Справа № 400/12441/25
Суддя: Кривенко О. В.
Дата ухвалення: 2026-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Доманівський районний суд Миколаївської області
Провадження № 2-а/475/4/26
У Х В А Л А

20.02.2026смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі судді Кривенко О.В. дослідивши матеріали справи №400/1244/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи: Міністерство оборони України, Головне Управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

17 лютого 2026 року до Доманівського районного суду Миколаївської області надійшла вищезазначена адміністративна справа на підставі ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року про передання справи за підсудністю.

Разом з тим, ознайомившись із адміністративним позовом та матеріалами адміністративної справи, вважаю, що адміністративну справу необхідно повернути з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вивчивши зміст позовних вимог суддею встановлено, що спір виник між фізичною особою та суб`єктами владних повноважень щодо визнання протиправними дій відповідача, які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку позивача та перебування у розшуку ТЦК та СП.

Статтею 1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) установлено, що цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктами 2-4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція

адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів врегульовано статтею 20 КАС України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

з уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері медіа, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників суб`єктів у сфері медіа, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні, або особами без громадянства;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1 -3 частини першої цієї статті;

адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»;

адміністративні справи за позовними заявами територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу тимчасового обмеження громадян України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.

Водночас відповідно до частини другої статті 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.

Особливість провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності передбачена статтею 286 КАС України.

Згідно із частиною першою статті 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, утому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналіз пункту 1 частини першої статті 20 та частини першої статті 286 КАС України дає підстави для висновку, що справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано, зокрема, протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови). Тобто предметом судового контролю в таких справах є рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, ключове значення для віднесення справ до пункту 1 частини першої статті 20 КАС України має факт вчинення особою адміністративного правопорушення та здійснення уповноваженим суб`єктом владних повноважень дій, спрямованих на припинення такого правопорушення та притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності у вигляді відповідного рішення.

Заявлені позивачем вимоги не зазначені у переліку ч. 1 ст. 20 КАС України тому зазначена справа предметно підсудна Миколаївському окружному адміністративному суду, а не Доманівському районному суду Миколаївської області як адміністративному суду.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 20 КАС України предметна підсудність вказаного спору визначає віднесення його до компетенції та підсудності саме окружного адміністративного суду, що виключає можливість його вирішення місцевим загальним судом як адміністративним з визначенням загальної підсудності за місцем реєстрації позивача.

Правила предметної підсудності разом з правилами територіальної та інстанційної підсудності складають алгоритм визначення компетентного суду для розгляду і вирішення окремих категорій адміністративних справ.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Враховуючи, що КАС України не містить норм, які регулюють питання передання на розгляд до належного суду справ у разі порушення предметної підсудності, згідно з ч. 6 ст.7 КАС України у такому випадку підлягає застосуванню аналогія закону.

Оскільки належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил предметної, інстанційної та територіальної підсудності, суд першої інстанції, встановивши, що спір за правилами предметної підсудності встановленої законом належить до юрисдикції іншого суду, вважає за необхідне направити справу для розгляду до адміністративного суду до предметної юрисдикції якого належить її розгляд.

З системного аналізу вимог чинного процесуального законодавства України випливає, що до провадження суду, якому справа була передана на розгляд із іншого суду, повинна бути прийнята лише у разі, якщо така справа передана в порядку, встановленому статтею 29 КАС України, тобто справа, яка належить до територіальної юрисдикції (підсудності) такого суду. У разі помилкового направлення справи на розгляд іншому суду за підсудністю і повернення такої справи спір про підсудність відсутній.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.08.2019 року у справі № 855/364/19, за якою розгляд судом предметно непідсудної йому справи може призвести до ухвалення незаконного рішення, обмежити право кожного на судовий захист належним судом, позбавити можливості скористатися правом на апеляційне чи касаційне оскарження рішення. Якщо суд першої інстанції помилково чи неправильно направив до суду тієї самої інстанції справу, яка за предметом спору, суб`єктним складом учасників, характером спірних правовідносин відноситься до його підсудності, а суд, якому була направлена справа (позовна заява), повернув її назад як направлену внаслідок порушення правил підсудності, то рішення суду, який повернув справу адресанту, не може розцінюватися як ознака спору щодо підсудності чи порушення заборони про передавання справ, встановленої статтею 30.

Суд звертає увагу, що розгляд справи належним судом є одним з елементів принципу верховенства права та права особи на судовий захист, визначених статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенції).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до частини восьмої статті 29 КАС України передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що справа предметно не підсудна Доманівському районному суду Миколаївської області, вважаю за необхідне направити адміністративний позов за підсудністю до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Керуючись ст. ст.7, 20, 29, 30 КАС України, суддя

у х в а л и в:

Адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи: Міністерство оборони України, Головне Управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії передати на розгляд за підсудністю до Миколаївського окружного адміністративного суду (54020, м. Миколаїв, вул. Захисників Миколаєва, буд. 41/10).

Передачу справи здійснити не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання апеляційної скарги після залишення її без задоволення.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання її копії.

СуддяО. В. Кривенко