Справа № 642/196/26
Суддя: Цибульська С. В.
Дата ухвалення: 2026-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 642/196/26
Провадження № 2-а/642/8/26
УХВАЛА

Іменем України

20 лютого 2026 року м. Харків

Cуддя Холодногірського районного суду м. Харкова Цибульська С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2026 до Холодногірського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 529 від 29.11.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Ухвалою суду від 19.01.2026 вказану позовну заяву залишено без руху, надано позивачеві десятиденний строк на усунення недоліків позовної заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали суду, а також на подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

23.01.2026 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, а також заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 05.02.2026 провадження у цій справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання на 12.02.2025, надано відповідачу п`ятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву.

05.02.2026 до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить зобов`язати Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повернути ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у сумі 37 703 грн, стягнуті у межах виконавчого провадження № 79879497.

10.02.2026 до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить: розглядати справу у межах заявлених ним позовних вимог з урахуванням його заяви від 05.02.2025, долучити до матеріалів справи копію постанови державного виконавця від 06.02.2026 про закінчення ВП № 79879497, а також надіслати відповідачу та третій особі копії поданої позивачем заяви про уточнення позовних вимог із додатками.

Розглянувши матеріали заяви позивача, матеріали справи, суддя зазначає таке.

Відповідно до п.1 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України визначені права та обов`язки учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, позивач має право на зміну предмету або підстав, збільшення або зменшення розміру позовних вимог за умови дотримання правил подачі відповідної заяви на встановленій законом стадії судового процесу.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.12.2019 у справі 923/1061/18, від 19.12.2019 у справі № 925/185/19, від 23.01.2020 у справі № 925/186/19).

Як вбачається зі змісту заяви позивача про уточнення позовних вимог, позивач має на меті доповнити подану ним позовну заяву окремою вимогою майнового характеру, яка за своє суттю є окремим позовом із іншим предметом та підставами позову, при цьому така вимога ставиться до третьої особи, а не відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Згідно з ч. 1 ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Водночас відповідно до ч. 4 ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Постанова про застосування адміністративно штрафу є актом індивідуальної дії (правозастосовним актом), який стосується прав, обов`язків та інтересів визначеного у постанові суб`єкта (за обставинами справи позивача), є обов`язковою для нього, а її дія вичерпується виконанням. Правовідносини сторін спору щодо накладення та сплати цього штрафу є публічно-правовими. Оскарження такої постанови як акта суб`єкта владних здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Також позивач просить суд доповнити позовну заяву вимогою про стягнення з Холодногірсько-Новобаварського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь позивача безпідставно набутих коштів в сумі 37 703 грн, які, на думку позивача, були набуті безпідставно у ході виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові, зокрема цивільні відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

З огляду на чинне правове регулювання правовідносини щодо повернення з бюджету коштів, які були сплачені у якості штрафу, але після скасування постанови про застосування штрафу знаходяться у бюджеті без достатньої правової підстави, не є публічно-правовими.

Такий правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08.08.2023 у справі № 910/5880/21.

Отже заявлена позивачем вимога повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства, а тому така вимога не може бути об`єднана із первісними позовними вимогами, заявленими позивачем.

Окрім того, у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та копій доданих до неї документів іншим учасникам справи. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 44 КАС України. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

Позивачем не надано суду доказів направлення заяви про збільшення позовних вимог іншим учасникам справи.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 21, 44, 47, 160, 172, 248, 256, 286 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Світлана ЦИБУЛЬСЬКА