Справа № 200/8079/25
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2026-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року ЛуцькСправа № 200/8079/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Стецика Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області (далі також ГУ ПФУ в Одеській області) про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду заяви-розрахунку №-2025-8 по листку непрацездатності серії АДУ №122467 за період з 27.03.2023 по 30.07.2023; зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області повторно розглянути заяву-розрахунок №-2025-8 по листку непрацездатності серії АДУ №122467 за період з 27.03.2023 по 30.07.2023 з урахуванням висновків суду.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що у неї з 2020 році і по сьогодні на посаді системного адміністратора працює ОСОБА_2 , яка 27.06.2025 письмово звернулася до позивачки з вимогою подати на адресу Пенсійного фонду України заяву-розрахунок згідно із листка непрацездатності серії АДУ №122467 за період з 27.03.2023 по 30.07.2023 (вагітність та пологи), мотивуючи це тим, що за основним місцем роботи, відповідний лікарняний листок непрацездатності їй не сплатили.

28.07.2025 позивач через свій особистий електронний кабінет подала до Пенсійного фонду України заяву-розрахунок №-2025-8 по листку непрацездатності серії АДУ №122467 за період з 27.03.2023 по 30.07.2023. Згідно електронного розподілу дана заява-розрахунок була направлена для розгляду до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, яким вказана заява була відхилена у зв?язку з порушенням строку подачі відповідної заяви-розрахунку.

Позивачка не погоджується з такими діями відповідача.

Стверджує, що вона своєчасно, тобто відразу після звернення найманого працівника, направила на адресу Пенсійного Фонду України відповідну заяву-розрахунок. До 28.07.2025 найманий працівник не надавав їй жодних документів для подачі вищезазначеної заяви-розрахунку.

У зв`язку із вказаним просить суд задовольнити її позов.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 18.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 заперечив та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказав, що позовні вимоги не містять достатнього правового обґрунтування та ґрунтуються на власному довільному трактуванні позивачкою норм права.

Зазначає, що звернення ОСОБА_1 щодо призначенням страхової виплати по вагітності та пологах на ОСОБА_2 надійшло до органу ПФУ після спливу шести календарних місяців з дня закінчення відповідної відпустки, що є порушенням термінів, встановлених статтею 24 Закону №1105 від 23.09.1999 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Окрім того звертає увагу суду, що у паперовому листку непрацездатності (серія АДУ №122467), поданому за період з 27.03.2023 по 30.07.2023, в рядку про місце роботи вказано іншого роботодавця (ФОП ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), а не ФОП ОСОБА_1 , де ОСОБА_2 працювала за сумісництвом. Разом з тим, відповідно до статті 22 Закону №1105, допомога по тимчасовій непрацездатності та по вагітності й пологах надається за основним місцем роботи (діяльності).

Відтак відповідач стверджує, що у спірних правовідносинах він діяв на підставі норм чинного законодавства України та не порушив прав позивача чи третьої особи.

Інших заяв по суті спору від сторін не надходило.

Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, ОСОБА_1 з 13.04.2016 зареєстрована як фізична особа-підприємець. Основний вид діяльності позивачки: вантажний автомобільний транспорт; інші діяльність у сфері права, інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (а.с.21-22).

28.07.2025 позивачка звернулася до органів Пенсійного фонду України із заявою-розрахунком №-2025-8 на фінансування допомоги по вагітності та пологах найманого працівника ОСОБА_2 за період з 27.03.2023 по 30.07.2023 по листку непрацездатності серії АДУ №122467 на загальну суму 412221,60 грн (а.с.6-7).

Листом ГУ ПФУ в Одеській області за вих. №26930-26405/Ж-03/8-1500/25 від 22.09.2025 позивача повідомлено, що заява-розрахунок від 28.07.2025 №-2025-8 згідно з вкладенням «журнал змін» має статус «не прийнято» з 28.07.2025 та зазначено коментар «згідно ч. 4 ст. 24 Закону України №1105 фінансування страхових виплат по вагітності та пологам провадиться ПФУ не пізніше 6 календарних місяців після закінчення відпустки у зв`язку із вагітністю та пологами» (а.с.13).

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивачки з діями ГУ ПФУ в Одеській області щодо нерозгляду заявою-розрахунком на фінансування допомоги по вагітності та пологах найманого працівника, у зв`язку з чим ОСОБА_1 просить захистити її порушене право шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву-розрахунок №-2025-8 по листку непрацездатності серії АДУ №122467 за період з 27.03.2023 по 30.07.2023.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

З 01.01.2023 набрав чинності Закон України №2620-IX «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2620-IX), який відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я.

Відповідно до п. 2 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2620-IX припинено Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 01.01.2023. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень. Кабінету Міністрів України у встановленому порядку вжити заходів, що випливають із цього Закону.

