Справа № 460/11882/24
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

19 лютого 2026 року

м. Київ

справа №460/11882/24

адміністративне провадження №К/990/2607/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Тацій Л. В.,

суддів: Бевзенка В. М., Стеценка С. Г.

перевірив касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_1 до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 23 серпня 2024 року № 9293/19/00/0704//ДПС у розмірі 480 000,00 грн.

Суд першої інстанції розгляд справи здійснював в порядку загального позовного провадження.

Рівненський окружний адміністративний суд рішенням від 24 лютого 2025 року позовні вимоги задовольнив.

Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці не погодилося з рішенням суду першої інстанції і подало апеляційну скаргу.

Восьмий апеляційний адміністративний суду постановою від 10 грудня 2025 року рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року скасував та прийняв нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовив.

ФОП ОСОБА_1 не погодився з рішенням суду апеляційної інстанцій і через свого представника Кропивницьку Уляну Миколаївну за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав касаційну скаргу про його скасування.

Верховний Суд ухвалою від 27 січня 2026 року касаційну скаргу залишив без руху, бо скаржник не надав суду документ на підтвердження сплати судового збору.

У строк встановлений ухвалою про залишення касаційної скарги без руху скаржник через підсистему «Електронний суд» подав заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучив квитанцію до платіжної інструкції від 4 лютого 2026 року № ПН 689 про сплату судового збору.

Згідно з випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України зазначені кошти судового збору зараховані на казначейський рахунок.

Підставами відкриття касаційного оскарження скаржник визначає норми, передбачені пунктом 1, 4 частини четвертої (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною другою і третьою статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 цього Кодексу (справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу).

На думку скаржника, суд апеляційної інстанції застосував норму права, зокрема статті 265 КЗпП України без урахування висновку, викладеного у постановах Верховного Суду: від 05 жовтня 2020 року у справі № 560/407/19, від 04 жовтня 2023 року у справі № 440/2082/20, від 02 липня 2024 року у справі № 460/14056/21, від 19 березня 2025 року у справі № 240/23781/23, про те, що: відповідальність настає в разі, якщо особа виконує певні роботи чи здійснює окремі повноваження з відома, за дорученням та в інтересах, зокрема, фізичної особи-підприємця. При цьому, має бути встановлений факт використання фізичною особою-підприємцем найманої праці.

До того ж запевняє, що суд апеляційної інстанції не дослідив докази, наявні в матеріалах справи, а саме: акт перевірки, в якому не зафіксовані обставини в частині встановлених порушень норм трудового законодавства, договори про співпрацю, якими встановлені відповідні умови правочину та обов`язки сторін - двох суб`єктів господарювання. Зазначає, що справа для нього становить значний суспільний інтерес.

Згідно із частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права винятково у таких випадках 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених частинами другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи вказують на наявність обставин, визначених абзацом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, які заразом дають підстави для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України, коли нема підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Аналіз доводів касаційної скарги в аспекті встановлених судами першої та апеляційної інстанцій і викладених в оскаржених судових рішеннях фактичних обставин справи, наданою їм правничою оцінкою в сукупності, дозволяє на стадії ухвалення рішення про можливість касаційного оскарження визнати, що касаційна скарга ФОП ОСОБА_1 не містить підстав, за яких ця скарга мала б бути повернута без розгляду, чи за яких можливо ухвалити рішення про відмову у відкритті касаційного провадження.

Наведені скаржником аргументи та доводи, викладені в касаційній скарзі, потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому колегія суддів в аспекті проаналізованих підстав, на основі яких подана касаційна скарга у цій справі, вважає за потрібне здійснити касаційний перегляд судових рішень судів попередніх інстанцій, ухвалених у цій справі.

Оскільки касаційна скарга ФОП ОСОБА_1 подана у строк, установлений КАС України, із дотриманням передбаченого цим Кодексом порядку, за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, а підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження нема, колегія суддів в контексті викладеного підсумовує, що є підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 328, 331, 334, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови.

Витребувати із Рівненського окружного адміністративного суду справу № 460/11882/24.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л. В. Тацій

Судді В. М. Бевзенко

С. Г. Стеценко