Справа № 320/10079/24
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 320/10079/24

адміністративне провадження № К/990/35598/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянув в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16.05.2024 (суддя Головенко О.Д.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2024 (судді: Мельничук В.П. (головуючий), Василенко Я.М., Костюк Л.О.) у справі № 320/10079/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інком ЛПГ» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Інком ЛПГ» (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про:

- визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Київській області, якими відмовлено ТОВ «Інком-ЛПГ» у видачі ліцензій з 01.07.2024 на право роздрібної торгівлі пальним за адресами: Київська область, м. Бориспіль, вул. Горького,42-а-43; Київська область, м. Бориспіль, вул. Шевченка, 102-в; Київська область, с. Кучаків, вул. Івана Сулими, 1-А; Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, вул. Центральна, 102; Київська область, Бориспільський район, с. Старе, вул. Партизанська, 24а; Київська область, Бориспільський район, Ревненська сільська рада, вул. Бориспільська, 2а; Київська область, Бориспільський район, с. Вишеньки, пров. Центральний, 1;

- зобов`язання Головного управління ДПС у Київській області видати ліцензії з 01.07.2024 Товариству на право роздрібної торгівлі пальним за адресами місць торгівлі: Київська область, м. Бориспіль, вул. Горького,42-а-43; Київська область, м. Бориспіль, вул. Шевченка, 102-в; Київська область, с. Кучаків, вул. Івана Сулими, 1-А; Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, вул. Центральна, 102; Київська область, Бориспільський район, с. Старе, вул. Партизанська, 24а; Київська область, Бориспільський район, Ревненська сільська рада, вул. Бориспільська, 2а; Київська область, Бориспільський район, с. Вишеньки, пров. Центральний, 1.

2. В обґрунтування позову посилається на неправомірність відмови у видачі ліцензій на право роздрібного продажу пальним через відсутність у складі поданих для отримання ліцензій документів - актів вводу в експлуатацію об`єкта або актів готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікатів про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів зазначених у місці у місці роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для роздрібної торгівлі пальним, додаткових угод про продовження терміну дії договору, а також відсутність за адресою Київська область, Бориспільський район, Ревненська сільська рада, вул. Бориспільська, 2а об`єкту оподаткування.

Вважає, що відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» було надано Головному управлінню Державної податкової служби у Київській області всі необхідні документи з метою отримання ліцензій на роздрібну торгівлю пальним, проте, контролюючим органом було протиправно відмовлено у видачі відповідних ліцензій.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16.05.2024, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2024, позов задоволено в повному обсязі.

4. Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що позивачем на виконання вимог статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон № 481/95-ВР) при зверненні із заявою до Головного управління ДПС в Київській області щодо ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, зберігання пального було надано всі необхідні, визначені законодавством копії документів, з огляду на що відмова у видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, зберігання пального є безпідставною та необґрунтованою, оскільки Товариством дотримано всіх встановлених законодавством вимог для отримання таких ліцензій. При цьому відповідачем не було враховано особливості об`єктів Товариства, а саме, що АЗС позивача є рухомим майном, яке не може бути введено в експлуатацію згідно містобудівного законодавства, такі АЗС не пов`язані із земельною ділянкою фундаментами та являють собою модульну установку заводського виготовлення. Також суди встановили, що додаткові угоди на продовження терміну дії договорів, були додані до самих договорів оренди при подачі заяв на отримання ліцензій на роздрібну торгівлю пальним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 16.05.2024, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2024 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства.

6. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «Інком ЛПГ» має статус юридичної особи, до основного виду діяльності якого входить (код КВЕД 47.30) роздрібна торгівля пальним; (код КВЕД 45.20) технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; (код КВЕД 46.71) оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; (код КВЕД 46.90) неспеціалізована оптова торгівля.

У липні 2019 року позивачем отримано ліцензії № 1900240, № 1900228, № 1900235, № 1900236, № 1900238, № 1900241, № 1900242 на право роздрібної торгівлі пальним.

Враховуючи, що термін дії ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним закінчується 30.06.2024 позивачем 12.01.2024 було подано заяви на отримання нових ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним починаючи з 01.07.2024 терміном дії на 5 років.

Разом з заявами та передбаченими Законом № 481/95-ВР додатками до заяв на отримання ліцензій було надано перелік документів, на підставі яких позивач отримав попередні ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним та що обґрунтовують правову природу розміщення АЗС за адресами: Київська область, м. Бориспіль, вул. Горького,42-а-43; Київська область, м. Бориспіль, вул. Шевченка, 102-в; Київська область, с. Кучаків, вул. Івана Сулими, 1-А; Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, вул. Центральна, 102; Київська область, Бориспільський район, с. Старе, вул. Партизанська, 24а; Київська область, Бориспільський район, Ревненська сільська рада, вул. Бориспільська, 2а; Київська область, Бориспільський район, с. Вишеньки, пров. Центральний, 1.

За результатами розгляду вказаних заяв та доданих до них матеріалів Головним управлінням ДПС у Київській області надіслано на адресу позивача лист від 30.01.2024 № 731/АП/10-36 про відмову у видачі ліцензій.

Відповідно зазначеного листа контролюючого органу, ТОВ «Інком-ЛІГ» відмовлено в отримані ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі пальним з наступних підстав:

- відсутній акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

- до заяв не надано додаткових угод про продовження терміну дії договору за адресами: Київська область, с.Кучаків, вул. Івана Сулими, 1-А та Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, вул. Центральна, 102;

- відповідно до інформаційних ресурсів ДПС України, за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: Київська область, Бориспільський район, Ревненська сільська рада, вул. Бориспільська, 2а, відсутні об`єкти оподаткування (споруди тa/a6o обладнання, тa/aбo ємності, що використовуються для зберігання пального) через які провадиться відповідна діяльність.

Не погодившись з відмовою контролюючого органу видати ліцензії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. Підставою касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій контролюючий орган зазначив неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема пунктів 1 та 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 02.07.2024 у справі №640/6760/20, від 06.04.2021 у справі №240/8544/20, від 08.06.2022 у справі №340/3135/20, від 09.08.2022 у справі №580/2513/21 та від 23.02.2023 у справі №140/1784/22.

Крім того, відповідач зазначає підставу касаційного оскарження пункт 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме не досліджено належним чином можливі наслідки роботи об`єкту підвищеної небезпеки при відсутності доказів його безпечної експлуатації.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що судами попередніх інстанцій не враховано статтю 15 Закону № 481/95-ВР, яка містить конкретний перелік документів, які необхідні для отримання ліцензії, а відсутність акту вводу в експлуатацію, або іншого документа, який підтверджує готовність об`єкту до експлуатації може нести загрозу для життя та здоров`я працівників, клієнтів. Також судами не досліджено фактичну готовність до експлуатації об`єкту підвищеної небезпеки.

9. Товариством подано заперечення на касаційну скаргу контролюючого органу, в якому позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій- без змін.

Позивач зазначає, про безпідставність доводів касаційної скарги та вказує, що Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що для отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним суб`єкт господарювання зобов`язаний подати до ліцензійного органу акт вводу в експлуатацію об`єкта, акт готовності об`єкта до експлуатації або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта щодо виконаного цілісним заводським виробом стаціонарного АЗС, проте такий обов`язок не виникає, якщо АЗС розміщено на бетонному майданчику як цілісний заводський виріб і для його установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту, а тому при розміщені такої АЗС не виникає і обов`язку щодо прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва (постанови Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №640/19955/19, від 09.08.2022 у справі № 580/2513/21).

Контролюючий орган в касаційній скарзі посилається на висновки Верховного суду викладені в постанові від 02.07.2024 №640/6760/20, проте такі стосуються експлуатації обладнання призначеного для використання в вибухонебезпечних зонах, що жодним чином не стосується предмету цієї справи, а саме видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.

ПОЗИЦІЯ СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої і апеляційної інстанцій

10. Надаючи оцінку доводам скаржника наведеним у касаційні скарзі колегія суддів виходить з вимог частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, Верховний Суд виходить з наступного.

11. Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України врегульовані Законом України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР.

