Справа № 400/10215/25
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2026-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 р. № 400/10215/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомФермерського господарства "Сана", вул. Нова, 3,с. Володимирівка,Миколаївський р-н, Миколаївська обл.,57521,

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005

провизнання протиправним та скасування розпорядження від 03.02.2022 року № 33-Р в частині; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фермерського господарства «Сана» (далі позивач) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі відповідач) з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження, прийняте ГУ ДПС у Миколаївській області №33/Р від 03.02.2022 в частині анулювання ліцензії на право зберігання пального реєстраційний номер 2001245 ( терміном дії з 30.12.2020 до 30.12.2025) відносно фермерського господарства «Сана» ();

- зобов`язати Головне управління ДПС у Миколаївській області виключити інформацію щодо про анулювання ліцензії Фермерського господарства «Сана» () реєстраційний номер 2001245 ( терміном дії з 30.12.2020 до 30.12.2025) з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що у відповідача не було підстав для прийняття спірного розпорядження про анулювання позивачу ліцензії на зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), оскільки позивачем своєчасно сплачені всі платежі за зазначену ліцензію. Як на докази сплати позивач посилається на платіжні інструкції, які додає до позову. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 26.09.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, встановлено строк для подання сторонами заяв по суті.

13.10.2025 представником ГУ ДПС у Миколаївській області подано відзив на позовну заяву, в якому він висловлює незгоду із заявленими позовними вимогами та зазначає, що відповідно до наказу ДПС України від 12.05.2023 року № 345 «Про загальні засади організації процесу ведення обліку податків, зборів, платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та контролю показників», оперативний облік надходження плати за ліцензії, зокрема за кодом платежу 22013400 «Плата за ліцензії на право зберігання пального» здійснюється в інтегрованій картці платника (ІКП) за кодом 15 - відкритій за податками, зборами, платежами, за якими податковим законодавством не передбачене подання платником податкової звітності, в тому числі за реструктурованими сумами податків, та за платежами, за якими не передбачено персоніфікований облік надходжень, тобто не передбачені нарахування по даному платежу. Таким чином, плата за ліцензії (внесення чергових платежів за ліцензії) не може зараховуватись автоматично, у зв`язку з відсутністю в ІКП нарахувань із зазначенням реквізитів відповідних ліцензій. Проте, ФГ «САНА» не було надано Головному управлінню ДПС у Миколаївській області копії платіжної інструкції на перерахування плати чергового платежу за ліцензію з відміткою банку, також позивач не звертався з повідомленням щодо внесення чергових платежів за ліцензію. Відтак, дія ліцензії була припинена органом ліцензування. Відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач скористався своїм правом на подання відповіді на відзив, в якій в спростування доводів відзиву зазначив, що ненадання копії платіжної інструкції на перерахування плати чергового платежу за ліцензію не є підставою для скасування ліцензії. Також, позивач зауважив, що ним в межах строку внесено всі чергові платежі.

Ухвалою від 20.10.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Миколаївській області про залишення без розгляду позовної заяви Фермерського господарства "САНА" до Головного управління ДПС у Миколаївської області, про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України(далі -КАС України) дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить наступних висновків.

30.12.2020 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області видано ліцензію ФГ «Сана» на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) реєстраційний номер 2001245. Строк дії ліцензії з 30.12.2020 по 30.12.2025.

З наданих позивачем банківських виписок вбачається, що в період 2020-2024 року позивачем здійснено платежі за ліцензію в розмірі 780,00 грн на рахунок ГУ ДПС у Миколаївській області, а саме: 16.12.2020 за платіжною інструкцією № 264, 27.12.2021 за платіжною інструкцією № 344, 27.12.2022 за платіжною інструкцією № 321, 28.12.2023 за платіжною інструкцією № 89, 08.12.2024 за платіжною інструкцією № 539.

Розпорядженням ГУ ДПС у Миколаївській області № 33-р від 03.02.2022 анульовано ліцензію № 2001245 у зв`язку з несплатою чергового платежу за ліцензією. Витяг з розпорядження міститься в матеріалах справи.

Позивач, вважаючи протиправним вказане розпорядження, звернуся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України визначені Законом України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон № 481/95-ВР, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону № 481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії.

