Справа № 160/36183/25
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
22 грудня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему "Електронний Суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника Бакуліної Марії Сергіївни до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Яворського Богдана Ярославовича Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №81962715 від 20 листопада 2025 року про відмову в проведенні реєстраційних дій за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;
- зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради здійснити реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).
Позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради протиправно відмовив Позивачам у проведенні реєстрації прав власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим звернулися за захистом порушених прав до суду.
Ухвалою суду від 24.12.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачу було направлено копію ухвали суду від 24.12.2025 про відкриття провадження у справі в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою відповідального працівника суду від 24.12.2025; правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Зареєстроване місце проживання особи: АДРЕСА_2 . Фактичне місце проживання/перебування особи: АДРЕСА_3 .
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_4 , що підтверджується оригіналом Свідоцтва № НОМЕР_3 про право власності на житло, виданим на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» в установленому законом порядку 10.02.1999 року Виконавчим комітетом Лисичанської міської ради згідно розпорядження про приватизацію №246 від 10.02.1999 року.
Право власності Позивачів на вказану квартиру було зареєстровано 15.03.1999 року Лисичанським державним малим комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» (ідентифікаційний код 13401887) у реєстровій книзі за №399кн.25 у відповідності до норм чинного станом на дату такої реєстрації законодавства України. Підтвердженням зазначеного є відповідний реєстраційний напис на обороті самого Свідоцтва № НОМЕР_3 про право власності на житло від 10.02.1999 р.
Згідно Технічного паспорта, виготовленого Лисичанським малим державним комунальним підприємством «БТІ» 22.12.1998 року зазначена двокімнатна квартира розташована на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку та має загальну площу 49,10 квадратних метри, житлову площу 31,30 квадратних метри. Оригінали свідоцтва про право власності на житло та технічного паспорту на квартиру маються в наявності у Позивачів.
14.10.2025 з метою державної реєстрації нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , Позивачі звернулись із заявою (реєстраційний номер 69391339) до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, надавши оригінали документів, що належним чином посвідчують право власності на нерухоме майно та особи заявників.
20.11.2025 за №81962715 державним реєстратором прав на нерухоме майно Яворським Богданом Ярославовичем Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій.
Позивачі не погоджуються з вказаним рішенням, вважають його протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207 VII (далі - Закон №1207-VII) тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 3 ст.5 цього Закону визначено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо таке майно набуте відповідно до законів України. Крім того, за фізичними особами, незалежно від набуття ними статусу біженця чи іншого спеціального правового статусу, підприємствами, установами, організаціями зберігається право власності та інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо воно набуте відповідно до законів України. Набуття та припинення права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, здійснюється відповідно до законодавства України за межами тимчасово окупованої території.
У разі неможливості здійснення державним реєстратором повноважень щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на тимчасово окупованій території орган державної реєстрації визначається Кабінетом Міністрів України (ч.4, 5 статті 11 Закону №1207-VII).
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV (далі - Закон №1952-IV).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-IV - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України № 1952-IV, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом (ч .4 ст. 3 Закону № 1952-IV).
За правилом абз.4 ч.5 ст.3 Закону №1952-IV державна реєстрація прав проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав.
Пунктом 2 ч.1 ст.6 Закону №1952-IV визначено, що суб`єктами державної реєстрації прав є виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/ або республіканського Автономної Республіки Крим значення) які набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.
Частиною 3 ст. 10 Закону №1952-IV врегульовано, що державний реєстратор:
1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;
2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;
3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.
Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:
1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;
2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;
3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;
4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;
5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);
6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;
7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;
8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ч.2 ст.18 Закону №1952-IV).
Пунктом 1 ст.20 Закону № 1952-IV визначено, що заява на проведення реєстраційних дій подається заявником у паперовій формі, а у випадках, передбачених законодавством, - в електронній формі разом з оригіналами документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, чи їх копіями, засвідченими державними органами, органами місцевого самоврядування (якщо оригінали таких документів відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування).
Порядок зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав врегульовано нормами ст.23 Закону №1952-IV.
Так, розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках (ч.1):
1) подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством;
2) неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року.
Державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та невідкладно повідомляє про це заявника (ч.2).
Якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора про відновлення розгляду заяви.
Перебіг строку державної реєстрації прав продовжується з моменту усунення обставин, що стали підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду, з урахуванням часу, що минув до його зупинення (ч.3).
Рішення повинно містити вичерпний перелік підстав для зупинення розгляду заяви. Державний реєстратор не має права вимагати від заявника надання інших документів, крім тих, відсутність яких стала підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви, якщо інше не випливає з документів, що надані додатково (ч. 4).

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (далі - Порядок №1127).

Відповідно до п. 23 Порядку № 1127 за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

Як уже було зазначено, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 30.05.2022 №1201- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Зареєстроване місце проживання особи: АДРЕСА_2 . Фактичне місце проживання/перебування особи: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_4 , що підтверджується оригіналом Свідоцтва № НОМЕР_3 про право власності на житло, виданим на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» в установленому законом порядку 10.02.1999 року Виконавчим комітетом Лисичанської міської ради згідно розпорядження про приватизацію №246 від 10.02.1999 року.

Право власності Позивачів на вказану квартиру було зареєстровано 15.03.1999 року Лисичанським державним малим комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» (ідентифікаційний код 13401887) у реєстровій книзі за №399кн.25 у відповідності до норм чинного станом на дату такої реєстрації законодавства України. Підтвердженням зазначеного є відповідний реєстраційний напис на обороті самого Свідоцтва № НОМЕР_3 про право власності на житло від 10.02.1999 р.

Згідно Технічного паспорта, виготовленого Лисичанським малим державним комунальним підприємством «БТІ» 22.12.1998 року зазначена двокімнатна квартира розташована на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку та має загальну площу 49,10 квадратних метри, житлову площу 31,30 квадратних метри. Оригінали свідоцтва про право власності на житло та технічного паспорту на квартиру маються в наявності у Позивачів.

14.10.2025 з метою державної реєстрації нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , Позивачі звернулись із заявою (реєстраційний номер 69391339) до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, надавши оригінали документів, що належним чином посвідчують право власності на нерухоме майно та особи заявників.

20.11.2025 за №81962715 державним реєстратором прав на нерухоме майно Яворським Богданом Ярославовичем Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій.

Підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій було вказано, що документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових на нерухоме майно та їх обтяження.

Так, Відповідач спірним рішенням відмовив у проведенні реєстраційних дій у зв`язку із не можливості отриманням відповіді від Бюро технічної інвентаризації про зареєстровані речові права на нерухоме майно, права власності на яке зареєстроване до 01 січня 2013 року, щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, суд зазначає, що відсутність у державного реєстратора можливості направити запит до організацій, які проводили оформлення та/або реєстрацію прав, що передбачено положеннями ст.10 Закону №1952-IV, не може позбавляти права особи на державну реєстрацію права власності та слугувати підставою для відмови у проведенні державної реєстрації.

При цьому, відповідно до п.6 ч.1 ст.27 Закону №1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №81962715 від 20 листопада 2025 року про відмову в проведенні реєстраційних дій за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради здійснити реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачами при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 968,96 грн., що документально підтверджується квитанцією від 19.12.2025.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому підлягає стягненню з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради на користь позивачів судовий збір у сумі 968,96 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_6 ; ПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_6 ; ПН НОМЕР_2 ) до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (просп. Дмитра Яворницького, буд. 75, м. Дніпро, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл.,49000; ІК в ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Яворського Богдана Ярославовича Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №81962715 від 20 листопада 2025 року про відмову в проведенні реєстраційних дій за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради здійснити реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Стягнути з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (просп. Дмитра Яворницького, буд. 75, м. Дніпро, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл.,49000; ІК в ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_6 ; ПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_6 ; ПН НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у сумі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 19 лютого 2026 року.

Суддя Е.О. Юрков