За правилами статті 15 Закону № 481/95-ВР оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензія видається за поданою нарочно, поштою або в електронному вигляді заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію (крім ліцензії на оптову торгівлю пальним за наявності місць оптової торгівлі пальним, роздрібну торгівлю пальним, зберігання пального з метою подальшої його реалізації іншим споживачам).

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів: документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення; акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Таким чином, для здійснення господарської діяльності з оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального суб`єкт господарювання має отримати ліцензію на здійснення такої діяльності. Вичерпний перелік документів, що подається разом із заявою про отримання ліцензії, визначений статтею 15 Закону № 481/95-ВР. У цьому переліку, крім іншого, передбачено акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства.

Водночас згідно з частиною першою статті 9 Закону України від 20 травня 1999 року № 687-XIV «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до частини другої статті 39 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру». Акт готовності об`єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об`єкт застрахований).

В постанові від 08.06.2022 у справі № 340/3135/20 Верховний Суд дійшов висновку, що правомірною є відмова у видачі ліцензії суб`єкту господарювання на роздрібну торгівлю пальним у разі неподання таким суб`єктом акта вводу в експлуатацію об`єкта, акта готовності об`єкта до експлуатації або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, а саме - стаціонарного заправного комплексу. Водночас, установлення на бетонний майданчик автозаправної станції, яка виконана як цілісний заводський виріб і для її установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту, не є будівництвом, а тому при розміщенні такої автозаправної станції не виникає обов`язку щодо прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва.

Також Верховний Суд у постановах від 09.08.2022 у справі № 580/2513/21, від 28.01.2025 у справі № 140/1784/22, від 24.09.2025 у справі № 380/24322/24, від 16.10.2025 у справі № 600/1745/24-а зазначив, що для отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним суб`єкт господарювання зобов`язаний подати до ліцензійного органу акт вводу в експлуатацію об`єкта, акт готовності об`єкта до експлуатації або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта щодо виконаної цілісним заводським виробом стаціонарної автозаправної станції, проте такий обов`язок не виникає, якщо автозаправну станцію розміщено на бетонному майданчику як цілісний заводський виріб і для його установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту.

Судами встановлено, що ТОВ «Інком-ЛПГ» здійснює свою діяльність з реалізації пального через мережу АЗС, в тому числі й модульного/контейнерного типу.

У ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» наведено визначення автозаправної станції це комплекс будинків, споруд, технологічного обладнання, призначений для приймання, зберігання моторного палива та заправлення ним автотранспорту (мототранспорту) (далі автотранспорт) (п. 3.2 ДБН).

Модульна автозаправна станція - автозаправна станція з наземним розташуванням резервуарів для зберігання палива, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки рідким моторним паливом (бензином, дизельним паливом); характеризується розосередженим розташуванням ПРК та резервуара зберігання палива (п. 3.38 ДБН).

Модульна автозаправна станція, тимчасова споруда не є об`єктами, що підпадають під визначення об`єктів завершеного будівництва в зв`язку з тим, що будь-яких будівельних робіт щодо їх створення не здійснювалось. Модульна станція - установка для відпуску нафтопродуктів, яка складається з резервуара і паливнороздавальної колонки.

Акти вводу в експлуатацію об`єкта, акти готовності об`єкта до експлуатації та сертифікати про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, які відповідач вважає необхідними для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального, відносяться до містобудівної документації, яка визначає етапи прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів нерухомого майна.

Розміщення паливно-заправних пунктів, установка та монтаж (зборка) яких проводилась без здійснення будівельних робіт і без улаштування фундаменту, не потребують документів, що дають право на їх виконання, а після закінчення робіт по їх установці та монтажу (зборці) не підлягають прийняттю в експлуатацію в розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 26.08.2018 у справі № 816/1533/17.

АЗС Товариства, які знаходяться за адресами: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Горького,42-а-43; Київська область, м. Бориспіль, вул. Шевченка, 102-в; Київська область, с. Кучаків, вул. Івана Сулими, 1-А ; Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, вул. Центральна, 102 ; Київська область, Бориспільський район, с. Старе, вул. Партизанська, 24а ; Київська область, Бориспільський район, Ревненська сільська рада, вул. Бориспільська, 2а ; Київська область, Бориспільський район, с. Вишеньки, пров. Центральний, 1 є рухомим майном, яке не може бути введено в експлуатацію згідно містобудівного законодавства, зазначені АЗС не пов`язані із земельною ділянкою фундаментами та являють собою модульну установку заводського виготовлення, яка може бути вільно переміщена за допомогою вантажно-транспортних засобів без втрати функціонального призначення, що підтверджується технічною документацією.

