Справа № 520/27275/25
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

19 лютого 2026 р. справа №520/27275/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ), третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області (вул. Євгенія Єніна, буд. 18, м. Харків, 61166, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо несформування та ненаправлення подання про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна позивачу ОСОБА_1 у розмірі 26869,32 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот шістдесят дев`ять гривень 32 копійки), помилково сплачених як збір на обов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області сформувати подання про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в розмірі 26869,32 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот шістдесят дев`ять гривень 32 копійки), сплаченого згідно з квитанцією №179216496 від 24.10.2023, та направити його до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області у встановлений законодавством строк для фактичного виконання.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.10.2023 між позивачем, ОСОБА_1 як покупцем та ОСОБА_2 як продавцем було укладено Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Марюхніч Ж.Є. та зареєстрований в реєстрі за №2965. Відповідно до пункту 3 Договору купівлі-продажу продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 2686932,15 грн., які є еквівалентом 73500,00 доларів США за офіційним курсом Національного Банку України на день укладання договору, які продавець одержав від покупця до підписання цього договору. Підписами на цьому договорі сторони підтверджують факт повного розрахунку. Під час нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири позивач сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу, що становить 26869,32 грн., підтвердженням чого є Квитанція №179216496 від 24.10.2023, видана АТ "ПУМБ". Проте, житло було придбано (оплатно набуто) позивачем вперше в житті, а отже, позивач є особою, яка підлягає звільненню від сплати 1% збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна. На звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про формування та направлення до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області подання про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу, що становить 26869,32 грн., відповідач листом-відповіддю №25940-29063/Т-05/8-2000/25 повідомив, що підстави для складення подання на повернення збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна відсутні. Вказані обставини стали підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до відповідного бюджету. Законодавчо не визначено перелік документів, які б підтверджували, що особа придбала житло вперше. Відповідно до положення про Пенсійний фонд України органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями щодо визначення прав власності на нерухоме майно та звільнення від сплати збору осіб, що придбавають майно вперше. У спірних правовідносинах відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

У відповіді на відзив позивач зазначила, що з наведеними у відзиві доводами відповідача не погоджується, вважає їх безпідставними та такими, що не відповідають положенням чинного законодавства, з огляду на те, що підставою для повернення Казначейством або головним управлінням Казначейства помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів є саме подання (висновок, повідомлення) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, тобто Пенсійного фонду України (його територіальних підрозділів), а не подання самого платника податків, спрямоване безпосередньо до Казначейства або головного управління Казначейства. По-друге, заява про повернення (перерахування) коштів з бюджету разом з оригіналом або копією платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету, складається та подається платником до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, тобто Пенсійного фонду України (його територіальних підрозділів), а не до Казначейства, як помилково зазначає у відзиві відповідач. По-третє, контроль за справлянням (стягненням) до бюджету надходжень, що обліковуються за кодом доходів бюджету « 24140500» Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна покладено саме на Пенсійний фонд України та його територіальні підрозділи, а не на Казначейство. Казначейство або головне управління Казначейства не є органом, який відповідно до чинного законодавства здійснює контроль за справлянням (стягненням) до бюджету надходжень, що обліковуються за кодом доходів бюджету « 24140500» Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого. Позивач, звертаючись із заявою про повернення помилково сплаченого збору з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна до відповідача, не заявляла вимогу про встановлення факту придбання позивачем житла вперше, натомість позивач підтвердила факт придбання житла вперше документами, копії яких були долучені до звернення. Крім того, позивач просила в межах повноважень та у порядку, передбаченому чинним законодавством, сформувати подання про повернення позивачу помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна в розмірі 26869,32 грн. та направити його до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області у встановлений законодавством строк для фактичного виконання. Таким чином, розгляд та задоволення вимог, заявлених Позивачем у зверненні, направленому до відповідача, перебували у межах повноважень останнього.

Третя особа правом на подання, з урахуванням та у відповідності до вимог ст. 165 КАС України, пояснень щодо позову або відзиву не скористалась.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу квартири від 24.10.2023, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Марюхніч Ж.Є. та зареєстрованого в реєстрі за №2965, ОСОБА_1 придбано квартиру АДРЕСА_2 , вартістю 2 686 932,15 грн.

Право власності позивача на вищевказану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 24.10.2023 за №52248782.

При укладенні договору купівлі-продажу квартири позивачем було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу даного нерухомого майна в розмірі 26869,32 грн., що підтверджується квитанцією №179216496 від 24.10.2023.

Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою від 28.08.2025, в якій просила сформувати подання про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна у розмірі 26869,32 грн. та направити його до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області у встановлений законодавством строк для фактичного виконання.

До заяви позивачем додано копії наступних документів: паспорта громадянки України ОСОБА_1 ; картки платника податків громадянки України ОСОБА_1 ; Договору купівлі-продажу квартири від 24.10.2023; квитанції №179216496 від 24.10.2023, виданої АТ "ПУМБ"; Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №439808603 від 16.08.2025; свідоцтва про право власності на житло від 17.01.2000, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; технічного паспорта на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; довідки АТ "Ощадбанк" №118.40/055-05/57824/2025 від 19.05.2025; довідки АТ "Ощадбанк" №118.40/0450-05/55885/2025 від 14.05.2025; листа-відповіді АТ "Ощадбанк" №177.26-25/24 від 21.05.2025; довідки про банківські реквізити ОСОБА_1 від 16.08.2025; запиту про надання інформації до Великоновосілківської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області від 29.07.2025; доказів направлення запиту про надання інформації до Великоновосілківської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області від 29.07.2025.

Згідно довідки Харківського обласного управління АТ "Державний ощадний банк України" від 14.05.2025 №118.40/0450-05/55885/2025 "Про наявність приватизаційних чеків", виданої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , списки на приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_4 в Банк не надходили.

Згідно довідки Харківського обласного управління АТ "Державний ощадний банк України" від 19.05.2025 №118.40/055-05/57824/2025 "Про надання довідки щодо використання/невикористання житлових чеків" ОСОБА_1 відсутня в списках громадян України, що мають право на приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідно до листа АТ "Державний ощадний банк України" від 21.05.2025 №177.26-25/24, наданого у відповідь на звернення позивача щодо надання довідки про використання житлових чеків за адресою: АДРЕСА_3 , АТ "Ощадбанк" не здійснює видачу довідок про використання/невикористання житлових чеків за місцями проживання громадян в Автономній Республіці Крим та м. Севастополь, а також на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією з причин зупинення діяльності установ банку на вказаних територіях та відсутності доступу до даних Списків та Журналів.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області листом від 09.09.2025 №25940-29063/Т-05/8-2000/25 повідомило позивача про відсутність підстав для складення подання на повернення збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна, посилаючись на те, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у платника збору ОСОБА_1 вже було у власності нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.08.2025 №439808603, ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира (розмір частки 1), розташована за адресою: АДРЕСА_3 , згідно свідоцтва про право власності серія та номер 274, виданого 01.02.2000 Великоновосілківським БТІ Донецької області; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 17.01.2000 №274, виданого Великоновосілківською РДА згідно розпорядження від 03.01.2000 №1904, ОСОБА_3 , що не заперечується позивачем) ОСОБА_4 належить на праві спільної сумісної власності квартира за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно зворотної сторони свідоцтва про право власності на житло право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровано 01.02.2000 Великоновосілківським БТІ Донецької області.

Позивач, посилаючись на те, що приватизація передбачає саме безоплатне набуття права власності на житло, а не є купівлею-продажем (оплатним набуттям, оплатним придбанням) нерухомого майна у власність громадянами, тому, приватизація квартири АДРЕСА_6 , не охоплюється поняттям "придбання", а отже, бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо не складання та не направлення подання про повернення позивачу збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна у розмірі 26869,32 грн., помилково сплачених як збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, є протиправною.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон №400/97-ВР).

Відповідно до абзацу першого пункту 9 статті 1 Закону №400/97-ВР платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовані Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1740 від 03.11.1998 (далі - Порядок №1740).

Згідно з пунктом 15-1 Порядку №1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

26.09.2020 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №866 "Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" (далі - Постанова №866).

Відповідно до пункту 15-2 Порядку №1740 (в редакції Постанови №866) збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:

б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду";

в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);

г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Пункт 15-3 Порядку №1740, з урахуванням доповнень, внесених Постановою №866, передбачає наступний зміст:

"Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.

Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками, зазначеними у пункті 15-1 цього Порядку, за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.

Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах "в" і "г" пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування".

З наведених вище положень Закону №400/97-ВР та Порядку №1740 вбачається, що з 19.08.1999 фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. Об`єктом оподаткування цим збором є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу, а ставка збору становить один відсоток від вартості майна.

Законодавець встановив виняток з цього правила для громадян, які придбавають житло вперше, виключивши їх з переліку платників збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Суд зауважує, що від часу набрання цією нормою чинності в 1999 році до 25.09.2020 включно механізм її реалізації громадянами, що придбавають житло вперше, не функціонував.

З 26.09.2020 визначено механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше та, відповідно, не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла), не сплачує збір при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу.

Крім того, у наведених положеннях пункту 15-2 Порядку №1740, з урахуванням змін і доповнень, внесених Постановою №866, деталізовано зміст поняття "придбаває житло вперше", яке необхідно розуміти так, що фізична особа не має та не набувала права власності на житло, в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя.

Тобто, виходячи з норм Порядку №1740 при вирішенні питання чи є операція купівлі-продажу житла об`єктом сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, термін "придбавання майна" треба використовувати як такий, що охоплює (включає) не лише оплатне набуття права власності на певний об`єкт, а і його приватизацію, успадкування, дарування та купівлю частки в спільному майні подружжі.

