Справа № 400/7217/25
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2026-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2026 р. № 400/7217/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , Військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ,

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту Відповідач 1), військової частини НОМЕР_2 (далі по тексту Відповідач 2) з вимогами про:

- визнання протиправним дії в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 як особі, яка безпосередньо брала участь у бойових діях, додаткову винагороду за січень 2023 року та вересень 2024 року в розмірі по 30000,00 грн.;

- зобов`язання донарахувати та виплатити ОСОБА_1 як особі, яка безпосередньо брала участь у бойових діях, додаткову винагороду за січень 2023 року та вересень 2024 року на загальну суму 140000,00 грн.

Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що з 26.02.2022 р. по 14.05.2025 р. проходив військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період в військовій частині НОМЕР_1 , яка підпорядкована військовій частині НОМЕР_2 . Протиправними діями Відповідачів в січні 2023 року та в вересні 2024 року Позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі лише 30000,00 грн. за місяць, а не 100000,00 грн. за місяць.

Ухвалою суду від 15.07.2025 р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 260 КАС України (без виклику сторін).

25.07.2025 р. Відповідач 1 подав відзив на позову заяву, де зазначено, що Відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України №26 від 02.02.2023, Білозерська селищна територіальна громада Херсонського району як район ведення воєнних (бойових) дій визначений не був. Саме тому збільшена до 100 000 грн. додаткова винагорода за січень 2023 року Позивачу не виплачувалась. У вересні 2024 року Позивачу було нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць. Таким чином, підстави для виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, за вказаний у позові період відсутні

Відповідач 2 відзиву на позовну заяву не надав.

30.07.2025 р. Позивач подав відповідь на відзив.

Справу розглянуто в письмовому провадженні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

ОСОБА_1 проходив військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період в військовій частині НОМЕР_1 , яка підпорядкована військовій частині НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2022 р. № 21 Позивача з 26.02.2022 р. було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно довідки від 14.05.2025 р. № 251, Позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 09.05.2025 р. №82-РС Позивача з 14.05.2025 р. звільнено з військової служби у запас за підпунктом "б" (за станом здоров`я, на підставі висновку (постанови) військово- лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби) відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Позивач, вважаючи, що відповідачами допущено протиправні дії в частині нарахування та виплати йому як особі, яка безпосередньо брала участь у бойових діях, додаткову винагороду за січень 2023 року та вересень 2024 року в розмірі по 30000,00 грн. при передбачених законодавством 100000,00 грн., звернувся до суду із даною позовною заявою.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби, здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232).

Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону № 2232, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 40 Закону № 2232, гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011) визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1, 4 статті 9 Закону № 2011, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації» в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022 р., який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

28.02.2022 р. Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах (в редакції на дату виникнення спірних правовідносин).

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Так, з вищенаведеної правової норми вбачається, що відповідно до пункту 1 Постанови № 168 підставою для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень є те, що військовослужбовці:

1) беруть безпосередню участь у бойових діях;

2) забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

При цьому, суд зауважує, що наявність однієї із наведених вище підстав повинна бути підтверджена документально.

Тобто, за відсутності документального підтвердження неведених вище обставин право на отримання додаткової винагороди у підвищеному розмірі до 100000 грн не виникає.

Відповідно до пункту 2-1 Постанови № 168, порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 р. № 912/а/29, під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах бойових дій з виявлення повітряних цілей та ін.

Відповідно до п. 3 Окремого доручення, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

В січні 2023 року та в вересні 2024 року Позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. за місяць згідно довідок про грошове забезпечення.

Відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України №26 від 02.02.2023, Білозерська селищна територіальна громада Херсонського району як район ведення воєнних (бойових) дій визначений не був, тому збільшена до 100 000 гривень додаткова винагорода за січень 2023 року Позивачу не виплачувалась.

Підставами для включення Позивача до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн. був рапорт командира мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 щодо включення до наказу про виплату додаткової винагороди за виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затверджених Міністром оборони України.

Щодо посилань Позивача на довідку військової частини НОМЕР_1 від 14.05.2025 року № 251 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресію російської федерації проти України як на підставу для отримання додаткової грошової допомоги, то суд зазначає, що вказана довідка надається та є підставою для отримання особі статусу учасника бойових дій (особи з інвалідністю внаслідок війни), що зазначено у самій довідці, та є довідкою за формою згідно додатку 6 до Постанови КМУ від 20 серпня 2014 року за №413 «Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України».

Інших доказів на підтвердження обставин для виплати додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн. за спірні періоди Позивачем не надано.

Обов`язок у Відповідача з виплати позивачеві суми додаткової винагороди виникає лише в разі отримання належного підтвердження факту участі останнього безпосередньо у виконанні бойових завдань, або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, що підтверджується бойовими наказами, журналами бойових дій, рапортами командира підрозділу та довідками командира військової частини.

Не зважаючи на те, що частиною другою статті 77 КАС України тягар доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову, зазначене положення поширюється на доказування лише правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності), а не будь-яких обставин. У свою чергу, відповідно до частини першої наведеної статті, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, покладений на суб`єктів владних повноважень тягар доказування правомірності їхніх рішень, дій чи бездіяльності не звільняє позивача від обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Проте у спірних правовідносинах Позивачем не було доведено обґрунтованості позовних вимог, а відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, тому відсутні правові підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ), військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) про визнання протиправним дії в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 як особі, яка безпосередньо брала участь у бойових діях, додаткову винагороду за січень 2023 року та вересень 2024 року в розмірі по 30000,00 грн.; зобов`язання донарахувати та виплатити ОСОБА_1 як особі, яка безпосередньо брала участь у бойових діях, додаткову винагороду за січень 2023 року та вересень 2024 року на загальну суму 140000,00 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 20.02.2026 р.

Суддя Н.В. Лісовська