Справа № 320/2631/26
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2026-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань відводу судді

20 лютого 2026 року м. Київ № 320/2631/26

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Жука Р.В. в адміністративній справі №320/2631/26 за позовом ОСОБА_1 до Конституційного Суду України, Державної казначейської служби України про визнання протиправною та скасування відповіді, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Конституційного Суду України, Державної казначейської служби України, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати відповідь Конституційного Суду України від 07 серпня 2025 року № 4/4-018-18/2270;

- зобов`язати Голову Конституційного Суду України особисто розглянути скаргу від 03 липня 2025 року вих. № 18/309 і надати вмотивовану та обґрунтовану відповідь на всі три вимоги прохальної частини такої;

- стягнути з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь позивача відшкодування витрат понесених на оплату поштової кореспонденції в розмірі 255 гривень та моральної шкоди в розмірі 2 000 000 гривень.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у справі №320/2631/26 визначено суддю Жука Р.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 відкрито провадження у справі №320/2631/26, суд ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

18 лютого 2026 року до Київського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про відвід судді Жука Р.В. від розгляду справи № 320/2631/26.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.02.2026 визнано необґрунтованим відвід судді Київського окружного адміністративного суду Жука Р.В. у справі №320/2631/26.

Матеріали адміністративної справи №320/2631/26 передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішення питання про відвід судді Жука Р.В. здійснюється суддею Жуковою Є.О., яка не входить до складу суду, що розглядає справу №320/2631/26 відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 19.02.2026, у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглядаючи заявлений відвід судді Жука Р.В., суд враховує таке.

Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Враховуючи приписи вказаної статті, суд розглядає заяву про відвід судді у порядку письмового провадження, підстав для розгляду такої заяви у судовому засіданні судом не встановлено.

За приписами частин одинадцятої, дванадцятої статті 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Підстави для відводу судді встановлені статтями 36-37 КАС України.

Зокрема, положення статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме:

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, метою запровадження інституту відводу судді (суддів) є гарантування безсторонності суду, зокрема, запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У зв`язку із цим суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручання, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, справи «Білух проти України», заява №33949/02) обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

1) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

2) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про відвід, суд констатує, що обґрунтування підстав для відводу судді фактично зводяться до незгоди заявника із процесуальними діями та рішеннями судді, ухваленими під час розгляду даної справи, зокрема, заявник зазначає, що суддею Жуком Р.В. відкрито провадження у справі на тринадцятий день, в ухвалі суду від 28 січня 2026 року не зазначено підстав позову, а предмет зазначено лише частково, не зазначено щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суддя відніс справу до категорії незначної складності та призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Водночас, відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, у зв`язку з чим суд відхиляє вказані доводи заявника.

При цьому, суд акцентує, у випадку незгоди сторони по справі з процесуальними рішеннями суду, така сторона не позбавлена можливості оскаржити судове рішення в апеляційному та касаційному порядку за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України.

Отже, проаналізувавши аргументи, якими заявник обґрунтовує заявлений відвід судді у цій справі, суд доходить висновку, що у силу приписів частини четвертої статті 36 КАС України подібні доводи не можуть бути визнані обґрунтованою підставою для відводу судді Жука Р.В.

Інших підстав, які б свідчили про особисту упередженість судді або необ`єктивність під час розгляду справи, суд не встановив.

Суд акцентує, головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Зважаючи на зміст заяви про відвід судді Жука Р.В., заява ОСОБА_1 не містить обґрунтувань з посиланням на належні та допустимі докази наявності підстав для відводу судді. Натомість, незгода заявника з процесуальними рішеннями судді не є підставою для відводу, як це передбачено ч. 4 ст. 36 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 39, 40, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Жука Р.В. в адміністративній справі №320/2631/26 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення. Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя Жукова Є.О.