Справа № 140/11678/25
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2026-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

18 лютого 2026 року ЛуцькСправа № 140/11678/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін клопотання відповідачів про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-Дістрібьюшн» до Головного управління ДПС у Львівській області, Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Партнер-Дістрібьюшн» (ТзОВ «Партнер-Дістрібьюшн») звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС у Львівській області, відповідач 1), Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 04 серпня 2023 року №27430, прийняте Комісією ГУ ДПС у Львівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність платника податку на додану вартість ТзОВ «Партнер-Дістрібьюшн» критеріям ризиковості платника податку; визнання протиправним та скасувати рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 15 серпня 2023 року №28557, прийняте Комісією ГУ ДПС у Львівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність платника податку на додану вартість ТзОВ «Партнер-Дістрібьюшн» критеріям ризиковості платника податку; зобов`язання ГУ ДПС у Волинській області виключити ТзОВ «Партнер-Дістрібьюшн» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

На адресу суду від представника ГУ ДПС у Волинській області одночасно з відзивом на позовну заяву надійшло клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем шестимісячного строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 122 КАС України. Представник відповідача 2 зазначила, що згідно з пунктом 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 (Порядок №1165) у разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, попереднє рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку втрачає чинність. На переконання представника ГУ ДПС у Волинській області позивач був обізнаний щодо прийняття стосовно нього останнього рішення про відповідність критеріям ризиковості від 15 серпня 2023 року №28577 та мав об`єктивну можливість оскаржити зазначене рішення у встановлений законом строк, але обрав неефективний спосіб захисту, що не може вважатися поважною підставою для пропуску строку.

ГУ ДПС у Львівській області також подало клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в обґрунтування якого вказало, що рішення комісії ГУ ДПС у Львівській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №27430 прийнято 04 серпня 2023 року, №28557 прийнято 15 серпня 2023 року. Дані рішення автоматично скеровуються в цей же день платнику податку. Тобто, процесуальні строки для ознайомлення та оскарження рішення починаються з дня винесення. Звернувшись до суду лише в жовтні 2025 року, позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду. Зазначив, що позивач обрав невірний спосіб захисту та зосередився на оскарженні рішення, що на момент подання позову вже не діяло, що не може розцінюватися як поважна причина пропуску строку.

Представник позивача у запереченні проти клопотань відповідачів про залишення позову без розгляду зазначив, що не мав жодних підстав вважати, що за наслідками розгляду спору у справі №380/21930/23 по суті та визнання протиправним та скасування раніше прийнятого рішення №25351 податковий орган замість виконувати чинне рішення суду посилатиметься на пізніше прийняті за аналогічними підставами рішення №27430 та №28557. Вказав, що Державна податкова служба України листом від 11 квітня 2025 року №10331/6/99-00-18-01-01-06, у відповідь на запит товариства, повідомила що у зв`язку з тим, що ТзОВ «Партнер Дістрібьюшн» з 29 грудня 2023 року перейшло на облік до ГУ ДПС у Волинській області та з 01 квітня 2024 року перебуває в стані 0 -платник податку за основним місцем обліку, виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року у справі №380/21930/23 входить до повноваження комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за місцем обліку ТзОВ «Партнер Дістрібьюшн». Станом на 11 квітня 2025 року позивач вичерпав всі можливі способи відновлення його порушеного і захищеного судом права і вимушений звернутись до суду з новим позовом. З наведених підстав просив відмовити в задоволенні клопотань відповідачів про залишення позову без розгляду.

Розглядаючи клопотання відповідачів, заперечення позивача, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що визначення законодавцем строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Системний аналіз норм митного та податкового законодавства України дає підстави для висновку про те, що спеціального строку для звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, відмінного від загальних строків, визначених статтею 122 КАС України, законодавцем не передбачено.

Отже, законодавцем для оскарження рішень про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку встановлено загальний строк для звернення до адміністративного суду, передбачений положеннями статті 122 КАС України.

Відтак, строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення про відповідність критеріям ризиковості платника з похідною вимогою про зобов`язання вчинити певні дії, у разі, коли платником податків не використовувалася процедура адміністративного оскарження таких рішень як досудового порядку вирішення спору, становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зокрема, така позиція Верховного Суду викладена у постановах від 20 листопада 2020 року у справі №1.380.2019.006517, від 16 грудня 2020 року у справі №520/3902/2020.

У випадку застосування процедури адміністративного оскарження строк подання позовної заяви складає три місяці з дня вручення платнику рішення за результатами розгляду скарги на відмову у реєстрації податкових накладних. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 11 жовтня 2019 року у справі №640/20468/18.

Предметом позову у цій справі є, зокрема, рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 04 серпня 2023 року №27430, від 15 серпня 2023 року №28557 щодо включення ТзОВ «Партнер-Дістрібьюшн» до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків.

Згідно з пунктом 6 Порядку №1165 платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4); у разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, попереднє рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку втрачає чинність.

Платник податків має безперешкодний доступ до електронного кабінету та можливість перевірити направлені податковим органом документи, а тому позивач дізнався про порушення своїх прав ще у серпні 2023 року.

З даним адміністративним позовом ТзОВ «Партнер Дістрібьюшн» звернулося до суду лише 10 жовтня 2025 року, відтак, очевидним є недотримання у цьому випадку встановленого законом шестимісячного строку звернення до суду.

Водночас позивач зазначає, що пропуск ним строку на звернення до суду з позовом в цій справі зумовлений наміром уникнути повторного судового розгляду спору позивача з податковим органом, вже вирішеного по суті чинним рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року у справі №380/21930/23.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Суд звертає увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду у питанні поновлення строків (від 28 липня 2022 року у справі №9901/611/19), за якими поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 жовтня 2020 року у справі №9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Так, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, обмеження строку на звернення до адміністративного суду не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя; такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Надаючи оцінку доводам ТзОВ «Партнер Дістрібьюшн», суд зазначає, що виконання/невиконання ГУ ДПС у Львівській області/ ГУ ДПС у Волинській області рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року у справі №380/21930/23 жодним чином не стосується спірних правовідносин.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Суд не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав, тому не визнає поважними вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Слід зауважити, що норми статті 240 КАС України, не позбавляють суд після відкриття провадження у справі залишити його без розгляду з підстав пропуску позивачем строків звернення до суду.

Отже, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений шестимісячний строк звернення до суду, а поважність причин пропуску вказаного строку звернення до суду позивач не довів з підтвердженням належними доказами, тому суд дійшов про наявність підстав для задоволення клопотань відповідачів та залишення позову без розгляду на підставі частини третьої статті 123, пункту 8 частини першої статті 240 КАС України.

Керуючись статтями 122, частиною третьою статті 123, пунктом 8 частини першої статті 240, статтями 248, 262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідачів про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-Дістрібьюшн» до Головного управління ДПС у Львівській області, Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В. Л. Шепелюк