Справа № 420/37008/24
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2026-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
У Х В А Л А

18 лютого 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/37008/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМУНСЕРВІС» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМУНСЕРВІС» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати незаконними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМУНСЕРВІС»;

примусити Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМУНСЕРВІС» надати запитувану інформацію;

накласти штраф на керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМУНСЕРВІС» за порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації».

В обґрунтування позову зазначено, що у листопаді 2022 року позивачем направлено до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМУНСЕРВІС» запити за №17/1-КС, №17/2-КС, №17/3-КС, №17/4-КС, №17/5-КС, №17/6-КС про отримання публічної інформації.

Позивач вказує, що запитувана інформація стосується основного напрямку діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМУНСЕРВІС» у сфері надання житлово-комунальних послуг. Однак, в порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідач публічну інформацію на запити не надав.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМУНСЕРВІС» щодо надання неповної публічної інформації на запити про надання публічної інформації вих.№№17/1-КС, 17/2-КС, 17/3-КС, 17/4-КС від 11 листопада 2022 року.

Зобов`язав Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМУНСЕРВІС» надати повну інформацію на запити ОСОБА_1 про надання публічної інформації вих.№№17/1-КС, 17/2-КС, 17/3-КС, 17/4-КС від 11 листопада 2022 року.

Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМУНСЕРВІС» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,2 гривень.

В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

Вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» не надав повну публічну інформацію за запитами позивача від 11 листопада 2022 року №17/1-КС, №17/2-КС, №17/3-КС, №17/4-КС.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМУНСЕРВІС» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про залишення позову без розгляду.

Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що судом першої інстанції помилково залишено поза увагою те, що звернення із цим адміністративним позовом відбулось із пропуском шестимісячного строку, встановленого частиною 2 статті 122 КАС України. В контексті наведеного, апелянт зауважує на тому, що запити про публічну інформацію подані на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМУНСЕРВІС» у листопаді 2022 року, однак право на оскарження в адміністративному суді дій Товариства щодо надання відповідей на запити позивач реалізував лише у листопаді 2024 року. Поряд з цим, обчислення строку звернення до суду у цій категорії спорів розпочинається з моменту отримання відмови у наданні інформації, надання неповної, недостовірної інформації, або закінчення визначеного законом строку для надання відповіді на запит. Отже, посилання позивача на необізнаність про надходження відповідей на запити, а також помилкове обрання способу захисту порушених прав шляхом звернення до суду із відповідним цивільним позовом, не підтверджують наявність обставин, що об`єктивно завдали перешкод у своєчасній реалізації процесуальних прав на судовий захист.

Стосовно виконання Товариством вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», то апелянт зазначає, що у розумінні цього Закону Товариство, як суб`єкт господарювання, яке включено до реєстру суб`єктів природних монополій у сферах теплопостачання, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, природними монополіями, є розпорядником інформації виключно стосовно умов постачання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та цін на них. Отже, суд першої інстанції помилково не врахував, що Товариство є розпорядником не щодо всієї/будь-якої публічної інформації, а лише у межах інформації, окреслених Законом України «Про доступ до публічної інформації». Однак, запити №17/6-КС, №17/4-КС, №17/3-КС, №17/5-КС не стосувались інформації про умови постачання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та цін на них, тому є помилковим висновок суду про неправомірність дій Товариства під час розгляду і надання відповідей на такі запити позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Заперечуючи проти обґрунтованості доводів та вимог апелянта, позивач вказує на дотримання строку звернення із цим адміністративним позовом, оскільки про належний спосіб захисту порушених прав він дізнався лише у листопаді 2024 року після отримання ухвали суду про відмову у відкритті провадження в цивільній справі №509/6804/24. Поряд з цим, позивач вважає помилковими доводи апелянта про те, що Товариство не є розпорядником запитуваної публічної інформації, адже до основних видів діяльності Товариства належить надання комунальних послуг, а саме водопостачання та водовідведення, електропостачання, вивіз сміття, обслуговування територій загального користування, обслуговування багатоквартирних будинків та прибудинкових територій.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Вказані положення Конституції України кореспондуються із приписами частини 1 статті 5 КАС України, згідно яких кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За визначенням, наведеним у частині 1 статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 123 КАС України.

Частинами 1, 2 вказаної статті КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналіз наведених норм показав, що звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів особа може реалізувати в межах терміну, визначеного адміністративним процесуальним законодавством або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду вважається проміжком часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Обов`язок доведення обставин, з якими пов`язується поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звертається із адміністративним позовом.

При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Таким чином, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Виходячи з обставин цієї справи, апеляційний суд враховує, що предметом спору у цій справі є протиправність дій Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМУНСЕРВІС», що виразились у не наданні публічної інформації на запити від 11.11.2022 року за №17/1-КС, №17/2-КС, №17/3-КС, №17/4-КС, №17/5-КС, №17/6-КС.

Поряд з цим, згідно наявних в матеріалах справи доказів, 16.11.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМУНСЕРВІС» у листах №01-01/182, №01-01/183, №01-01/184, №01-01/185, №01-01/186, №01-01/187 надало на електронну адресу позивача (ІНФОРМАЦІЯ_1) відповіді на запити про публічну інформацію (від 11.11.2022 року за №17/1-КС, №17/2-КС, №17/3-КС, №17/4-КС, №17/5-КС, №17/6-КС).

Однак, із цим адміністративним позовом позивач звернувся 29.11.2024 року, тобто із пропуском строку, встановленого частиною 2 статті 122 КАС України.

Під час судового розгляду справи, позивач зазначав про дотримання ним строку, передбаченого частиною 2 статті 122 КАС України. Послався на ту обставину, що лише після прийняття Овідіопольським районним судом Одеської області ухвали від 27 листопада 2024 року у цивільній справі №509/6804/24 про відмову у відкритті провадження за аналогічним позовом, позивач дізнався про підсудність даної справи адміністративному суду.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції погодився з такими доводами позивача, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Поряд з цим, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, звернення за судовим захистом позивач реалізував 25.11.2024 року. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 листопада 2024 року у цивільній справі №509/6804/24 відмовлено позивачеві у відкритті провадження за позовом про незаконність дій Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМУНСЕРВІС», примушення Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМУНСЕРВІС» надати запитувану інформацію та накладення штрафу за порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації». Позивачеві роз`яснено право на звернення з відповідними вимогами в порядку адміністративного судочинства до відповідного адміністративного суду.

Як вже зазначалось вище, із адміністративним позовом позивач звернувся 29.11.2024 року.

Натомість, ні під час звернення із адміністративним позовом, ні під час судового розгляду справи позивач не обґрунтував причини, які вплинули на порушення строку, встановленого частиною 2 статті 122 КАС України, після отримання 16.11.2022 року відповідей за запити про публічну інформацію.

Доводи ж позивача про необізнаність із тим, що цей спір підсудний саме адміністративному суду, слід визнати необґрунтованими, адже Законом України «Про доступ до публічної інформації», яким позивач керується під час звернення із позовом, чітко визначено, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

В порушення вимог частини 6 статті 161 КАС України заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, а також докази поважності причин його пропуску, до позову не додано.

Поряд з цим, відповідно до частин 1, 3 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Вказаних вимог статті 123 КАС України судом першої інстанції не дотримано, у тому числі не визначено позивачеві термін для звернення до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду із наведенням у заяві поважних підстав для поновлення строку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень пункту 7 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Таким чином, усуваючи допущені судом першої інстанції порушення вище приведених норм статті 123 КАС України, апеляційний суд вважає за необхідне встановити позивачеві строк для подання заяви про поновлення строку звернення із адміністративним позовом із наведенням поважних причин пропуску цього строку.

Керуючись ст.ст. 7, 123, 240, 319, 321 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Встановити ОСОБА_1 строк до 02.03.2026 року для подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних підстав для поновлення цього строку.

Роз`яснити позивачеві, що заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних підстав для поновлення цього строку необхідно подати до П`ятого апеляційного адміністративного суду за адресою: м. Одеса, просп. Лесі Українки, 19-21.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв