Справа № 420/42170/25
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

19 лютого 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/42170/25
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.,

суддів Шляхтицького О.І., Вербицької Н.В.,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2026 року у справі №420/42170/25 про повернення позовної заяви позивачеві

У С Т А Н О В И В:

297 комендатура охорони та обслуговування звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти Василя Ігоревича від 03.12.2025 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №79735348 у розмірі 32 000 грн. та пункт 3 постанови про відкриття виконавчого провадження №79735348.

З огляду на те, що за подання позовної заяви позивачем не сплачено судовий збір, а викладене в позовній заяві було необґрунтованим, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 року у справі №420/42170/25 відмовлено в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та залишено позов без руху.

У подальшому, у зв`язку з невиконанням 297 комендатурою охорони та обслуговування вимог судового рішення про залишення позовної заяви без руху, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2026 року у справі №420/42170/25 позовну заяву повернуто позивачеві.

Не погоджуючись із вище означеною ухвалою суду першої інстанції позивачем вперше апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду подано 20.01.2026 року.

Вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження установлено, що суб`єктом владних повноважень до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору, а викладене в апеляційній скарзі клопотання про відстрочення сплати судового збору було необґрунтованим.

У зв`язку з чим, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2026 року у задоволенні клопотання 297 комендатури охорони та обслуговування про відстрочення сплати судового збору - відмовлено.

Апеляційну скаргу 297 комендатури охорони та обслуговування на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2026 у справі №420/42170/25 про повернення позовної заяви позивачеві залишено без руху.

Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надано скаржнику 10-денний строк, з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надання до апеляційного суду доказів сплати судового збору у розмірі 2662грн. 40коп.

У зв`язку з не усуненням недоліків (не подання до суду доказів сплати судового збору), ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2026 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2026 року у справі №420/42170/25 про повернення позовної заяви позивачеві - повернуто особі, яка її подала.

У подальшому, 13.02.2026 року ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно подано апеляційну скаргу на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2026 року у справі №420/42170/25 про повернення позовної заяви позивачеві.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026 року у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_2 про відстрочення сплати судового збору відмовлено.

Апеляційну скаргу 297 комендатури охорони та обслуговування на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2026 у справі №420/42170/25 про повернення позовної заяви позивачеві залишено без руху.

Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надано скаржнику 10-денний строк, з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом подання до апеляційного суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2026 року у справі №420/42170/25 із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення такого строку, з підтверджуючими доказами та матеріалами, а також доказів сплати судового збору в сумі 2662 грн. 40 коп.

18.02.2026 року на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 297 комендатури охорони та обслуговування надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, у якій викладено повторне клопотання про відстрочення строку сплати судового збору у даній справі, а також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Так, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення у даній відповідач зазначає, що апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 повернуто у зв`язку з відсутністю сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Наведені обставини, як стверджував скаржник, сталися внаслідок відсутності коштів у НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування Міністерства оборони України. Відтак, на думку скаржника, строк на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі пропущено з поважних причин, а саме через відсутність коштів на сплату судового збору.

При цьому, в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору скаржника зазначає про відсутність у 297 комендатури охорони та обслуговування Міністерства оборони України фінансового ресурсу для сплати судового збору.

Надаючи оцінку вище означеному клопотанню суб`єкта владних повноважень про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, судова колегія уважає за необхідне зазначити про таке.

Питання звільнення від сплати судового збору як складової судових витрат, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення його сплати врегульовано положеннями частини 1 статті 133 КАС України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно із частиною 2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір», відповідно до статті 1 якого судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульовано статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Як слідує зі змісту положень статті 8 Закону України "Про судовий збір", існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті), а саме:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, із викладених норм убачається, що підставою для відстрочення сплати судового збору є майновий стан сторони. При цьому, при зверненні до суду із клопотанням про відстрочення сплати судового збору особа повинна додати до нього належні докази на підтвердження того, що у неї немає відповідних коштів (бюджетних асигнувань) для сплати судового збору. Якщо таких доказів до суду не подано, то клопотання про відстрочення сплати судового збору уважається необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Слід зазначити, що до поданого клопотання про відстрочення строку сплати судового збору у даній справі, скаржником долучено виписку з рахунку за 14.01.2026 року, лист Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 04.11.2024 року №220/13/9088, гарантійний лист від 19.01.2026 року №2079/174/22/248/40/пс, доповідна записка від 19.01.2026 року.

У свою чергу, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026 року додані вище документи визнані судом неналежними та недопустимими доказами, які б підтверджували вчинення суб`єктом владних повноважень усіх можливих дії щодо сплати судового збору, а також свідчили про тяжкий майновий стан скаржника.

Будь-яких інших доказів, а саме під час звернення з повторним клопотанням про відстрочення про відстрочення строку сплати судового збору у даній справі, скаржником до суду не надано.

Відтак, за наслідками дослідження клопотання ІНФОРМАЦІЯ_2 установлено, що скаржником не додано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вчинення ним усіх можливих дій з метою сплати судового збору за подання до апеляційного суду даної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, а також про тяжкий майновий стан відповідача.

З урахуванням наведеного, клопотання ІНФОРМАЦІЯ_2 про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Надаючи оцінку доводам клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства України, колегія суддів уважає за необхідне зазначити про таке.

Право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Слід зазначити, що у відповідності до положень частини другої статті 298, частини восьмої статті 169 КАС України повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення з такою скаргою в порядку, встановленому законом.

При цьому, право суб`єкта владних повноважень повторного звернення з апеляційною скаргою має темпоральні межі, установлені нормою частини другої статті 299 зазначеного Кодексу:

один рік з дня складення повного тексту судового рішення (крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки).

Тобто, скаржник має право на повторне звернення з апеляційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги і таке звернення відбувається без зволікання.

Зі змісту положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» та Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що надання документа про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі є одним із процесуальних обов`язків для реалізації права на звернення до суду, зокрема з апеляційною скаргою, та не є обмеженням гарантованого права на доступ до суду.

Апеляційним судом установлено, що ініціюючи повторне апеляційне оскарження ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2026 року у справі №420/42170/25, 297 комендатурою охорони та обслуговування Міністерства оборони України судовий збір не сплачено.

Тобто, вдруге апеляційна скарга подана з таким ж недоліком, що й попередня апеляційна скарга, зокрема, судовий збір так і не було сплачено. Означене слугувало підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що нормами діючого КАС України визначено обов`язок скаржника подати документ про сплату судового збору одночасно з поданням апеляційної скарги до суду. В спірному випадку такий обов`язок НОМЕР_1 комендатурою охорони та обслуговування Міністерства оборони України мав бути б виконаний під час звернення з первинною апеляційною скаргою, чого скаржником не було зроблено.

При цьому, усталеною є позиція Верховного Суду про те, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Апеляційний суд звертає увагу, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, не обмежена в праві в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору. Відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Що стосується підходів, які мають застосовуватись апеляційним судом для оцінки поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, то Верховний Суд неодноразово вказував, що сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, тому при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу.

Також суди мають враховувати, чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

Окрім цього, згідно до висновків Верховного Суду у справах №826/9136/17, №806/2321/16 у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору державним органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

За таких обставин, довготривала процедура погодження та сплати судового збору, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що і при первинному зверненні з апеляційною скаргою і вдруге, в діях відповідача убачається недобросовісне ставлення до наявних у нього прав і обов`язків, встановлених законом, яке у свою чергу свідчить про невчинення скаржником усіх можливих і залежних від нього дій для усунення недоліків апеляційної скарги, які слугували підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги.

Крім того, заявляючи клопотання про поновлення процесуального строку, скаржник не наводить будь-яких обґрунтувань неможливості подання повторної апеляційної скарги протягом тривалого строку після її повернення, не надає доказів наявності об`єктивних причин, що перешкоджали цьому.

Відтак, оцінивши наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені відповідачем причини пропуску строку апеляційного оскарження є неповажними.

За правилом пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи, що в даному випадку скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження під час звернення з апеляційною скаргою, а наведені відповідачем підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є такими, що не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 299 КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_2 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Визнати неповажними вказані представником ІНФОРМАЦІЯ_2 підстави у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2026 року у справі №420/42170/25.

У задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2026 року у справі №420/42170/25 - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою 297 комендатури охорони та обслуговування на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2026 року у справі №420/42170/25.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді О.І. Шляхтицький Н.В. Вербицька