що ж стосується наміру особи, то він може бути з`ясований лише встановленням її задуму, бажання, плану від самого початку, а подальша поведінка не обов`язково відповідає намірам.

Відтак, наміри певних осіб можуть бути встановлені на підставі доказів (зокрема, пояснень, свідчень, або документів), які містять інформацію про задуми, бажання цих осіб на час здійснення реєстрації товариства.

Таким чином, зазначені позивачем обставини, зокрема, відсутність посадових осіб відповідача за місцезнаходженням, пояснення у ході проведення телефонної розмови із невстановленою особою, зазначеною як голова ОСББ, яким вказано про відсутність інформації щодо місцезнаходження відповідача за юридичною адресою, притягнення керівника відповідача до кримінальної відповідальності за фактом крадіжок та зміна місцезнаходження відповідача, можуть мати інші наслідки для відповідача, передбачені ПК України.

Проте, зазначених обставин не достатньо для висновку про фіктивність юридичної особи через відсутність наміру у відповідних осіб, в управління чи власність яких передано товариство, провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження.

Доказів наявності саме передбачених приписами статті 55-1 Господарського кодексу України ознак фіктивності суб`єкта господарювання щодо відповідача, як-то доказів встановлення реєстрації (перереєстрації) цього підприємства на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи, чи реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження; чи реєстрації (перереєстрації) та провадження фінансово-господарської діяльності без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників тощо, позивачем не надано.

Тобто, судом за наслідком розгляду справи на підставі наданих доказів не встановлено ознак фіктивності, що дають підстави для винесення рішення про припинення юридичної особи.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог через їх недоведеність та необґрунтованість, а отже, про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

VI. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, підстав для відшкодування позивачу понесених при подачі позову судових витрат немає.

Керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 287, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жук Р.В.