Справа № 340/189/26
Суддя: В.В. НАУМЕНКО
Дата ухвалення: 2026-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/189/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді НАУМЕНКА В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в інтересах малолітньої дитини, звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд:

1) Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №40 від 24.12.2025 про відмову у призначенні пенсії в разі втрати годувальника.

2) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити малолітньому сину (утриманцю) ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня, що настає за днем смерті годувальника, а саме з 12.12.2025, пенсію у зв`язку з втратою годувальника, зарахувавши до страхового стажу померлого годувальника ОСОБА_3 період проходження військової служби з 22.10.1986 по 02.12.1988, періоди роботи з 27.06.1994 по 01.04.1996 та з 01.07.2000 по 31.03.2001.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії у разі втрати годувальника на сина позивачки ОСОБА_2 , який перебував на утриманні померлого батька ОСОБА_3 . Крім того, не зарахував до страхового стажу періоди, згідно записів в трудовій книжці, прохлдження строкової військової служби з 22.10.1986 по 02.12.1988, а також періоди роботи з 27.06.1994 по 01.04.1996 та з 01.07.2000 по 31.03.2001 року, чим позбавив права утриманця ОСОБА_2 на призначення пенсії, що й стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою від 21.01.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.44). Ухвалу відповідачу доставлено в особистий електронний кабінет системи «Електронний суд» 21.01.2026

Від представника відповідача 16.02.2026 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що ОСОБА_1 правомірно відмовлено у призначенні пенсії у разі втрати годувальника. Вважає спірне рішення №40 від 24.12.2025 правомірним та таким, що прийнято з дотриманням законодавства при виконанні владних повноважень (а.с. 48-58).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

18.12.2025 ОСОБА_1 завернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою (а.с. 41) про призначення пенсії на утриманця (сина) у разі втрати годувальника - ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть від 11.12.2025 року серія НОМЕР_2 (а.с. 33). До заяви було надано повний перелік документів (відповідно до розписки), що підтверджує стаж роботи та право утриманця на пенсію, включаючи довідку про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с. 11-41).

Заяву розглянуто за принципом екстериторіальності.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №40 від 24.12.2025 року відмовлено в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на утриманця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 42)

Рішення відповідача взагалі не містить жодних обґрунтувань, разом з тим зазначено про незарахування за доданими документами окремих періодів до страхового стажу:

- періоду проходження військової служби з 22.10.1986 по 02.12.1988, згідно військового квитка НОМЕР_3 , оскільки запис про припинення служби не завірено печаткою. Для зарахування періоду проходження військової служби необхідно долучити уточнюючу довідку, видану на підставі первинних документів.

- періоду роботи з 27.06.1994 по 01.04.1996, згідно трудової книжки НОМЕР_4 , оскільки запис про звільнення не завірено печаткою. Для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку, видану на підставі первинних документів.

- періоду роботи з 01.07.2000 по 31.03.2001, згідно трудової книжки НОМЕР_4 , оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні дані про роботу. Період роботи згідно трудової книжки доцільно підтвердити додатковими документами або результатами перевірки, проведеної, в тому числі, за заявою власника трудової книжки.

Вказано, що прийнято рішення про відмову, оскільки законодавством України нарахування і виплата членам сім`ї померлого годувальника не передбачено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що порушує права на пенсійне забезпечення її малолітнього сина, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За приписами статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права, свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав, свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі по тексту Закон №1058-IV).

Статтею 9 Закону №1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності.

Згідно частини 2 статті 36 Закону №1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються:

- чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

- діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

- чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону №1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

- були на повному утриманні померлого годувальника;

- одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Згідно частини 1 статті 37 Закону №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Відповідно до статті 38 Закону №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно. Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Згідно статті 39 Закону №1058-IV на всіх членів сім`ї, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, призначається одна спільна пенсія. На вимогу члена сім`ї із загальної суми пенсії виділяється його частка, яка виплачується окремо. Виділення частки пенсії провадиться з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла заява про виділення частки пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Відповідно до пункту 1.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі веб-портал) або засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436 (далі по тексту - Порядок).

Згідно з пунктом 1.3. Порядку заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника, який працював на (в) підприємстві, установі, організації, може бути подана через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи, організації.

Відповідно до пункту 1.8. Порядку днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява про призначення пенсії подається через веб-портал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на веб-порталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів). Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій, якщо інше не передбачено цим Порядком), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через веб-портал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача веб-порталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на веб-порталі або засобами Порталу Дія.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення.

Згідно пункту 2.3. Порядку до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надаються такі документи:

- документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) особи, якій призначається пенсія (надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків), та померлого годувальника (надається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

- свідоцтво про народження або документ, що посвідчує особу, зазначений у пункті 2.9 цього розділу, якій призначається пенсія;

- документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;

- свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин;

- документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

- довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів, закладів освіти за кордоном про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

- документи про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

- відомості про місце проживання;

- документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

- документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

З аналізу норм вбачається, що для отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, до пенсійного органу необхідно подати, зокрема, документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником, а саме свідоцтва про народження заявника або рішення суду про встановлення факту спорідненості.

