Справа № 160/7748/25
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2026 року справа 160/7748/25

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Головко О.В., Ясенова Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 (суддя Царікова О.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про перерахунок пенсії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13.03.2025 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність щодо неврахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на листопад 2024 року від 11.11.2024 №548 та довідки по інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №547 від 11.11.2024; зобов`язати здійснити розрахунок пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» з 18.11.2024 з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на листопад 2024 року №548 від 11.11.2024 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від №547 11.11.2024.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 позов задоволений.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що ГУ ПФУ в Тернопільській області, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії №39 від 24.02.2025 встановило, що з 24.01.2019 позивачку було переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», отже вона має право на переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» за матеріалами пенсійної справи з наступною індексацією заробітку. З 18.11.2024 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», яка була їй призначена 24.01.2019, за матеріалами пенсійної справи. Пенсію обчислено відповідно до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Кабінетом Міністрів України №622 від 14.09.2016 у розмірі 60% від заробітної плати, що складає 7779,38грн.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

ОСОБА_1 працювала в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на посаді головного спеціаліста відділу забезпечення наповнення бюджету №2 фінансово-економічного управління та наказом №3308-о від 25.10.2024 та 31.10.2024 звільнено, у зв`язку з виходом на пенсію.

За заявою ОСОБА_1 від 09.08.2018 їй було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

ОСОБА_1 18.11.2018 подала до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області заяву про перехід з пенсії за віком згідно з Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу».

З 24.01.2019 позивачку переведено з пенсії за віком згідно з Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №58 від 24.01.2019.

ГУ ПФУ в Дніпропетровській області позивачці видані довідки №548 від 11.11.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на листопад 2024 року та №547 від 11.11.2024 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця. Також повідомлено про те, що підстави для видачі довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка працювала на посадах державної служби, класифікацію яких було проведено, має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, і яка на дату виходу на пенсію не перебуває на державній службі відсутні, оскільки її стаж на 01.05.2016 складає 19 років 06 місяців 17 днів.

ОСОБА_1 18.11.2024 звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з наданням додаткових документів, зокрема довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років №548 від 11.11.2024 та довідки по інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №547 від 11.11.2024.

Листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №0400-010307-8/37921 від 21.02.2025, повідомлено, що заява від 18.11.2024 про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» відпрацьовувалась ГУ ПФУ в Тернопільській та Кіровоградській областях та зазначено, що оскільки за матеріалами пенсійної справи заявницю вже було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 24.01.2019 позивачка має право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» за матеріалами пенсійної справи.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Так, до 01.05.2016 умови пенсійного забезпечення державних службовців визначалися Законом "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема і порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також пунктом 1 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 (далі Порядок №622) аналогічно до положень статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII передбачено, що Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII.

Відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статті 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Положеннями пункту 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналогічні положення закріплені у Порядку №622.

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку, згідно з пунктами 10 та 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ мають право особи, які на день набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, право на пенсію державного службовця за змістом частини першої статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ мали особи, які:

а) досягли певного віку;

б) мають передбачений законодавством страховий стаж;

в) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Таким чином, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Як встановлено судом, позивачці вже призначалась пенсія за віком за нормами Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIIІ, яку вона отримувала до переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивачка 18.11.2024 звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою, у якій просила перевести її на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII.

Як зазначено в апеляційній скарзі, ГУ ПФУ в Тернопільській області, приймаючи рішення №39 від 24.02.2025 про відмову в перерахунку пенсії встановило, що оскільки з 24.01.2019 позивачку було переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, то вона має право на переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» за матеріалами пенсійної справи з наступною індексацією заробітку, без врахування нових довідок.

Отже, ключовим є питання правозастосування норм пенсійного законодавства у контексті реалізації особою права на повернення до виду пенсійного забезпечення, який їй уже було призначено у минулому, зокрема до пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», після переведення на інший вид пенсії за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів зазначає, що порушене у справі питання правомірності повторного переведення особи на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» було предметом розгляду у Верховному Суді.

Так, під час розгляду справи №140/5363/24, взявши до уваги правову позицію, викладену у Рішенні Конституційного Суду України від 23.12.2022 №3-р/2022 у справі №3-132/2018 (5462/17), ухваленому за конституційною скаргою щодо перевірки на відповідність Конституції України підпункту 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889-VIII, Верховний Суд дійшов висновку, що чинне законодавство України не передбачає можливості повторного призначення пенсії державного службовця, яка вже була призначена раніше, а також не встановлює правового механізму її перерахунку у зв`язку зі зміною (збільшенням) складових заробітної плати. Визнання підпункту 1 пункту 2 розділу XI Закону №889-VIII таким, що не відповідає Конституції України (рішення Конституційного Суду України від 23.12.2022 №3-р/2022), не надає особі безпосереднього права на перерахунок пенсії без наявності відповідного законодавчого врегулювання механізму такого перерахунку. До моменту внесення Верховною Радою України відповідних змін, якими буде унормовано порядок реалізації цього права, вимоги про переведення особи на пенсію державного службовця та її перерахунок не можуть вважатися обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо наявності права на розрахунок пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» з 18.11.2024 з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на листопад 2024 року №548 від 11.11.2024 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №547 від 11.11.2024.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 241-245, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити.

Скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 та прийняти нову постанову.

У задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з 17.02.2026 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді О.В. Головко

судді Т.І. Ясенова