Лише у разі відсутності наведених способів придбавання нерухомого майна, особа відповідно до пункту 15-2 Порядку №1740 не сплачує збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна.

Зі змісту Порядку №1740 вбачається, що з 26.09.2020 особа звільняється від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, зокрема, якщо фізична особа подає нотаріусу:

- заяву про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя);

- відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло;

- дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року).

За умови отримання від фізичної особи таких документів нотаріус на підставі абзацу четвертого пункту 15-3 Порядку №1740 здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то вона вправі скористатися ним вже після посвідчення нотаріусом договору, подавши відповідному територіальному органу Пенсійного фонду визначені підпунктом "в" пункту 15-2 Порядку №1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, для формування відповідного подання про повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. У разі отримання відмови - відповідно оскаржити таке рішення до суду.

У цій справі позивач при посвідченні договору купівлі-продажу у нотаріуса не скористалася механізмом, визначеним Порядком №1740, та звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про повернення помилково сплачених коштів.

Звернувшись 28.08.2025 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з проханням повернення помилково зарахованого до бюджету збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 26869,32 грн., позивачем не було додано заяви про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема, як частку в спільному майні подружжя).

Так, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 16.08.2025 №439808603 ОСОБА_1 є власником квартири на праві спільної сумісної власності (розмір частки 1), розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , згідно свідоцтва про право власності серія та номер 274, виданого 01.02.2000 Великоновосілківським БТІ Донецької області; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 17.01.2000 №274, виданого Великоновосілківською РДА згідно розпорядження від 03.01.2000 №1904, позивачці належить на праві спільної сумісної власності квартира за адресою: АДРЕСА_3 .

Право власності на вказане житло зареєстровано 01.02.2000 Великоновосілківським БТІ Донецької області.

Отже, як слідує з наведеного підтверджується факт набуття позивачем права власності на житло - квартири за адресою: АДРЕСА_3 , до моменту придбання квартири за договором купівлі-продажу квартири від 24.10.2023.

Суд звертає увагу, що як вже було вказано вище, змінами до Порядку №1740 усунена правова невизначеність щодо розуміння юридичного терміну "придбавають". Зокрема, під "придбаває житло вперше" необхідно розуміти, що фізична особа не має та не набувала права власності на житло, в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя.

Аналізуючи наведене, слід дійти висновку, що під час вирішення питання чи є операція купівлі-продажу житла об`єктом сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, термін "придбавання майна" треба використовувати як такий, що охоплює (включає) не лише оплатне набуття права власності на певний об`єкт, а і його безоплатну приватизацію, спадкування, отримання в дар чи інше.

При цьому визначальною умовою для звільнення особи від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна є підтверджений на час придбання житла факт відсутності права власності на будь-яке інше житло безвідносно способу його набуття (купівлі, введення в експлуатацію, приватизацію, тощо).

Тобто виключно особи, які не мають у своїй власності жодного житла на час здійснення операцій купівлі нерухомого майна, мають право не сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а сплачений збір за таке майно повинен бути повернутий особі за її заявою, як помилково зарахований.

Наявність у позивача права власності на квартиру, набуту у процесі безоплатної приватизації, на момент придбання нею квартири 24.10.2023 свідчить про відсутність в неї права на звільнення від сплати збору на обов`язкове пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна.

Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 25.11.2021 у справі №280/9714/20, в якій вирішувалося питання: чи є позивач, який придбав квартиру, платником збору на обов`язкове пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна, зокрема, попередньо отримавши частину житла у межах процедури безоплатної приватизації. Так, у вказаній справі позивач - особа, яка сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, на момент купівлі квартири мала зареєстроване право власності на 1/4 частку квартири, яке нею було набуто в процесі безоплатної приватизації. Верховний Суд дійшов висновку, що позивач до придбавання квартири набув права власності на житло, а тому він не є особою, яка придбаває житло вперше, а, отже, не звільняється від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна в порядку, передбаченому пунктом 15-2 Порядку №1740.

У відповідності до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказане в силу приписів Порядку №1740 в повній мірі спростовує доводи позивача про безпідставність сплати нею збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна за договором купівлі-продажу квартири від 24.10.2023 та свідчить про наявність у позивача обов`язку сплатити такий збір, оскільки право власності на житло нею набуто не вперше.

Таким чином, з урахуванням вимог пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" та пункту 15-1 Порядку №1740, відсутні підстави для звільнення позивача від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач, відмовляючи позивачу у вчиненні дій спрямованих на повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, діяв правомірно та в межах своїх повноважень. Відтак правові підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області сформувати подання про повернення позивачу суми такого збору відсутні.

При вирішенні справи суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ), третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області (вул. Євгенія Єніна, буд. 18, м. Харків, 61166, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біленський О.О.