На підтвердження вищенаведеного позивачем до контролюючого органу було надано копії: паспортів-формулярів на колонки паливороздавальні, паспорти на резервуари.

Згідно наданих паспортів, резервуари призначені для прийому, зберігання, вимірювання об`єму та видачі нафтопродуктів (бензин, дизельне паливо і т.д.). Використання резервуарів допускається в межах населених пунктів на земельних ділянках при дотриманні санітарних розривів, протипожежних відстаней та вимог охорони навколишнього середовища.

Також визначено, що резервуар можна транспортувати будь-яким видом транспорту відповідної вантажопідйомності і габаритами за умови дотримання правил та вимог, що діють на даний вид транспорту. Резервуар зберігається на відкритому майданчику, в літній час під навісом. Резервуар повинен встановлюватися на майданчик, що має тверде негорюче покриття, стійке до дії нафтопродуктів.

Крім того, відповідно до експертного висновку, складеного судовим експертом Сверидою Олександром Миколайовичем від 15.03.2024 № 1-03/24, АЗС ТОВ «Інком ЛПГ» не є об`єктом нерухомого майна, а є рухомим майном, не пов`язаним з земельною ділянкою та не може бути введеним в експлуатацію згідно містобудівного законодавства. АЗС являють собою модульну установку заводського виготовлення, яка може бути вільно переміщена за допомогою вантажно-транспортних засобів без втрати функціонального призначення, що підтверджується технічною документацією.

Таким чином, оскільки при улаштуванні АЗС позивач не здійснював будь-яких будівельних робіт, обладнання Товариства розміщено на бетонному майданчику, без улаштування фундаменту, а інша споруда (кабіна оператора), являє собою тимчасову споруду, розміщену без фундаменту, то розміщення таких АЗС не потребує документів, що дають право на їх будівництво, тому вони не підлягають прийняттю в експлуатацію в розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також підставою для відмови Товариству у видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним контролюючим органом, зокрема вказано, що до заяв не надано документів про продовження терміну дії договору за адресами: Київська область, с.Кучаків, вул. Івана Сулими, 1-А та Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, вул. Центральна, 102 .

Однак як встановлено судами попередніх інстанцій, за адресами: Київська область, с. Кучаків, вул. Івана Сулими, 1-А та Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, вул. Центральна, 102 наявні додаткові угоди на продовження терміну дії договорів, які були додані до самих договорів при подачі заяв на отримання ліцензій на роздрібну торгівлю пальним.

Щодо доводів контролюючого органу, що відповідно до інформаційних ресурсів ДПС України, за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: Київська область, Бориспільський район, Ревненська сільська рада, вул. Бориспільська, 2а, відсутні об`єкти оподаткування (споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального) через які провадиться відповідна діяльність, то як встановлено судами попередніх інстанцій Товариством подано повідомлення про об`єкт оподаткування (за формою 20-0ПП) за вищевказаною адресою.

Вище наведених встановлених судами обставин справи відповідачем не спростовано.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що позивачем на виконання вимог статті 15 Закону № 481/95 при зверненні із заявами до Головного управління ДПС в Київській області щодо ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, зберігання пального дотримано встановлених законодавством вимог для отримання таких ліцензій, з огляду на що відмова контролюючого органу у видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, зберігання пального є безпідставною.

12. Суд звертає увагу, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд обов`язок щодо обґрунтування, який випливає зі статті 6 Конвенції, може бути вирішене тільки у світлі конкретних обставин справи (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», заява № 63566/00, пункт 23). Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

13. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги та обсязі встановлених в цій справі фактичних обставин, перевіривши правильність застосування норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16.05.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2024 слід залишити без задоволення.

14. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 16.05.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2024 у справі №320/10079/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіІ.Я.Олендер І.А. Гончарова Р.Ф. Ханова