Справа № 520/32973/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2026 р. № 520/32973/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Ізюмський тепловозоремонтний завод" про стягнення коштів з розрахункових рахунків та за рахунок готівки

У С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути кошти з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП Ізюмський тепловозоремонтний завод» з усіх відкритих розрахункових рахунків та за рахунок готівки, у розмірі 6 079,90 гривень в рахунок погашення податкового боргу.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що станом на дату звернення до суду ТОВ «ВП Ізюмський тепловозоремонтний завод» має податковий борг у загальній сумі 6079,90 грн. У зв`язку з тим, що вказана податкова заборгованість погашена не була, дану суму боргу позивач просить стягнути з розрахункових рахунків та за рахунок готівки відповідача.

Ухвалою судді від 22.12.2025 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, однак на адресу суду повернувся конверт із відміткою про неможливість отримання, у зв`язку із тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, що підтверджується конвертом, позивачу - до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку до електронного кабінету ЄСІТС.

Відповідач правом надати відзив на позов не скористався, у встановлений судом строк документи до суду не надходили.

Згідно з ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та заяви сторін по суті справи, суд установив таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до підпунктів 19-1.1.1, 19-1.1.2, 19-1.1.34, 19-1.1.45 пункт 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України (у редакції від 05.10.2025) контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.

Згідно з підпунктами 20.1.18 та 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ВП Ізюмський тепловозоремонтний завод» зареєстроване та перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з ідентифікаційним кодом 39466773, взято на податковий облік.

Станом на дату звернення до суду ТОВ «ВП Ізюмський тепловозоремонтний завод» має податковий борг у загальній сумі 6079,90 грн, який виник у результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом:

1. По податку на додану вартість у загальній сумі 4039,90 грн (штрафна санкція), відповідно до податкового повідомлення-рішення № 0/18167/0408 вiд 09.04.2024 (термін сплати 07.05.2024, нараховано 5100,00 грн, сплачено 1060,10 грн, до стягнення - 4039,90 грн (штрафна санкція)) (а.с.28).

2. По податку на прибуток приватних підприємств у загальній сумі 2040,00 гривень (штрафна санкція) відповідно до податкового повідомлення-рішення №0/18738/0408 вiд 10.04.2024 (термін сплати 13.05.2024, нараховано 2040,00 грн, сплачено 0,00 грн, до стягнення - 2 040,00 грн (штрафна санкція)) (а.с.39).

Судом установлено, що податкове повідомлення-рішення №0/18167/0408 вiд 09.04.2024 було надіслано на адресу відповідача, яка вказана у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як адреса місцезнаходження юридичної особи, однак відправлення не було вручене відповідачу та повернулося на адресу позивача, у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою про причини повернення/досилання, які містяться в матеріалах справи (а.с.30, 31).

Податкове повідомлення-рішення №0/18738/0408 вiд 10.04.2024 було надіслано на адресу відповідача, яка вказана у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як адреса місцезнаходження юридичної особи, однак відправлення не було вручене відповідачу та повернулося на адресу позивача, у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою про причини повернення/досилання, які містяться в матеріалах справи (а.с.41).

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Отже, зважаючи на положення пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України, податкові повідомлення-рішення, які направлялася відповідачу, є належним чином врученими.

Як установлено судом, зазначені вище податкові повідомлення-рішення не були оскаржені відповідачем у судовому порядку. Вказані обставини не заперечуються сторонами.

Відповідно до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: зокрема, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Судом з`ясовано, що з метою погашення заборгованості податковим органом направлена податкова вимога від 31.05.2024 №0-2040 на адресу відповідача, яка вказана у виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як адреса місцезнаходження юридичної особи (а.с. 47).

Указана податкова вимога не була вручена відповідачу та повернулася на адресу позивача, у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою про причини повернення/досилання, які містяться в матеріалах справи (а.с. 40).

Отже, зважаючи на положення пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України, податкова вимога, яка направлялася відповідачу, є належним чином врученою.

Станом на день звернення позивача до суду, відповідачем податковий борг у розмірі 6079,90 грн. не сплачений, що підтверджується даними інтегрованої картки платника податків (а.с.51-59).

Окрім того, у матеріалах справи міститься лист Головного управління ДПС у Харківській області від 12.11.2025 №23584/5/20-40-13-06-15, з якого вбачається, що податкова вимога №0-2040 від 31.05.2024 є чинною протягом усього строку безперервного існування податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів (а.с.50).

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з п.п. 14.1.153. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Підпунктом 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Тобто, податкове зобов`язання платника податків уважається узгодженим та набуло статусу податкового боргу.

Згідно з п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Судом установлено, що відповідач має відкриті рахунки в банках (а.с.25-26).

Відповідно до п. 95.1 та п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до висновків Верховного Суду, які викладені в постановах від 19 лютого 2019 року у справі № 807/495/17, від 03 лютого 2022 року у справі № 560/4343/19 при вирішенні спору про стягнення податкового боргу, суд позбавлений можливості перевірити правомірність здійснення нарахування грошових зобов`язань в результаті несплати яких податковий орган дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення податкового боргу.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки позивачем надано до суду документи, які підтверджують несплачену відповідачем суму податкового боргу, а відповідач не надав суду доказів погашення вказаної вище суми податкового боргу, суд доходить висновку щодо правомірності вимог Головного управління ДПС у Харківській області, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Ізюмський тепловозоремонтний завод" (в`їзд Ювілейний, буд. 1, м. Ізюм, Харківська область, 64300, ) про стягнення коштів з розрахункових рахунків та за рахунок готівки - задовольнити.

Стягнути до бюджету України з усіх відкритих розрахункових рахунків та за рахунок готівки Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Ізюмський тепловозоремонтний завод" кошти у розмірі 6079,90 грн (шість тисяч сімдесят дев`ять гривень 90 копійок) у рахунок погашення податкового боргу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН