Справа № 160/3547/26
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
19 лютого 2026 р.Справа №160/3547/26
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Врони О.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі №160/3547/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа-1: ОСОБА_2 , третя особа-2: ОСОБА_3 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Міністерства юстиції України, третя особа-1: ОСОБА_2 , третя особа-2: ОСОБА_3 , в якій просить:
визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо передачі на розгляд Комісії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України скарги Голови Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Горба Андрія Івановича від 29.01.2026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.01.2026 за №СК-418-26;
зобов`язати Міністерство юстиції України припинити розгляд скарги Голови Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 29.01.2026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.01.2026 за №СК-418-26, та повернути її скаржнику на підставі положень абзацу п`ятого частини четвертої статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».
Позивач звернувся до суду із заявою про збільшення розміру позовних вимог, шляхом доповнення позовною вимогою визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 17.02.2026 №390/5 Про задоволення скарги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог у справі № 160/3547/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: 1- ОСОБА_2 ; 2- ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
19.02.2026 від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову.
Позивач просить: забезпечити позов шляхом заборони Міністерству юстиції України, у тому числі його структурним підрозділам, а також Державному підприємству «Національні інформаційні системи», вчиняти будь-які дії щодо виконання наказу Міністерства юстиції України від 17.02.2026 №390/5 «Про задоволення скарги», до набрання законної сили рішенням суду у справі №160/3547/26.
В обґрунтування заяви позивачем зазначено наступне.
На сайті Міністерства юстиції України після 17:00 год. 18.02.2026 було опубліковано наказ Міністерства юстиції України від 17.02.2026 №390/5 «Про задоволення скарги», відповідно до якого вирішено, зокрема:
«1. Скаргу ОСОБА_3 від 29.01.2026 задовольнити.
3. Тимчасово блокувати державному реєстратору Виконавчого комітету Солонянської селищної ради Стігару Віталію Анатолійовичу доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань строком на 14 (чотирнадцять) днів.
Розгляд скарги Комісією з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України скарги Голови Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Горба Андрія Івановича від 29.01.2026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.01.2026 за №СК-418-26, яку взагалі Міністерство юстиції України не мало право приймати та передавати на розгляд, а також прийняття за результатами такого розгляду очевидно протиправного наказу, заподіює шкоду правам та інтересам як позивача так й іншим особам, оскільки фактично блокує роботу позивача як державного реєстратора й створює передумови для виникнення нового спору між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка наразі є т.в.о. голови Підгородненської міської ради та щодо якої вчинена реєстраційна дія про внесення відомостей щодо керівника.
При цьому для відновлення порушених прав як позивача, так й інших осіб необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, оскільки для їх відновлення постане необхідність ініціювання судових процесів. Тобто спір у цій справі втратить мету звернення заявника до суду з позовом у цій справі.
При розгляді заяви про забезпечення позову, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин 1, 2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
За приписами п. 2 ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії .
Таким чином, забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.
Отже, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якої просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві здійснювати певні дії.
Зупинення дії наказу Міністерства юстиції України від 17.02.2026 №390/5 «Про задоволення скарги», виданого на підставі висновку Комісії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України, шляхом заборони особам, на які покладено виконання наказу, проводити дії щодо виконання зазначеного наказу не має для відповідача жодних негативних майнових наслідків.
Суд погоджується, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду. Адже у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи буде виконаний оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам як позивача (внаслідок блокування його доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що перешкоджатиме здійсненню ним свої діяльності як державного реєстратора, а також впливатиме на його ділову репутацію), так і іншим особам, зокрема т.в.о. голови Підгородненської міської ради ОСОБА_4 (через скасування попередньої реєстраційної дії), і для захисту цих прав та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.
Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Відповідно до правової позицій Верховного Суду у складі колегії суддів КГС, викладеної у постанові від 08 жовтня 2018 року у справі № 913/257/18, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Разом з тим заява позивача підлягає частковому задоволенню. Суд вважає, що належним способом забезпечення позову, який дійсно спрямований на захист прав, свобод та інтересів позивача до ухвалення рішення в даній адміністративній справі, є застосування заходу забезпечення позову шляхом зупинення у будь-який спосіб виконання спірного наказу до набрання рішенням суду законної сили.
Суд зазначає, що наведений спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямований лише на збереження існуючого становища позивача до розгляду даної справи по суті.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 156, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі №160/3547/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа-1: ОСОБА_2 , третя особа-2: ОСОБА_3 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зупинити у будь-який спосіб виконання наказу Міністерства юстиції України від 17.02.2026 №390/5 «Про задоволення скарги», до набрання законної сили рішенням суду у справі №160/3547/26.
Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона