Справа № 380/9856/25
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2026-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2026 рокусправа № 380/9856/25
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Карп`як О.О., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Червоноградський завод залізобетонних виробів» до Головного управління ДПС у Львівській області про зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ПАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів» звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Львівській області щодо не прийняття рішення про списання безнадійного податкового боргу Приватного акціонерного товариства «Червоноградський завод залізобетонних виробів» () в сумі 1707089,44 грн (один мільйон сімсот сім тисяч вісімдесят дев`ять гривень 44 копійки) за платежем «орендна плата з юридичних осіб», стосовно якого минув строк давності встановлений пунктом 102.4 статті 102 ПК України станом на 31.03.2025 року;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу Приватного акціонерного товариства «Червоноградський завод залізобетонних виробів» () в сумі 1707089,44 грн (один мільйон сімсот сім тисяч вісімдесят дев`ять гривень 44 копійки) за платежем «орендна плата з юридичних осіб», стосовно якого минув строк давності встановлений пунктом 102.4 статті 102 ПК України станом на 31.03.2025 року.

Посилається на те, що станом на 31.03.2025 року в інтегрованих картках позивача за платежем «орендна плата з юридичних осіб» обліковується податковий борг у сумі 1707089,44 грн. На переконання позивача, щодо вказаної заборгованості минув строк давності, встановлений п.102.4 ст.102 Податкового кодексу України (1095 днів), оскільки борг виник у період з 30.09.2017 року по 30.03.2022 року. В обґрунтування розміру та періоду виникнення заборгованості позивач надав розрахунок, сформований посадовими особами Головного управління ДПС у Львівській області станом на 30.01.2025 року. Позивач стверджує, що вказаний борг набув статусу безнадійного та підлягає списанню відповідно до ст.101 ПК України та Порядку №220 від 28.07.2022 року. При цьому наголошено, що у відповідача відсутні будь-які судові рішення про стягнення цієї суми, що виключає можливість переривання строку давності. Крім того, позивач зазначає, що за приписами Порядку №220 податковий орган зобов`язаний самостійно, на підставі даних інформаційно-комунікаційних систем, приймати рішення про списання такого боргу без залучення платника. Відтак, неприйняття відповідачем рішення про списання боргу протягом квітня 2025 року свідчить про його протиправну бездіяльність. Окремо позивач вказує на безпідставність застосування відповідачем норм щодо зупинення перебігу строків давності на період дії карантину та воєнного стану (п.52-2 та п.69.9 підрозділу 10 розділу XX ПК України) до правовідносин із списання безнадійного боргу, оскільки статус «безнадійності» пов`язаний суто з фактом спливу строку стягнення, а не з можливістю проведення перевірок. Покликаючись на усталену практику Верховного Суду (зокрема, у справах №160/10941/19, №300/2353/19), позивач просить задовольнити позов у повному обсязі.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що відповідно до даних ІКС «Податковий блок» (підсистема «Облік платежів»), в ІКП ПрАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів» за платежем «орендна плата з юридичних осіб» (код 18010600) з 30.09.2017 року обліковується заборгованість у сумі 3102484,74 грн. Вказана сума складається з узгоджених податкових зобов`язань згідно з поданими платником деклараціями, а також нарахованих штрафних санкцій та пені. На підтвердження цього відповідачем надано розрахунок податкового боргу за період з 30.09.2017 року по 30.04.2025 року. Спростовуючи твердження позивача про сплив 1095-денного строку давності, відповідач наголошує, що перебіг строків, передбачених ст.102 ПК України, зупинявся у період з 18.03.2020 року по 01.08.2023 року. Вказане зупинення обумовлене дією карантинних обмежень (п.52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України) та введенням воєнного стану (Закон №2120-IX та п.69.9 підрозділу 10 розділу XX ПК України). Відтак, на переконання податкового органу, право на стягнення зазначеного боргу не втрачено, а сам борг не може вважатися безнадійним. Крім того, відповідач зазначив, що прийняття рішення про списання безнадійного податкового боргу є виключною дискрецією податкового органу. Суд не вправі зобов`язувати Головне управління ДПС у Львівській області приймати конкретне рішення про списання, оскільки це є втручанням у повноваження органу. З огляду на викладене, вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій посилається на те, що відповідачем не спростовано відсутність будь-яких судових рішень про стягнення спірного податкового боргу. Навпаки, позивачем вказано на наявність судових рішень, що набрали законної сили, якими контролюючому органу відмовлено у стягненні цієї заборгованості (справи №380/5466/20, №813/2173/18, №380/11861/23). Вказані обставини, на думку позивача, є безумовним підтвердженням неможливості стягнення боргу протягом 1095 днів, що згідно зі ст.101 ПК України надає такому боргу статус безнадійного. Щодо аргументів відповідача про зупинення строків давності через карантин (п.52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України), позивач вказує на неможливість застосування цих приписів до спеціального строку стягнення. Позивач стверджує, що зупинення строків давності не може бути безстроковим і не повинно порушувати принцип юридичної визначеності. Стосовно зупинення строків у період воєнного стану, зазначає, що запроваджений Законом №2120-IX п.102.9 ПК України не містив прямих вказівок на зупинення саме того строку, який передбачений п.102.4 ст.102 ПК України для стягнення податкового боргу. Більше того, поширення норм про зупинення строків на процедуру списання безнадійного боргу суперечить меті існування цього інституту.