Приписами статті 15 Закону № 481/95-ВР встановлено, що ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним справляється щорічно і зараховується до місцевих бюджетів згідно із законодавством.

Річна плата за ліцензії на право зберігання пального становить 780 гривень.

Повідомлення про необхідність внесення чергового платежу за ліцензію автоматично формується та направляється органом ліцензування суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за 30, за 20, за 10 та за 5 днів до настання терміну сплати за відповідну ліцензію в електронній формі засобами електронного зв`язку.

Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі, зокрема, несплати чергового платежу за ліцензію.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку.

Статтею 16 Закону № 481/95-ВР передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції та малих виробництв дистилятів здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

Контроль за сплатою річної плати за ліцензії здійснюється органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України видавати ліцензії на виробництво спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального, оптову торгівлю спиртом, оптову та роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, на зберігання пального. Для здійснення контролю суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) подає зазначеному органу копію платіжної інструкції на перерахування плати чергового платежу за ліцензію з відміткою банку/небанківського надавача платіжних послуг про дату її виконання.

Щодо контролю надходження до бюджетів податків і зборів та інших платежів суд враховує, що наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2016 № 621 затверджено порядок взаємодії органів Державної казначейської служби України та органів Державної податкової служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями.

Відповідно до п. 10 зазначеного Порядку щомісяця не пізніше 12 числа місяця, що настає за звітним, Казначейство надає до ДПС уточнений Звіт про виконання місцевих бюджетів за доходами в розрізі бюджетів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Таким чином, нормами чинного законодавства встановлено алгоритм перевірки виконання місцевих бюджетів ДПС.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області від 03.02.2022 №33-р про анулювання ліцензії ФГ «Сана» на право зберігання пального № 2001245, є несплата позивачем чергового платежу за ліцензію.

Суд зазначає, що під несплатою чергового платежу за ліцензію варто розуміти бездіяльність суб`єкта господарювання, яка полягає у не здійсненні ним своєчасного та в повному обсязі перерахування коштів на відповідний бюджетний рахунок, призначений для вказаного платежу.

Водночас, матеріалами справи підтверджено, що позивачем було сплачено плату за ліцензію, зокрема, по 780,00 грн 16.12.2020 за платіжною інструкцією № 264, 27.12.2021 за платіжною інструкцією № 344, 27.12.2022 за платіжною інструкцією № 321, 28.12.2023 за платіжною інструкцією № 89, 08.12.2024 за платіжною інструкцією № 539.

Відповідач цих відомостей не спростував, факт сплати позивачем чергових платежів не заперечив.

При цьому, визначені ст. 15 Закону №481/95-ВР (в редакції, яка діяла в спірний період) заходи щодо анулювання дії ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) можуть бути застосовані контролюючим органом до суб`єкта господарювання лише у випадку несплати чергового платежу за ліцензію.

Натомість, ненадання суб`єктом господарювання до територіального органу Державної податкової служби України, який видав йому ліцензію на право зберігання пального, копії платіжного доручення про сплату річної плати за ліцензію з відміткою банку про її сплату не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату таким суб`єктом річної плати за ліцензію, а, відтак, і не є підставою для застосування до суб`єкта господарювання відповідальності у вигляді анулювання дії ліцензії, оскільки, анулювання ліцензії здійснюється лише у випадку несплати річної плати.

Підставою для анулювання ліцензії на зберігання пального є несплата чергового платежу за ліцензію, а не ненадання копії платіжного доручення.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.05.2024 у справі № 320/8612/22.

Таким чином, дані обставини свідчать про те, що позивачем сплачено за ліцензію до закінчення граничного терміну сплати, а тому позивач не може нести відповідальність у вигляді анулювання ліцензії з підстав несплати чергового платежу за ліцензію.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про визнання протиправним та скасування розпорядження Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області від 03.02.2022 №33-р, яким анульовано ліцензію на зберігання пального, видану фермерському господарству «Сана» за реєстраційним № 2001245.

Щодо позовної вимоги виключення з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального інформацію щодо анулювання ліцензій.

Відповідно до п. 29 ст. 1 Закону України 3817-IX, Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального - складова інформаційно-комунікаційної системи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, що містить перелік суб`єктів господарювання, яким надано ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на таких місцях на підставі наданих ліцензій.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України 3817-IX, адміністратором та держателем Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Створення та функціонування Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, у тому числі його програмно-технічних засобів, здійснюються за рахунок коштів державного бюджету, міжнародної технічної допомоги та з інших джерел, не заборонених законом. Власником Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, у тому числі його програмно-технічних засобів та виключних майнових прав на його програмне забезпечення, є держава в особі держателя зазначеного реєстру. Внесення відомостей до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального здійснюється за результатами проведення обробки (перевірки) інформації, зазначеної у заяві про отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, в автоматичному режимі або посадовою особою органу ліцензування на підставі рішення суду, що набрало законної сили (п. 4 ч. 3 ст. 35 Закону України 3817-IX).

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 35 Закону України 3817-IX, відомості Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального можуть змінюватися/виключатися органом ліцензування на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

Пунктом 65 ст. 1 Закону України 3817-IX передбачено, що орган ліцензування: - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, - у частині здійснення ліцензування виробництва спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, вирощування тютюну, ферментації тютюнової сировини, а також у частині здійснення в автоматичному режимі ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки; - територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, - у частині здійснення ліцензування оптової торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, алкогольними напоями, сидром та перрі (без додавання спирту), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним, роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним, зберігання пального.

Процедура створення та ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального) визначена Порядком ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року №545 (далі - Порядок №545).

Абзацом другим п.1 вказаного Порядку визначено, що Єдиним реєстром ліцензіатів та місць обігу пального є електронна база даних, яка містить інформацію про суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місця виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання, які провадять діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.

Згідно з пунктами 2-3 Порядку №545 він формується та ведеться ДФС та її територіальними органами в електронній формі на підставі відомостей, зазначених у документах, які подаються суб`єктами господарювання для отримання ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним відповідно до статей 3 і 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». До Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального вносяться такі відомості: для юридичних осіб - найменування та код згідно з ЄДРПОУ; для осіб, уповноважених на ведення обліку діяльності за договорами про спільну діяльність без утворення юридичної особи та таких, які є відповідальними за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договорів, - найменування та код згідно з ЄДРПОУ уповноваженої особи і податковий номер, наданий такій особі під час взяття на облік договору згідно з пунктом 63.6 статті 63 і пунктом 64.6 статті 64 Податкового кодексу України; для фізичних осіб-підприємців - прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) та реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті про право здійснювати платежі за серією (за наявності) та номером паспорта); адреса місця виробництва, зберігання, оптової, роздрібної торгівлі пальним (область, район, населений пункт, код згідно з Класифікатором об`єктів адміністративно-територіального устрою України (КОАТУУ), вулиця, номер будинку/офісу); дата видачі/зупинення/анулювання та строк дії ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової, роздрібної торгівлі пальним.

З аналізу наведених положень вбачається, що інформація щодо анулювання ліцензії на право на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) вноситься до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального.

В свою чергу, спосіб відновлення порушеного права, застосований в рішенні суду, має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, суд з метою повного відновлення прав позивача вважає за необхідне зобов`язати Головне управління ДПС в Миколаївській області виключити інформацію щодо про анулювання ліцензії Фермерського господарства «Сана» () реєстраційний номер 2001245 ( терміном дії з 30.12.2020 до 30.12.2025) з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем надано докази сплати судового збору в сумі 2422,40 гривень, який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фермерського господарства "Сана" (вул. Нова, 3,с. Володимирівка,Миколаївський р-н, Миколаївська обл.,57521 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження, прийняте ГУ ДПС у Миколаївській області №33/Р від 03.02.2022 в частині анулювання ліцензії на право зберігання пального реєстраційний номер 2001245 ( терміном дії з 30.12.2020 до 30.12.2025) відносно фермерського господарства «Сана» ().

3. Зобов`язати Головне управління ДПС у Миколаївській області виключити інформацію щодо про анулювання ліцензії Фермерського господарства «Сана» () реєстраційний номер 2001245 ( терміном дії з 30.12.2020 до 30.12.2025) з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання , які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005 ) на користь Фермерського господарства "Сана" (вул. Нова, 3,с. Володимирівка,Миколаївський р-н, Миколаївська обл.,570) судові витрати в розмірі 2422,40 (дві тисячі чотириста сорок дві гривні 40 коп) грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко