Справа № 320/46576/25
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

19 лютого 2026 року №320/46576/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо звернення до Національної поліції з вимогою доставити позивача для складання адміністративного протоколу;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 вилучити/виправити інформацію про нібито неуточнення позивачем даних, яка відображається у застосунку Резерв+.

Після подачі позову позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд забезпечити позов шляхом:

- заборонити ІНФОРМАЦІЯ_4 вчиняти щодо мене будь-які дії, пов`язані з призовом на військову службу під час мобілізації, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі;

- заборонити працівникам ТЦК та органам Національної поліції:

здійснювати моє затримання або доставлення до ТЦК;

направляти на військово-лікарську комісію;

вручати мобілізаційні повістки;

здійснювати заходи мобілізації;

- зобов`язати відповідача утриматися від будь-яких дій щодо мобілізації до завершення розгляду справи.

Позивач обґрунтовує свою заяву про забезпечення позову тим, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити подальше виконання судового рішення в разі його задоволення.

Зокрема, позивач вказує на потенційну небезпеку мобілізації та набуття ним статусу військовослужбовця, що ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду в разі його задоволення. Заявник також зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову є необхідним, оскільки дії відповідача мають ознаки протиправності, порушують права позивача та створюють для нього потенційну загрозу.

Суд, розглядаючи заяву, зазначає, що відповідно до частини 1 та 2 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), заява про забезпечення позову повинна бути розглянута не пізніше двох днів з дня її надходження без виклику учасників справи, за виняткових обставин - у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих осіб.

Суд, оцінюючи необхідність застосування заходів забезпечення позову, враховує, що такі заходи мають бути пропорційними і відповідати вимогам, встановленим статтею 150 КАС України. Зокрема, для застосування заходів забезпечення позову повинні бути наявні одна з двох обставин невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав та інтересів позивача (ст. 150 КАС України); означені дії (або бездіяльність) суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними і порушують права позивача.

У цьому контексті суд відзначає, що позивач не надав достатніх доказів щодо наявності реальної загрози для його прав або інтересів. Зокрема, зміна статусу позивача з військовозобов`язаного на військовослужбовця не є безумовною підставою для ствердження, що виконання судового рішення стане неможливим. Зазначене є лише припущенням, яке не було належним чином обґрунтоване.

Аналізуючи положення статті 151 КАС України, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення позову мають бути пропорційними і співвідносними із заявленими позивачем вимогами. Суд наголошує на тому, що само по собі незгода позивача з результатами попередніх дій відповідача не є доказом їх протиправності. Позиція позивача не є достатньо обґрунтованою для застосування зазначених заходів забезпечення позову.

Згідно з практикою Верховного Суду, яка неодноразово зазначала, що „не може бути забезпечено таким способом позов, який фактично підмінює собою судове рішення та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті (Велика Палата Верховного Суду, постанова від 28.03.2018 у справі № 800/521/17). Подібні висновки були зроблені Верховним Судом у низці справ: від 30.08.2022 у справі № 640/16613/21, від 25.04.2019 у справі № 826/10936/18, від 30.03.2021 у справі № 420/4037/20.

Отже, суд наголошує на важливості збереження чіткого розмежування між заходами забезпечення позову і самими позовними вимогами. Застосування заходів, які фактично мають наслідки, схожі на вирішення спору по суті, не відповідає меті інституту забезпечення позову і може призвести до передчасного вирішення справи.

Також відповідно до статті 22 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, громадянин зобов`язаний з`явитися до територіального центру комплектування, що є невід`ємною частиною процесу мобілізації. Призов громадян на військову службу, відповідно до Порядку № 560, здійснюється з урахуванням медичних оглядів, перевірки підстав для надання відстрочки і визначення придатності до служби. Вказані етапи є частиною процесу, який не є повноваженням адміністративного суду.

З огляду на викладене, суд зазначає, що забезпечення позову через зупинення мобілізації або заборону на військову службу не входить до компетенції адміністративного суду. Крім того, суд наголошує, що такі заходи не можуть бути реалізовані у рамках заяви про забезпечення позову, оскільки вони не відповідають вимогам законодавства.

З огляду на всі обставини, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги про забезпечення позову не підлягають задоволенню, оскільки не надано достатніх доказів, які б підтверджували реальну загрозу порушення прав та інтересів позивача до вирішення справи по суті.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

2. Копію ухвали надіслати (вручити, надати) заявнику (його представнику), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Панченко Н.Д.