Ухвалою судді від 19.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПрАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів» () перебуває на обліку як платник податків з 21.03.1991.

Відповідно до даних інтегрованої картки платника (далі ІКП) за платежем «орендна плата з юридичних осіб», станом на 31.03.2025 за позивачем обліковується податковий борг у сумі 1 707 089,44 грн.

З аналізу наданих сторонами розрахунків (позивача від 30.01.2025 та відповідача від 30.04.2025) судом встановлено, що зазначена заборгованість виникла у період з 30.09.2017 по 30.03.2022 внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих на підставі уточнюючих та поточних податкових розрахунків земельного податку, а також штрафних санкцій та пені.

Зокрема, вказана заборгованість виникла у зв`язку із несплатою наступних сум грошових зобов`язань:

27861,22 грн нараховано 30.09.2017 року згідно уточнюючого податкового розрахунку земельного податку №909791473 вiд 26.05.2017, термін сплати 30.09.2017;

3482,46 грн нараховано 30.10.2017 року штрафні санкції згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 10.02.2017, термін сплати 30.10.2017;

29993,31 грн нараховано 30.10.2017 року згідно уточнюючого податкового розрахунку земельного податку №909791473 вiд 26.05.2017, термін сплати 30.10.2017;

3084,47 грн донараховано 10.11.2017 року штрафні санкції згідно податкового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 20.10.2017, термін сплати. 10.11.2017;

4951,69 грн. донараховано 10.11.2017 року штрафні санкції згідно податкового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 20.10.2017, термін сплати 10.11.2017;

3792,58 грн донараховано 10.11.2017 року штрафні санкції згідно податкового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 20.10.2017, термін сплати 10.11.2017;

1371,78 грн донараховано 10.11.2017 року штрафні санкції згідно податкового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 20.10.2017, термін сплати 10.11.2017;

3482,46 грн нараховано 30.11.2017 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 10.02.2017, термін сплати 30.11.2017;

29993,31 грн нараховано 30.11.2017 року згідно уточнюючого податкового розрахунку земельного податку №909791473 вiд 26.05.2017, термін сплати 30.11.2017;

3482,46 грн нараховано 30.12.2017 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 10.02.2017, термін сплати 30.12.2017;

29993,31 грн нараховано 30.12.2017 року згідно уточнюючого податкового розрахунку земельного податку №909791473 вiд 26.05.2017, термін сплати 30.12.2017;

