Справа № 320/5875/26
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2026-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 лютого 2026 року м. Київ № 320/5875/26

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (; 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка, буд. 10), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати відповідь від Головного Управління Пенсійного фонду України в Київській області від 27.11.2025р.;

- визнати протиправними дії відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення в Луганській області Головного управління пенсійного фонду України та скасувати Рішення від 02.04.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком;

- визнати протиправними дії відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення в Луганській області Головного управління пенсійного фонду України та скасувати Рішення від 26.11.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області зарахувати до періоду проживання на територіях радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи період навчання в Поліській середній школі згідно довідки від 12.03.2024 №21;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області зарахувати до страхового стажу згідно записів у трудовій книжці від 25.05.2000 НОМЕР_1 період роботи з 15.08.1995 по 29.09.2000;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області зарахувати страховий стаж з 01.09.1999 р.;

- зобов`язати відділ призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення в Київській області Головного управління Пенсійного фонду України розрахувати та призначити пенсію за віком Позивачу зі зменшенням пенсійного віку на підставі ч. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що початок перебігу строку звернення до суду у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Порівняльний аналіз термінів дізнався та повинен був дізнатись дає підстави для висновку про встановлення чинним процесуальним законодавством презумпції можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому самого лише посилання на момент, коли особа для себе з`ясувала, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням її прав у сфері публічних правовідносин, недостатньо.

Доведенню також підлягає факт, що позивач не міг дізнатися про порушення свого права, що прямо випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Так, предметом спору є рішення пенсійних органів про відмову у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 27.11.2025 №38361-40072/3-02/8-1000/25 ОСОБА_1 вже зверталася до управління із аналогічною заявою про призначення пенсії. За результатом розгляду поданої заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного стажу та визначеного строку проживання на забрудненій території.

Як убачається з матеріалів справи, позивач уже у 2024 році був обізнаний про можливе порушення своїх прав, оскільки саме тоді отримав рішення про відмову у призначенні пенсії за результатами розгляду його заяв від 01.04.2024 та від 26.11.2024.

Зазначені рішення були прийняті відповідним органом Пенсійного фонду та містили чітке формулювання підстав відмови.

Отримання ж у листопаді 2025 року відповіді від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на повторне звернення позивача не може розцінюватися як момент, з якого він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Така відповідь лише підтверджує факт повторного звернення позивача з приводу вже прийнятих рішень і не створює нових правових наслідків, які б впливали на перебіг строку звернення до суду.

Вказана обставина свідчить виключно про вчинення позивачем повторних дій щодо реалізації свого права, однак не пов`язується із початком перебігу процесуального строку звернення до адміністративного суду та не може вважатися об`єктивною підставою для його поновлення і може свідчити лише про штучну пролонгацію процесуальних строків.

Позовну заяву подано до суду 10 лютого 2026 року, тобто з істотним перевищенням шестимісячного строку звернення до суду, встановленого статтею 122 КАС України. При цьому позивач не навів жодних доводів та не подав доказів існування обставин об`єктивного і непереборного характеру, які б унеможливлювали своєчасне звернення до суду.

Суд враховує усталену правову позицію Верховного Суду, відповідно до якої тривале листування із суб`єктом владних повноважень, подання повторних звернень, заяв чи скарг у досудовому порядку не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки такі дії не перешкоджають особі реалізувати право на судовий захист.

Разом із тим суд звертає увагу на невідповідність позовної заяви вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 160 КАС України, згідно з яким у позовній заяві мають бути зазначені зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач їх обґрунтовує, а у разі подання позову до кількох відповідачів - зміст вимог щодо кожного з них.

Адміністративний позов має індивідуальний характер і спрямований на захист конкретного порушеного права особи у її публічно-правових відносинах із певним суб`єктом владних повноважень. Позовна заява повинна чітко визначати, яке саме суб`єктивне право порушено, якими діями чи рішеннями конкретного відповідача, та який спосіб захисту є належним і ефективним у розумінні статті 5 КАС України.

Із матеріалів справи встановлено, що рішення від 02.04.2024 та від 26.11.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком були прийняті Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області за результатами розгляду поданих позивачем заяв. Саме цим органом відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу та визначеного законом строку проживання на території радіоактивного забруднення.

Натомість Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, як зазначає сама позивачка, лише повідомило її про результати розгляду заяв та про вже прийняті рішення. Вирішення питання щодо призначення пенсії, зарахування стажу, періоду проживання чи прийняття рішення про відмову цим органом не здійснювалося.

Позивачем не наведено жодних доводів щодо того, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області порушено її права. До позовної заяви не додано доказів звернення саме до цього органу із заявами про призначення пенсії, зарахування страхового стажу чи періоду проживання, а також доказів прийняття цим органом рішень про відмову або вчинення бездіяльності.

За таких обставин вимога про визнання протиправною та скасування відповіді від 27.11.2025 фактично спрямована на оскарження інформаційного листа, який не є індивідуальним актом у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України, оскільки не встановлює, не змінює та не припиняє прав чи обов`язків позивача, а лише відображає позицію органу щодо вже прийнятих іншою установою рішень.

Крім того, позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати періоди проживання, навчання та роботи, а також розрахувати і призначити пенсію, не узгоджуються з фактичними обставинами справи, оскільки саме цей орган не приймав оскаржуваних рішень та не здійснював розгляду заяв позивача по суті.

Таким чином, позовна заява не містить належного обґрунтування порушення прав позивача саме діями чи рішеннями Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, не підтверджена відповідними доказами звернення до цього органу та прийняття ним індивідуальних актів чи допущення бездіяльності, що свідчить про її невідповідність вимогам статті 160 КАС України та відсутність належного визначення суб`єкта владних повноважень, який порушив права позивача.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Згідно з частинами першою, другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням вагомих і переконливих аргументів, які б свідчили про наявність обставин об`єктивного і непереборного, характеру, що створили суттєві перешкоди у реалізації позивачем належного йому права на звернення до адміністративного суду упродовж строку, встановленого для цього законодавством, або ж взагалі унеможливили своєчасну реалізацію позивачем такого права та наданням належних доказів на їх підтвердження;

- уточненої позовної заяви, яка відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме уточнити позовні вимоги щодо кожного з відповідачів з урахуванням того, який саме суб`єкт владних повноважень приймав оскаржувані рішення; зазначити, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області порушено права позивача; надати докази звернення саме до цього органу із відповідними заявами та докази прийняття ним індивідуального акта або допущення бездіяльності; викласти позовну заяву з дотриманням вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали позивачеві необхідно усунути недоліки позовної заяви у спосіб, визначений даною ухвалою.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) позивачу (його представнику), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.