Згідно з пунктом 5 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2620-IX Фонду соціального страхування України доручено забезпечити передачу Пенсійному фонду України особових справ потерпілих (членів їхніх сімей), баз даних, носіїв інформації та програмного забезпечення щодо ведення обліку та здійснення страхових виплат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Встановлено, що з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, платники єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та отримувачі виплат (матеріального забезпечення) є такими, що зареєстровані (взяті на облік) Пенсійним фондом України. Їх перереєстрація не здійснюється (п. 6 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2620-IX).

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я врегульовані Законом України №1105 від 23.09.1999 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі також Закон №1105).

Законодавство про соціальне страхування складається із Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Кодексу законів про працю України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», цього Закону, інших законодавчих актів та прийнятих відповідно до них інших нормативно-правових актів (частина 1 статті 2 Закону №1105).

Згідно п. п. 3 п. 1 ст. 1 Закону №1105, загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - соціальне страхування) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - кошти соціального страхування), коштів державного бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством.

За приписами частини 1 статті 4 Закону №1105 уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України.

Згідно із статтею 13 Закону №1105 за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види страхових виплат:

1) допомога по тимчасовій непрацездатності, включаючи догляд за хворою дитиною, догляд за дитиною віком до 14 років або дитиною з інвалідністю віком до 18 років на весь період надання реабілітаційної допомоги, за наявності медичного висновку про необхідність стороннього догляду за дитиною;

2) допомога по вагітності та пологах;

3) допомога на поховання (крім поховання пенсіонерів, безробітних та осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві).

Спірним в межах даної справ є право на отримання фінансування на такий вид страхових виплат як допомога по вагітності та пологах.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №1105, допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі страхових виплат, які повністю або частково компенсують втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами.

Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох і більше дітей - 70) календарних днів після пологів. За бажанням жінки та у разі відсутності медичних протипоказань частина відпустки тривалістю 70 календарних днів, передбачена до пологів, може бути перенесена та використана жінкою частково або повністю після пологів, починаючи з дня пологів. При цьому загальна тривалість відпустки не може перевищувати сумарно 126 календарних днів (140 календарних днів - у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнених пологів)

Розмір допомоги по вагітності та пологах обчислюється сумарно за всі дні відпустки по вагітності та пологах та надається в повному обсязі застрахованій особі незалежно від кількості використаних днів відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами до пологів.

За приписами статті 19 Закону №1105, допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і не залежить від страхового стажу. Допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі, яка є працівником або гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті, у розмірі заробітної плати (доходу) такої особи, з якого фактично сплачено страхові внески, незалежно від страхового стажу. Сума допомоги по вагітності та пологах у розрахунку на місяць не повинна перевищувати розмір максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, з якої сплачувалися страхові внески, та не може бути меншою за розмір допомоги, обчислений із мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку.

Відповідно до ст. 26 Закону №1105, фінансування страхувальників для надання страхових виплат за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою непрацездатності застрахованим особам здійснюється територіальними органами уповноваженого органу управління в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України. Підставою для фінансування страхувальників територіальними органами уповноваженого органу управління є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми страхових виплат за їх видами.

На момент звернення позивачки до Пенсійного фонду України із заявою-розрахунком від 28.07.2025 на фінансування допомоги по вагітності та пологах найманого працівника питання діяла Постанова правління Пенсійного фонду України від 22.12.2022 №28-3 «Деякі питання фінансування для здійснення виплат та надання соціальних послуг, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»».

Пунктом 1 вказаної постанови визначено, що Порядок фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, затверджений постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 №12, діє до прийняття правлінням Пенсійного фонду України нового механізму фінансування страхувальників для надання страхових виплат відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» і застосовується з урахуванням наступного:

фінансування для здійснення страхових виплат, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», здійснюється централізовано Пенсійним фондом України на підставі заяв-розрахунків, що містять інформацію про нараховані застрахованим особам суми страхових виплат за їх видами;

заява-розрахунок та повідомлення про виплату коштів застрахованим особам подаються страхувальниками через Єдиний державний вебпортал електронних послуг або вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, а також можуть подаватися у паперовій формі разом з електронною формою на електронному носії інформації головним управлінням Пенсійного фонду України в областях та м. Києві за основним місцем обліку страхувальників;

головні управління Пенсійного фонду України в областях та м. Києві здійснюють зв`язок зі страхувальниками та обмін інформацією, а у разі відсутності повідомлення про виплату коштів застрахованим особам здійснюють перевірку використання страхувальником страхових коштів;

Відповідно до пункту 8 Порядку №12, робочий орган виконавчої дирекції Фонду або його відділення після надходження заяви-розрахунку здійснює перевірку інформації, наведеної у ній, перевіряє правильність заповнення реквізитів, наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наявність у Фонді зареєстрованого нещасного випадку або профзахворювання (у разі проведення виплат потерпілим на виробництві (членам їх сімей), правильності нарахування виплат та у разі відсутності зауважень протягом десяти робочих днів здійснює фінансування сум, зазначених у заяві-розрахунку.

Робочий орган виконавчої дирекції Фонду або його відділення у разі потреби має право здійснювати обмін інформацією зі страхувальником шляхом направлення запиту щодо уточнення інформації, наведеної у заяві-розрахунку.

У разі виявлення помилок та/або недостовірних відомостей заява-розрахунок повертається страхувальнику з відповідними рекомендаціями щодо їх усунення.

Перевірка заяви-розрахунку, надання рекомендацій за її результатами, фінансування заяви-розрахунку або надання обґрунтованої відмови у її прийнятті здійснюється робочими органами Фонду або їх відділеннями протягом десяти робочих днів після надходження заяви-розрахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону №1105, документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності розглядаються не пізніше десяти робочих днів з дня їх надходження, а для призначення допомоги по вагітності та пологах - не пізніше трьох робочих днів з дня їх надходження.

Страхові виплати, передбачені цим Законом, здійснюються у разі, якщо звернення за їх призначенням надійшло не пізніше шести календарних місяців з дня відновлення працездатності, закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, з дня смерті застрахованої особи або члена її сім`ї (частина 5 статті 24 Закону №1105).

Судом встановлено, що 28.07.2025 ОСОБА_1 звернулася до органів Пенсійного фонду України із заявою-розрахунком №-2025-8 на фінансування допомоги по вагітності та пологах найманого працівника ОСОБА_2 по листку непрацездатності серії АДУ №122467 на загальну суму 412221,60 грн (а.с.6-7).

Як випливає із змісту вказаного листка непрацездатності серії АДУ №122467 (а.с.4), як період непрацездатності ОСОБА_2 у зв`язку із вагітністю та пологами зазначено: 27.03.2023 по 30.07.2023, що становить 126 календарних днів та відповідає загальному терміну такого роду відпустки відповідно до положень ч. 1 ст. 18 Закону №1105.

Таким чином, закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами ОСОБА_2 припадає на 30.07.2023. Як зазначено у листку непрацездатності серії АДУ №122467 31.07.2023 ОСОБА_2 слід стати до роботи (а.с.4).

В свою чергу, із заявою-розрахунком на фінансування допомоги по вагітності та пологах найманого працівника ОСОБА_2 за період з 27.03.2023 по 30.07.2023, позивачка звернулася до органів Пенсійного фонду України лише 28.07.2025, тобто із пропуском шестимісячного строку звернення, що передбачений частиною 5 статті 24 Закону №1105.

Суд зауважує, що норми жодного нормативно-правового акту, в тому числі і спеціального Закону №1105, не містять положень про те, що вказаний шестимісячний строк на подання заявки на виплату страхової виплати у зв`язку із вагітністю та пологами може бути поновлений, визначений додатково або може відраховуватися з іншої дати, ніж дата закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами.

Таким чином, вказаний строк є преклюзивним та поновленню не підлягає.

У разі невчинення відповідної дії з приводу звернення до пенсійного органу протягом 6 місяців після закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами зацікавлена особа не набуває права на одержання допомоги по вагітності та пологах.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається існування незалежних від позивачки обставин, які б перешкоджали їй вчасно звернутися до органів Пенсійного фонду з відповідною заявою з метою отримання фінансування спірної суми допомоги.

Листом ГУ ПФУ в Одеській області за вих. №26930-26405/Ж-03/8-1500/25 від 22.09.2025 позивача повідомлено, що заява-розрахунок від 28.07.2025 №-2025-8 згідно з вкладенням «журнал змін» має статус «не прийнято» з 28.07.2025 та зазначено коментар «згідно ч. 4 ст. 24 Закону України №1105 фінансування страхових виплат по вагітності та пологам провадиться ПФУ не пізніше 6 календарних місяців після закінчення відпустки у зв`язку із вагітністю та пологами» (а.с.13).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Одеській області щодо нерозгляду заяви-розрахунку №-2025-8 по листку непрацездатності серії АДУ №122467 за період з 27.03.2023 по 30.07.2023.

Що стосується вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву-розрахунок №-2025-8 по листку непрацездатності серії АДУ №122467, то зазначена позовна вимога є похідною та залежить від основної позовної вимоги (визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень).

Оскільки з урахуванням встановлених судом обставин підстави для задоволення основної позовної вимоги (визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень) відсутні, то похідна позовна вимога (зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії) також не підлягає задоволенню.

Згідно з ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд дійшов висновку, що поведінка відповідача у спірних правовідносинах відповідає визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, тому у задоволенні позову потрібно відмовити.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Ухвалою від 18.12.2025 у даній справі, взявши до уваги подані позивачем докази на підтвердження її майнового стану, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі.

У зв`язку із ухваленням судового рішення, відповідно до положення ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 в користь Державного бюджету слід стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (адміністративний позов немайнового характеру, який подано фізичною особою-підприємцем у 2025 році в електронній формі).

Керуючись ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в користь Державного бюджету України 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано судом 18 лютого 2026 року.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, Одеська область, місто Одеса, вулиця Канатна, 83; ).

Суддя Н.В. Стецик