Справа № 460/377/26
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2026 року м. Рівне№460/377/26

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

доВійськової частини НОМЕР_1
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати грошової допомоги для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення згідно рапорту р549150 від 23.02.2025, грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням за період з 01.06.2025 по 31.12.2025 та додаткової винагороди за період з 01.07.2025 по 28.11.2025 з розрахунку 100000,00 гривень на місяць перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, отриманого при захисті Батьківщини на підставі Довідки ВЛК «КП «РОКЛ ім.Ю.Семенюка «РОР»» №2025 0625-1533-0695-0 від 26.06.2025, довідки гарнізонної ВЛК №2 ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСНИТИ НОМЕР_2 №2025-0722-1109-0865-0 від 22.07.2025, довідки гарнізонної ВЛК №2 ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСНИТИ НОМЕР_2 №2025-0822-1012-5173-7 від 22.08.2025, довідки гарнізонної ВЛК №2 ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСНИТИ НОМЕР_2 №2025-0918-1056-3653-3 від 18.09.2025 року, довідки гарнізонної ВЛК №2 ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСНИТИ НОМЕР_2 №2025-1017-1208-1317-0 від 17.10.2025 та за період перебування на стаціонарному лікуванні після поранення, отриманого при захисті Батьківщини з 14.11.2025 по 28.11.2025;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити грошову допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення згідно рапорту р549150 від 23.02.2025, грошове забезпечення, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням за період з 01.06.2025 по 31.12.2025 та додаткову винагороду за період з 01.07.2025 по 14.11.2025 у з розрахунку 100 000,00 гривень на місяць за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, отриманого при захисті Батьківщини на підставі Довідки ВЛК «КП «РОКЛ ім.Ю.Семенюка «РОР»» №2025-0625-1533-0695-0 від 26.06.2025, довідки гарнізонної ВЛК №2 ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСНИТИ НОМЕР_2 №2025-0722-1109-0865-0 від 22.07.2025, довідки гарнізонної ВЛК №2 ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСНИТИ НОМЕР_2 №2025-0822-1012-5173-7 від 22.08.2025, довідки гарнізонної ВЛК №2 ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСНИТИ НОМЕР_2 №2025-0918-1056-3653-3 від 18.09.2025, довідки гарнізонної ВЛК №2 ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСНИТИ НОМЕР_2 №2025-1017-1208-1317-0 від 17.10.2025 та за період перебування на стаціонарному лікуванні після поранення, отриманого при захисті Батьківщини з 14.11.2025 по 28.11.2025.

На обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що у зв`язку із перебуванням на лікуванні, повторним та кожним наступним перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за медичними показниками отриманого 14.08.2024 поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, перебуванням у відпустках для лікування після тяжкого поранення, отриманого при захисті Батьківщини, на підставі відповідних висновків (довідок) ВЛК йому щомісячно мали бути здійснені виплати грошового забезпечення, в т.ч.: посадовий оклад, оклад за військовим званням; додаткова винагороди в розмірі 100 000 гривень. Позивач вказує, що починаючи з 01.06.2025 по 31.12.2025 йому не виплачувалося грошове забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням), а з 01.07.2025 по 28.11.2025 - додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень. Оскільки грошове забезпечення з 01.06.2025, та щомісячна додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень з 01.07.2025 не виплачувалися позивач звернувся до відповідача із відповідним рапортом. Крім того, позивач 23.02.2025 звертався до відповідача через Армію + із Рапортом щодо виплати грошової допомоги на оздоровлення. Зазначений рапорт погоджено, що підтверджується відповідними відомостями, із застосунку військовослужбовця ЗСУ Армія +. Станом на 09.01.2026 відповідь на рапорт, відповідачем не надана. Грошова допомога на оздоровлення, грошове забезпечення, в тому числі додаткова винагорода за спірні періоди не виплачені. Позивач вказує, що має право на отримання грошової допомоги на оздоровлення, грошового забезпечення за зазначені вище періоди, що включає посадовий оклад, оклад за військовим званням, а також на виплату щомісячної додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень за періоди перебування на стаціонарному лікуванні після поранення, отриманого при захисті Батьківщини та за періоди перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, отриманого при захисті Батьківщини. На підставі викладеного, позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 19.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу встановлено строк на подання відзиву.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву. На обґрунтування заперечення відповідач зазначає, що відповідно до довідки про виплачене грошове забезпечення військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 у червні 2025 року позивачу нараховано та виплачена додаткова винагорода у розмірі 733333,33 грн. згідно із наказом командира від 03.07.2025 № 156 військової частини НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_1 у розмірі 100 000 грн (сто тисяч) грн у розрахунку пропорційно часу лікування та реабілітації, у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини відповідно до додатку № 1 за окремі, наступні періоди: 21.11.2024 - 20.12.2024; 21.12.2024 19.01.2025; 20.01.2025 17.02.2025; 18.02.2025 12.03.2025; 13.03.2025 26.03.2025; 27.03.2025 22.04.2025; 23.04.2025 19.05.2025; 20.05.2025 15.06.2025; 16.06.2025 26.06.2025; 27.06.2025 30.06.2025. Крім цього, у грудні 2025 року згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 370 від 30.12.2025 позивачеві нараховано та виплачено матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення у сумі 21946,73 грн. Відповідач зазначає, що всі документи, які надходять до військової частини НОМЕР_1 від військовослужбовців належними чином опрацьовуються та погоджуються відповідними підрозділами медичної та фінансової служб військової частини НОМЕР_1 , з урахуванням їх повноти, перевірки законності підстав для виплат відповідних видів грошового забезпечення згідно із вимогами чинного законодавства України. Таким чином, безпосередньо після завершення відповідного стаціонарного лікування після поранення, після отримання відповідних висновків ВЛК, їх своєчасності та повноти, з урахуванням строків, визначених чинними нормативними актами, всі належні виплати здійснювалися у встановленому законом порядку. З огляду на викладене, вищевказані позовні вимоги позивача до військової частини НОМЕР_1 є необґрунтованими. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивачем подано додаткові пояснення у справі, в яких він підтримує викладене в позовній заяві та зазначає, що дійсно 16.01.2026 на його рахунок надійшли кошти в розмірі 21617,53 грн, однак в призначенні платежу вказано «зарплата військова частина НОМЕР_1 », що спростовує твердження відповідача про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення. Також вказує, що якщо припустити, що це є матеріальна допомога на оздоровлення, то не зрозуміло за який період виплачені ці кошти.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 з 07.02.2024 проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_4 , а з 04.06.2024 - у військові частині НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.02.2026 №32, ОСОБА_1 з 01.02.2026 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини.

З матеріалів справи встановлено, що 14.08.2024 при виконанні бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини, з відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України позивач отримав поранення, що підтверджується довідкою про обставини травми №9265 від 31.08.2024.

В період з 15.08.2024 по 28.11.2025 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні після поранення, отриманого при захисті Батьківщини та у відпустках для лікування після тяжкого поранення, отриманого при захисті Батьківщини, на підставі відповідних висновків (довідок) ВЛК.

Відповідно до довідки від 30.01.2026 № 375/ФС про виплачене грошове забезпечення військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у червні 2025 року нараховано та виплачена додаткова винагорода у розмірі 733333,33 грн згідно із наказом командира від 03.07.2025 № 156 військової частини НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_1 у розмірі 100 000 грн (сто тисяч) грн у розрахунку пропорційно часу лікування та реабілітації, у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини відповідно до додатку № 1 за окремі, наступні періоди: 21.11.2024 - 20.12.2024; 21.12.2024 19.01.2025; 20.01.2025 17.02.2025; 18.02.2025 12.03.2025; 13.03.2025 26.03.2025; 27.03.2025 22.04.2025; 23.04.2025 19.05.2025; 20.05.2025 15.06.2025; 16.06.2025 26.06.2025; 27.06.2025 30.06.2025.

Позивач зазначає, що з 01.06.2025 грошове забезпечення та з 01.07.2025 щомісячна додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. йому не виплачувалися, у зв`язку з чим він звернувся до відповідача із відповідним рапортом, який скеровано на адресу відповідача засобами СЕДО 15.12.2025, який отриманий відповідачем 16.12.2025 о 14:33:01.

Крім того, 23.02.2025 позивач звернувся до відповідача через Армію + із рапортом щодо виплати грошової допомоги на оздоровлення. ІD Рапорту р549150. Зазначений Рапорт погоджено, що підтверджується відповідними відомостями, із застосунку військовослужбовця ЗСУ Армія +, витяг з якого приєдную.

Позивач зазначає, що станом на 09.01.2026 відповідь на рапорт, надісланий через СЕДО 15.12.2025 відповідачем не надана, грошова допомога на оздоровлення, грошове забезпечення, в тому числі додаткова винагорода за спірні періоди не виплачені, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даною позовною заявою.

В даній справі спірним є питання виплати додатковї винагороди з розрахунку 100000 грн на місяць передбаченої Постановою Кабінетів Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з 01.07.2025 по 14.11.2025, грошового забезпечення за період з 01.06.2025 по 31.12.2025 та матеріальної допомоги для оздоровлення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Також статтею 65 Основного Закону передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (надалі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частинами 2, 3 статті 1 Закону № 2232-XII передбачено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Частиною 9 статті 1 Закону №2232-XII визначено, що щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до частини 7 статті 1 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Згідно з частиною 14 статті 2 Закону № 2232-XII виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 № 389-VІІІ (надалі - Закон № 389-VІІІ) визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває по теперішній час.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" у зв`язку з військовою агресією проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Так, позивач призваний на військову службу по мобілізації в особливий період та під час проходження військової служби отримав травму, внаслідок чого перебував на лікуванні та у відпустах для лікування, що, на його переконання, надає право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (надалі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до частини 4 статті 9 Закону № 2011-XII порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (частина 4 статті 9 вказаного вище Закону).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (надалі - Постанова № 168 у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 43 від 20.01.2023).

Згідно з пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 1-2 Постанови № 168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Отже, у разі поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії мають право на отримання збільшеної винагороди в розмірі до 100 000 грн.

Разом із тим аналіз наведених положень Постанови № 168 свідчить про необхідність встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:

1) пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини;

2) факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Аналогічні за змістом приписи містить і Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оброни України від 07.06.2018 № 260 (надалі - Порядок № 260), відповідно до пункту 10 розділу XXXIV якого у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:

У період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які:

загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини,- виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла), у тому числі за місяць початку військової служби;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення),- за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Відтак обов`язковою та необхідною умовою для виплати військовослужбовцю збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я є пов`язаність такого лікування (поранення, травми, каліцтва) саме із захистом Батьківщини, тобто безпосередньої участі особи у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

За наведеного правового регулювання слід виснувати, що поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини під час проходження служби в умовах, за які передбачена виплата додаткової винагороди у порядку Постанови № 168 у розмірі до 100000 гривень, зумовлює збереження права особи на отримання згаданої винагороди у розмірі до 100000 гривень як за час проходження стаціонарного лікування після поранення, так і за час знаходження у відпустці після лікування за висновком військово-лікарської комісії після тяжкого поранення як безвідносно до існування будь-яких перерв між стаціонарним лікуванням і відпусткою для лікування, так і безвідносно до вибуття у відпустку для лікування після поновлення виконання обов`язків за військовою посадою.

Відповідно до довідки ВЛК №2025-0519-1116-3551-7 від 19.05.2025 позивачу 19.05.2025 гарнізонною ВЛК №1 військової частини НОМЕР_2 проведено медичний огляд. Діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Y36.2 СПО: 18.03.2023р. Ліквідація двоствольної колостоми з накладанням товсто-товстого аностомозу кінець-в- кінець ручним способом. ДЧП з приводу МВТ ВОП. 14.08.2024р. правої поперекової ділянки з пошкодженням шлунку тонкої та сигмоподібної кишки. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04.07.2007 №370): Травма відноситься до тяжких . На підставі статті 81 графи II розкладу хвороб потребує відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) на 30 календарних днів.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.05.2025 №143 молодший сержант ОСОБА_1 вважається таким, що перебуваючи у відпустці за станом здоров`я пройшов військово-лікарську комісію та отримав продовження відпустки за станом здоров`я з 20.05.2025 по 19.06.2025.

З 16.06.2025 по 26.06.2025 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КП «РОКЛ ім.Ю.Семенюка РОР» з діагнозом: післяопераційна вентральна кила великих розмірів М1-4 W3 R0. Злукова хвороба ОЧП. Стан після множинних операційних втручань., що підтверджується копією виписки-епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №17505 (25).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.06.2025 №172 з 16.06.2025 перервано відпустку молодшого сержанта ОСОБА_1 для лікування у зв`язку з хворобою або лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з госпіталізацією.

Відповідно до довідки ВЛК №2025-0625-1533-0695 0 від 26.06.2025 позивачу 26.06.2025 проведено медичний огляд «КП «РОКЛ ім.Ю.Семенюка «РОР»». Поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України №370 від 04.07.2007 року) травма відноситься до тяжких. Довідка про обставини поранення №9265 від 31.08.2024 року видана в/ч НОМЕР_1 . На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб: потребує відпустки для лікування після поранення на 30 (тридцять) календарних днів. Потребує тривалого лікування протягом 120 календарних днів.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.06.2025 №183 молодший сержант ОСОБА_1 в період з 27.06.2025 по 27.07.2025 вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою або лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва).

Відповідно до довідки ВЛК №2025-0722-1109-0865-0 від 22.07.2025 позивачу 22.07.2025 проведено медичний огляд ВЛК, Гарнізонна ВЛК №2 ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСНИТИ НОМЕР_2 . Поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України №370 від 04.07.2007 року) травма відноситься до тяжких. Довідка про обставини поранення №9265 від 31.08.2024 року видана в/ч НОМЕР_1 . На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб: потребує відпустки для лікування після поранення на 30 (тридцять) календарних днів.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.07.2025 №211 молодший сержант ОСОБА_1 в період з 27.07.2025 по 26.08.2025 вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою або лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва).

Відповідно до довідки ВЛК №2025-0822-1012-5173-7 від 22.08.2025 позивачу 22.08.2025 проведено медичний огляд ВЛК, Гарнізонна ВЛК №2 ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСНИТИ НОМЕР_2 . Поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. Довідка про обставини поранення №9265 від 31.08.2024 року видана в/ч НОМЕР_1 . На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб: потребує відпустки для лікування після поранення на 30 (тридцять) календарних днів.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.08.2025 №241 молодший сержант ОСОБА_1 в період з 25.08.2025 по 24.09.2025 вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою або лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва).

Відповідно до довідки ВЛК №2025-0918-1056-3653-3 від 18.09.2025 позивачу 18.09.2025 проведено медичний огляд ВЛК, Гарнізонна ВЛК №2 ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСНИТИ НОМЕР_2 . Поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України №370 від 04.07.2007 року) травма відноситься до тяжких. Довідка про обставини поранення №9265 від 31.08.2024 року видана в/ч НОМЕР_1 . На підставі статті 56, 81 графи ІІ Розкладу хвороб: потребує відпустки для лікування у зв`язку із хворобою на 30 (тридцять) календарних днів.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.09.2025 №269 молодший сержант ОСОБА_1 в період з 19.09.2025 по 19.10.2025 вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою або лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва).

Відповідно до довідки ВЛК №2025-1017 1208-1317-0 від 17.10.2025 позивачу 17.10.2025 проведено медичний огляд ВЛК, Гарнізонна ВЛК №2 ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСНИТИ НОМЕР_2 . Поранення, ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України №370 від 04.07.2007 року) травма відноситься до тяжких про обставини поранення №9265 від 31.08.2024 року видана в/ч НОМЕР_1 . . Довідка На підставі статті 56 графи ІІ Розкладу хвороб: потребує відпустки для лікування у зв`язку із хворобою на 30 (тридцять) календарних днів. Потребую тривалого лікування протягом 60 календарних днів.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.10.2025 №298 молодший сержант ОСОБА_1 в період з 18.10.2025 по 16.11.2025 вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою або лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва).

У період з 14.11.2025 по 28.11.2025 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №4416.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.11.2025 №332 молодший сержант ОСОБА_1 з 14.11.2025 вибув у відпустку за станом здоров`я у зв`язку з лікуванням.

Встановлені вище обставини та надані сторонами документи свідчать, про те, що 14.08.2024 позивач отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, та перебував в період з 01.07.2025 по 14.11.2025 у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком ВЛК, а в період з 14.11.2025 по 28.11.2025 на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманням тяжкого поранення.

Таким чином, у період з 01.07.2025 по 28.11.2025 позивачу повинна була нараховуватися та виплачуватися додаткова винагорода у розмірі 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення та на стаціонарному лікуванні після тяжкого поранення.

Однак, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачем не здійснено нарахування та виплату позивачу у спірний період додаткової винагороди у встановлених розмірах, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

У пункті 8 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується:

щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

За правилами пункту 9 розділу I Порядку № 260 грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва)) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку військово-лікарської комісії, рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

Пункт 11 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачає, що військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль. Огляд військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування. Якщо відповідно до медичних документів закладу охорони здоров`я іноземної держави, до якого військовослужбовця направлено в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, хвороба або поранення (контузія, травма або каліцтво) військовослужбовця перешкоджає йому прибути до військово-лікарської комісії для проведення огляду з метою визначення потреби у тривалому лікуванні, такий огляд проводиться дистанційно в порядку, встановленому Міністерством оборони України. Висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку.

Аналогічне правило як було зазначено вище закріплено в абзаці другому пункту 9 розділу І Порядку № 260.

Відповідно до пункту 15 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Отже, відповідно до законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, виплати грошового забезпечення після чотирьох місяців лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я можуть бути продовжені за наявності висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії) (далі - ВЛК) про потребу в лікуванні та рішення командира військової частини про продовження виплати.

У відповідності до пункту 6.13 глави 6 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства України від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» (далі Положення №402) загальний час безперервного перебування військовослужбовців у закладах охорони здоров`я (установах), у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою та/або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати дванадцять місяців поспіль. Не пізніше закінчення строку безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я (установах), у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою та/або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовці підлягають медичному огляду ВЛК з метою визначення придатності до військової служби.

У разі визнання військовослужбовця ВЛК непридатним до військової служби, документи про його звільнення з військової служби можуть бути надіслані посадовій особі, яка видає наказ про звільнення, до виписки військовослужбовця із закладу охорони здоров`я (установи).

Медичний огляд ВЛК з метою визначення потреби у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування.

Суд зауважує, що згідно з пунктом 1.1. глави 1 розділу І Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови), з метою, зокрема, необхідності в тривалому спеціалізованому лікуванні, медичному спостереженні або в навчанні (вихованні) у спеціалізованих навчальних закладах членів сімей військовослужбовців, транспортабельності їх за станом здоров`я; потреби у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва); потреби у тривалому лікуванні.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що висновок ВЛК є змістом (суттю) постанови ВЛК, яка може бути оформлена в формі свідоцтва, довідки або протоколу. Іншими словами, довідка ВЛК є формальним вираженням постанови ВЛК, яка по суті містить в собі висновок, сформований ВЛК за наслідком медичного огляду.

Суд наголошує на тому, що виходячи зі змісту приписів статей 17, 65 Основного Закону України, громадяни України, які захищають Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, виконують конституційно значущі функції; тож держава повинна надавати їм і членам їхніх сімей особливий статус та забезпечувати додаткові гарантії соціального захисту відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України як під час проходження служби, так і після її закінчення

Судом встановлено, що лише наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.02.2026 №32, позивача з 01.02.2026 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини, у тому числі й грошового.

До цього часу рішення про припинення виплати грошового забезпечення позивачу не приймалося, тому позивач має право на отримання додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування позивача на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, а також грошового забезпечення за спірний період.

З наявної в матеріалах справи довідки від 30.01.2026 №375/ФС встановлено, що позивачу з 01.06.2025 по 31.12.2025 не нараховувалося та не виплачувалося грошове забезпечення.

Суд зазначає, що протиправною бездіяльністю є зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, що на підставі закону чи іншого нормативно-правового акта належать до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

За таких обставин, суд визнає дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168 у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування позивача на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, за період з 01.07.2025 по 28.11.2025, а також грошового забезпечення з 01.06.2025 по 31.12.2025, не відповідають критеріям, визначеним у статті 19 Конституції України та статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому є протиправними, а позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Стосовно позовних вимог щодо не нарахування та не виплати грошової допомоги для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення згідно рапорту р549150 від 23.02.2025, то суд зазначає, що відповідно до довідки від 30.01.2026 №375/ФС позивачу у грудні 2025 року виплачено матеріальну допомогу в розмірі 21946,73 грн., а тому позов в цій частині до задоволення не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 гривень за період перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини та у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 01.07.2025 по 28.11.2025.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 гривень за період перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини та у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 01.07.2025 по 28.11.2025.

Визнати протиправним дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.06.2025 по 31.12.2025 включно.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01.06.2025 по 31.12.2025 включно.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 )

Повний текст рішення складений 19.02.2026.

Суддя Олег ГРЕСЬКО