Як встановлено судом, позивач в порядку та строки, встановлені законом звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення на пенсії у разі втрати годувальника, а саме 18.12.2025 (тобто протягом 12 місяців з дня смерті годувальника), та надав документи відповідно до переліку, у тому числі документи на підтвердження родинних зв`язків утриманця й годувальника та стажу годувальника.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області №40 від 24.12.2025 позивачу відмовлено в призначенні пенсії у разі втрати годувальника.

Підставою такої відмови відповідач вказав, що «законодавством України нарахування і виплата членам сім`ї померлого годувальника не передбачено».

У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що Законом України «Про судоустрій та статус суддів» не передбачено призначення пенсії у разі втрати годувальника.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача.

Частиною першою статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII) передбачено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення, зокрема, чоловіками віку 62 років, виплачується пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Отже, аналіз наведеної норми закону дає підстави зробити висновок, що судді, за наявності певних обставин, або призначається щомісячне довічне грошове утримання, або ж призначається пенсія на умовах, визначених Законом №1058-ІV.

І якщо нормативне обґрунтування порядку та умов призначення щомісячного довічного грошового утримання врегульовано саме Законом №1402-VIII, то у питанні призначення пенсії судді закон №1402-VIII містить лише бланкетну норму, яка відсилає до Закону №1058-ІV, за нормами якого така пенсія і має призначатись.

Як вже зазначалось судом, статтею 9 Закону №1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються, серед іншого, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Доказів недотримання заявником порядку та умов, визначених ст. 36 Закону №1058-IV для призначення пенсії за втратою годувальника, відповідачем до суду не надано.

Відтак, оскільки позивачка подала заяву про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника з дотриманням умов та порядку призначення такого виду пенсії, суд виснував, що відповідач протиправно відмовив позивачці у призначенні пенсії у разі втрати годувальника на утриманця ОСОБА_2 .

Щодо не зарахованих до страхового стажу періоду проходження строкової військової служби з 22.10.1986 по 02.12.1988, періодів роботи з 27.06.1994 по 01.04.1996 та з 01.07.2000 по 31.03.2001 року, суд зазначає наступне.

Згідно статті 62 Закону № 1058-IV, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» № 637 від 12 серпня 1993 року (далі по тексту - Порядок №637), яким також визначено основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

Судом досліджено копії військового квитка та трудової книжки ОСОБА_3 , та встановлено, що у військовому квитку НОМЕР_3 (а.с. 23-32) та трудовій книжці НОМЕР_4 (а.с. 11-17) містяться, зокрема, записи про спірні періоди. Усі записи чіткі, не містять виправлень, не суперечать один одному.

Суд також зазначає, що відповідачем у графі «перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії» не вказано документів, які заявник має право додатково надати в межах трьох місяців від дня звернення за призначенням пенсії.

Незважаючи на це, відповідач не врахував під час обчислення стажу періоди строкової служби та трудового стажу за записами трудової книжки, що викликали сумнів.

Верховний Суд у постановах від 28.02.2018 року у справі №428/7863/17, від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року у справі №423/1881/17, від 29.03.2019 року у справі №548/2056/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Доказів того, що записи про період проходження військової служби з 22.10.1986 по 02.12.1988, періоди роботи з 27.06.1994 по 01.04.1996 та з 01.07.2000 по 31.03.2001 є неправильним чи неточними, відповідачем до суду не надано.

Відтак, надання позивачем зазначеної трудової книжки та військового квитка є достатньою підставою для підтвердження відповідного стажу роботи та проходження військової служби, а отже, винесене відповідачем рішення в частині не зарахування таких періодів до страхового стажу є протиправним.

Таким чином, відповідач мав достатньо підстав для зарахування стажу за періоди проходження військової служби з 22.10.1986 по 02.12.1988, періоди роботи з 27.06.1994 по 01.04.1996 та з 01.07.2000 по 31.03.2001, виходячи із наявних на день розгляду заяви доказів.

Отже, суд вважає винесене відповідачем рішення №40 від 24.12.2025 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі №209/2050/17 зазначає, що право особи на пенсію також не може залежати від встановлення усіх обставин, які мають значення для вирішення питання про призначення пенсії, і підлягає поновленню з моменту його виникнення, тобто з дня первинного звернення до пенсійного органу.

Отже, право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у утриманця (малолітнього сина) виникло саме 12.12.2025 року, тобто з наступного дня після смерті годувальника.

Тому, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу померлого годувальника ОСОБА_3 період проходження військової служби з 22.10.1986 по 02.12.1988, періоди роботи з 27.06.1994 по 01.04.1996 та з 01.07.2000 по 31.03.2001, та призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію у зв`язку з втратою годувальника, з дня, що настає за днем смерті годувальника - з 12.12.2025.

Згідно частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними допустимими доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судові витрати сторонами не понесені.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №40 від 24.12.2025 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на утриманця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу померлого годувальника ОСОБА_3 період проходження військової служби з 22.10.1986 по 02.12.1988, періоди роботи з 27.06.1994 по 01.04.1996 та з 01.07.2000 по 31.03.2001.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію у зв`язку з втратою годувальника, з дня, що настає за днем смерті годувальника - з 12.12.2025, та винести відповідне рішення з врахуванням правових висновків суду у цій справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які зареєстрували електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи. Вказане не позбавляє права таку особу отримати копію судового рішення у паперовій формі за її окремою заявою.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО