Справа № 420/4112/26
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2026-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4112/26
УХВАЛА

20 лютого 2026 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Юхтенко Л.Р., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 15 лютого 2026 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії щодо перерахунку та виплати грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 20 травня 2023 року.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та бездіяльність відповідача щодо відмови у здійсненні належного перерахунку грошового забезпечення з 29 січня 2020 року по 20 травня 2023 року, є протиправною.

Також до позовної заяви представником позивача додано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій представник просить поновити строк, посилаючись на те, що до 19 липня 2022 року строк звернення до суду про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками відповідно до ст. 233 КЗпП України, та в силу приписів п. 1 глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України строк на звернення до суду з позовами щодо нарахування та виплати (стягнення) належної заробітної плати, в тому числі й у відносинах публічної служби, був продовжений до завершення карантину, тобто до 30.06.2023 року.

Отже, на думку представника позивача, на спірні правовідносини строки звернення до суду не застосовуються, оскільки охоплюють період з 19 липня 2022 року по 19 травня 2023 року.

Суд не погоджується з доводами представника позивача, викладеними у заяві про поновлення строку звернення до суду, з таких підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок, що шестимісячний строк звернення до суду в адміністративному судочинстві є загальним і застосовується, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, частина п`ята статті 122 КАС України є спеціальною нормою у розв`язанні спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби порівняно з нормою, яка міститься в частині другій статті 122 КАС України та встановлює шестимісячний строк звернення до суду.

Водночас, частина п`ята статті 122 КАС України є загальною нормою у розв`язанні спорів стосовно зазначених правовідносин у разі, якщо іншими законами встановлено інший строк звернення до суду в спорах щодо таких правовідносин.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції: «Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Суд погоджується з доводами позивача, що до 19 липня 2022 року він має право на звернення до суду щодо стягнення заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Разом з цим, після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до п. 1 глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України строк на звернення до суду з позовами щодо нарахування та виплати (стягнення) належної заробітної плати, в тому числі й у відносинах публічної служби, був продовжений до завершення карантину, тобто до 30.06.2023 року.

Отже, з 01 липня 2023 року має бути обчислено три місяці для подачі позовних заяв про стягнення належної заробітної плати за період, що починається з 19 липня 2022 року.

Однак, помилкова позиція представника позивача, що з огляду на те, що було продовжено строк звернення до суду до завершення карантину, позивач має право за вказаний період звертатися до суду без обмеження будь-яким строком.

З наведених підстав доводи представника позивача викладені у заяві про поновлення строку звернення до суду є помилковими та відхиляються судом, а отже вказані причини не є поважними та заява про поновлення строку звернення до суду не належить задоволенню.

Також суд зазначає, що рішенням Конституційного суду України від 11.12.2025 року № 1-р/2025 у справі за конституційним поданням Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України (справа щодо строків звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат), визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину першу статті 233 Кодексу законів про працю України в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат.Частина перша статті 233 Кодексу законів про працю України в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат, визнана неконституційною, утрачає чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Разом з цим частина друга статті 233 КЗпП України залишена без змін.

Таким чином, із ухваленням рішення Конституційного суду України від 11.12.2025 року № 1-р/2025, для визначення строку звернення до суду із позовними заявами про стягнення належної заробітної плати, істотне значення має з`ясування обставин чи перебуває позивач на військовій службі на час звернення до суду, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові Верховного Суду від 21.01.2026 року по справі № 420/2060/24.

У позовній заяві представник зазначає, що позивач проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_2 . Разом з тим, представник позивача не зазначає та не надає докази на підтвердження, в який саме період проходив військову службу, також та чи проходить він військову службу на час звернення до суду.

Отже, із наявних у справі матеріалів не можливо встановити коли позивач дізнався чи повинен був дізнатися про порушення свого правата з урахуванням ст. 233КЗпП України в діючій редакції, чи перебуває позивач на військовій службі на час звернення до суду з цим позовом.

У заяві про поновлення строку звернення до суду представник позивача також не наводить обставин на підтвердження вказаних судом доводів.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивач звернувся з позовом із пропуском строку звернення до суду, не подавши заяви про поновлення процесуального строку для подачі позовної заяви із зазначенням обґрунтованих підстав поважності пропуску строку або докази на підтвердження тому, що на позивача не поширюється частина 2 ст. 233 КЗпП України.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною другою зазначеної статті КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

При таких обставинах, позовна заява ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, підлягає залишенню без руху, а позивачу наданий строк для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду або докази на підтвердження тому, що на позивача не поширюється частина 2 ст. 233 КЗпП України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.160,161,167,169,256, 294 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність усунути недоліки, викладені в ухвалі протягом десяти днів з моменту її отримання шляхом надання безпосередньо до канцелярії Одеського окружного адміністративного суду (адреса: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога,14) документів, що підтверджують усунення викладених в ухвалі недоліків.

Роз`яснити заявнику, що в іншому випадку заява і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cуддя Л.Р. Юхтенко