3482,41 грн нараховано 30.01.2018 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 10.02.2017, термін сплати 30.01.2018;

29993,31 грн нараховано 30.01.2018 року згідно уточнюючого податкового розрахунку земельного податку №909791473 вiд 26.05.2017, термін сплати 30.01.2018;

2320,91 грн донараховано 08.03.2018 року штрафні санкції згідно податкового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 23.01.2018, термін сплати 08.03.2018;

5998,66 грн донараховано 08.03.2018 року штрафні санкції згідно податкового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 23.01.2018, термін сплати 08.03.2018;

19589,91 грн нараховано 30.03.2018 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 15.02.2018, термін сплати 30.03.2018;

33475,77 грн нараховано 30.04.2018 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 15.02.2018, термін сплати 30.04.2018;

33475,77 грн нараховано 30.05.2018 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 15.02.2018, термін сплати 30.05.2018;

33475,77 грн нараховано 30.06.2018 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 15.02.2018, термін сплати 30.06.2018;

33475,77 грн нараховано 30.07.2018 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 15.02.2018, термін сплати 30.07.2018;

33475,77 грн нараховано 30.08.2018 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 15.02.2018, термін сплати 30.08.2018;

33475,77 грн нараховано 30.09.2018 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 15.02.2018, термін сплати 30.09.2018;

33475,77 грн нараховано 30.10.2018 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 15.02.2018, термін сплати 30.10.2018;

33475,77 грн нараховано 30.11.2018 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 15.02.2018, термін сплати 30.11.2018;

33475,77 грн нараховано 30.12.2018 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 15.02.2018, термін сплати 30.12.2018;

33475,71 грн. нараховано 30.01.2019 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 15.02.2018, термін сплати 30.01.2019;

29528,94 грн нараховано 02.03.2019 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 18.02.2019, термін сплати 02.03.2019;

29528,94 грн нараховано 30.03.2019 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 18.02.2019, термін сплати 30.03.2019;

29528,94 грн нараховано 30.04.2019 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 18.02.2019, термін сплати 30.04.2019;

29528,94 грн нараховано 30.05.2019 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 18.02.2019, термін сплати 30.05.2019;

29528,94 грн нараховано 30.06.2019 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 18.02.2019, термін сплати 30.06.2019;

29528,94 грн нараховано 30.07.2019 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 18.02.2019, термін сплати 30.07.2019;

29528,94 грн нараховано 30.08.2019 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 18.02.2019, термін сплати 30.08.2019;

29528,94 грн нараховано 30.09.2019 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 18.02.2019, термін сплати 30.09.2019;

29528,94 грн нараховано 30.10.2019 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 18.02.2019, термін сплати 30.10.2019;

29528,94 грн нараховано 30.11.2019 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 18.02.2019, термін сплати 30.11.2019;

29528,94 грн нараховано 30.12.2019 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 18.02.2019, термін сплати 30.12.2019;

29528,88 грн нараховано 30.01.2020 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 18.02.2019, термін сплати 30.01.2020;

29528,8 грн нараховано 01.03.2020 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 13.02.2020, термін сплати 01.03.2020;

29528,8 грн нараховано 30.03.2020 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 13.02.2020, термін сплати 30.03.2020;

29528,8 грн нараховано 30.04.2020 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 13.02.2020, термін сплати 30.04.2020;

29528,8 грн нараховано 29.06.2020 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 13.02.2020, термін сплати 29.06.2020;

29528,8 грн нараховано 30.06.2020 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 13.02.2020, термін сплати 30.06.2020;

29528,8 грн нараховано 30.07.2020 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 13.02.2020, термін сплати 30.07.2020;

29528,8 грн нараховано 31.08.2020 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 13.02.2020, термін сплати 31.08.2020;

29528,8 грн нараховано 30.09.2020 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 13.02.2020, термін сплати 30.09.2020;

29528,8 грн нараховано 30.10.2020 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 13.02.2020, термін сплати, 30.10.2020;

29528,8 грн нараховано 30.11.2020 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 13.02.2020, термін сплати 30.11.2020;

29528,8 грн нараховано 30.12.2020 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 13.02.2020, термін сплати 30.12.2020;

29528,75 грн нараховано 01.02.2021 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 13.02.2020, термін сплати 01.02.2021;

29528,8 грн нараховано 02.03.2021 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 19.02.2021, термін сплати 02.03.2021;

29528,8 грн нараховано 30.03.2021 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 19.02.2021, термін сплати 30.03.2021;

29528,8 грн нараховано 30.04.2021 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 19.02.2021, термін сплати 30.04.2021;

29528,8 грн нараховано 31.05.2021 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 19.02.2021, термін сплати 31.05.2021;

29528,8 грн нараховано 30.06.2021 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 19.02.2021, термін сплати 30.06.2021;

29528,8 грн нараховано 30.07.2021 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 19.02.2021, термін сплати 30.07.2021;

29528,8 грн нараховано 30.08.2021 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 19.02.2021, термін сплати 30.08.2021;

29528,8 грн нараховано 30.09.2021 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 19.02.2021, термін сплати 30.09.2021;

29528,8 грн нараховано 01.11.2021 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 19.02.2021, термін сплати 01.11.2021;

29528,8 грн нараховано 30.11.2021 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 19.02.2021, термін сплати 30.11.2021;

29528,8 грн нараховано 30.12.2021 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 19.02.2021, термін сплати 30.12.2021;

29528,75 грн нараховано 31.01.2022 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 19.02.2021, термін сплати 31.01.2022;

29528,8 грн нараховано 02.03.2022 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 18.02.2022, термін сплати 02.03.2022;

29528,8 грн нараховано 30.03.2022 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 18.02.2022, термін сплати 30.03.2022.

На переконання позивача, оскільки з дати виникнення боргу до 31.03.2025 минуло понад 1095 календарних днів, а відповідачем не вжито заходів примусового стягнення у судовому порядку, вказаний борг набув статусу безнадійного згідно з п.102.4 ст.102 ПК України та підлягає списанню відповідно до Порядку №220.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не прийняття рішення про списання цього податкового боргу у період з 01.04.2025 по 20.04.2025 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Визначення поняття податкового боргу наведено у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, згідно з яким податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Поняття безнадійного податкового боргу визначено у підпункті 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України, відповідно до якого безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак як, зокрема, а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Порядок списання безнадійного податкового боргу регламентовано статтею 101 ПК України.

Списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг (пункт 101.1 статті 101 ПК України).

Згідно з підпунктом 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України під терміном «безнадійний» розуміється, окрім іншого, податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 102.4 статті 102 ПК України встановлено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

З аналізу норм ПК України вбачається, що стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.

У пункті 101.5 статті 101 ПК України передбачено, що контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Механізм списання безнадійного податкового боргу визначений Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 28.07.2022 №220 (далі - Порядок №220).

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 розділу II Порядку № 220 безнадійним податковим боргом є податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 глави 9 розділу II Кодексу, - станом на дату прийняття рішення керівником (його заступником або уповноваженою особою) територіального органу ДПС.

За приписами пункту 3 розділу II Порядку №220 визначення суми безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню, здійснюється територіальними органами ДПС на підставі даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС (далі - ІКС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу для кожного з випадків, визначених пунктом 2 цього розділу.

Згідно з пунктами 1, 5, 6 розділу IIІ Порядку № 220 у випадках, передбачених підпунктами 1-5, 7, 8 пункту 2 розділу II цього Порядку, за результатами розгляду документів, необхідних для підтвердження безнадійності податкового боргу, керівник (його заступник або уповноважена особа) територіального органу ДПС за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для територіального органу ДПС. Неотриманий платником податків примірник рішення зберігається у територіальному органі ДПС.

Структурний підрозділ територіального органу ДПС, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем кварталу.

Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІКС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Таким чином, зі змісту вищенаведених норм Порядку №220 слідує, що податковий борг платника, з дати виникнення якого за даними інформаційно-комунікаційних систем ДПС минуло 1095 календарних днів і який протягом 1095 календарних днів з дня його виникнення не був стягнутий (заявлений до стягнення) податковим органом, визнається безнадійним та підлягає списанню на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) територіального органу ДПС прийнятого за результатами розгляду документів, необхідних для підтвердження безнадійності податкового боргу. При цьому, звернення платника податків із письмовою заявою про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) (пункт 2 розділу III Порядку №220). В усіх інших випадках розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Також, із системного аналізу наведених правових норм вбачається, що у податкового органу існує право на стягнення, в тому числі і зарахування поточних платежів у рахунок погашення податкового боргу, протягом 1095 днів з наступного дня після настання певної події - неподання податкової декларації, звіту, та/або спливу граничного строку сплати грошових зобов`язань, а також після фактичного подання декларації, але не пізніше наступних 1095 днів з дня виникнення податкового боргу. За спливом даного строку податковий орган повинен визнавати не стягнений та не погашений податковий борг безнадійним і приймати рішення про його списання самостійно без жодної заяви платника.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування положень пункту 101.5 статті 101 ПК України у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду від 16.09.2022 у справі №160/10941/19, від 30.05.2022 у справі №520/1039/2022, від 08.04.2021 у справі №812/1541/16, від 09.03.2021 у справі №300/2353/19, від 23.12.2019 у справі №813/3277/18, від 09.07.2019 у справі №0240/2269/18-а, від 04.09.2018 у справі №813/4430/16. У вказаних рішеннях Верховний Суд наголошує, що законодавством чітко визначено при наявності яких умов податковий орган повинен прийняти рішення про визнання заборгованості безнадійною і її списання. При цьому, законодавством передбачено, що податковий орган перевіряє наявність цих умов і за їх наявності приймає відповідне рішення про списання боргу. Водночас, не приймаючи рішення про списання безнадійного податкового боргу платника, з дати виникнення якого минуло 1095 днів, податковий орган діє всупереч вимогам Порядку №577 (тепер - Порядок№220), такі його дії/бездіяльність є протиправними.

Отже, правовою підставою, з наявністю якої ПК України та Порядок №220 пов`язують визнання заборгованості безнадійною, є сплив відповідного строку давності встановленого пунктом 102.4 статті 102 ПК України.

Разом з тим, суд зазначає, що строк давності встановлений пунктом 102.4 статті 102 ПК України неодноразово зупинявся у період дії карантину та воєнного стану в Україні.

Верховний Суд у постанові від 26.09.2024 у справі №160/1315/24 проаналізував перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо їх зупинення та дійшов до таких висновків.

Законом України від 17.03.2020 №533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (набрав чинності 18.03.2020) підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено, зокрема, пунктом 52-2, яким, серед іншого, встановлено, що на період з 18 березня по 31 травня 2020 зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

В подальшому процитована норма пункту 52-2 Підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України змінена Законом України від 13.05.2020 №591-IX, а саме: слова та цифри «по 31 травня 2020» замінено цифрами та словами «по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Разом з тим, до завершення карантину Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» неодноразово продовжувався та й триває станом на час розгляду справи.

З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України від 03.03.2022 №2118-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану», який набрав чинності 07.03.2022 (далі - Закон №2118-IX).

Законом №2118-IX підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 69, зокрема підпунктом 69.9 установлено, що для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

12.05.2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України №2260-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» (далі - Закон №2260-IX, набрав чинності 27.05.2022), яким зупинено дію пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України на період дії воєнного, надзвичайного стану, а також доповнено статтю 102 пунктом 102.9 такого змісту: « 102.9. На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».

Законом України від 03.11.2022 №2719-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу» (набрав чинності 25.11.2022) пункт 69.9 доповнено абзацом п`ятим, за змістом якого для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім, зокрема, строків здійснення заходів з погашення податкового боргу платників податків - суб`єктів господарювання, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59-60, 87-101 цього Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 цього Кодексу.

В подальшому Законом України від 30.06.2023 №3219-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» (набрав чинності 01.08.2023) пункт 102.9 статті 102 виключено, а пункт 69 підрозділу 10 доповнено підпунктом 69.40 такого змісту:

«Тимчасово з 1 серпня 2023 контролюючі органи не здійснюють передбачені статтями 59-60, 87-101 цього Кодексу заходи з погашення податкового боргу, що виник до 24 лютого 2022:

1) щодо платників податків - суб`єктів господарювання, податкова адреса яких станом на дату початку тимчасової окупації є тимчасово окуповані російською федерацією території України, - до останнього числа місяця, в якому була завершена тимчасова окупація, а у випадку зміни платником податків місцезнаходження на іншу територію України - до дати проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження;

2) щодо платників податків - суб`єктів господарювання, податкова адреса яких станом на дату початку бойових дій є території, на яких ведуться активні бойові дії, - до останнього числа місяця, в якому було завершено бойові дії на відповідних територіях, а у випадку зміни платником податків місцезнаходження на іншу територію України - до дати проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження;

3) щодо платників податків - суб`єктів господарювання, податкова адреса яких станом на дату початку можливих бойових дій є території можливих бойових дій, - до останнього числа місяця, в якому була припинена можливість бойових дій на відповідних територіях, а у випадку зміни платником податків місцезнаходження на іншу територію України - до дати проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження;

4) щодо платників податків - фізичних осіб (у тому числі осіб, які провадять незалежну професійну діяльність), місцем проживання яких є тимчасово окуповані Російською Федерацією території України або території, на яких ведуться активні бойові дії, або території можливих бойових дій, - до останнього числа місяця, в якому була завершена тимчасова окупація або завершені бойові дії, або припинена можливість бойових дій на відповідних територіях.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Дати завершення тимчасової окупації, завершення бойових дій та дати припинення можливості бойових дій визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Установити, що для платників податків, стосовно яких контролюючим органом не застосовуються заходи стягнення згідно з цим підпунктом, зупиняється перебіг строків давності, визначених пунктом 102.4 статті 102цьогоКодексу.».

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (в тому числі й щодо строків здійснення заходів з погашення податкового боргу), зупинявся, а саме:

- з 18.03.2020 по 17.03.2022 - відповідно до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України для всіх платників податків;

- з 07.03.2022 по 24.11. 2022 - відповідно до підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України для всіх платників податків;

- з 17.03.2022 по 01.08.2023 - відповідно до пункту 102.9 статті 102 Кодексу, при цьому в період з 17.03.2022 по 27.05.022 норма діяла без виключень, а з 27.05.2022 по 01.08.2023 - з виключеннями щодо випадків, передбачених ПК України.

У період з 24.11.2022 по 01.08.2023, з огляду на положення підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, перебіг строку здійснення заходів з погашення податкового боргу зупинявся для платників податків, які не мають можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59 - 60, 87 - 101 Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 Кодексу.

Поряд з наведеним, починаючи з 01.08.2023 зупиняється перебіг строків давності, визначених пунктом 102.4 статті 102 ПК України для груп платників з податковим боргом, який виник до 24.02.2022, зокрема щодо платників податків - фізичних осіб (у тому числі осіб, які провадять незалежну професійну діяльність), місцем проживання яких є тимчасово окуповані російською федерацією території України або території, на яких ведуться активні бойові дії, або території можливих бойових дій, - до останнього числа місяця, в якому була завершена тимчасова окупація або завершені бойові дії, або припинена можливість бойових дій на відповідних територіях.

Відтак, твердження позивача про незастосування до спірних правовідносин положень про зупинення строків давності у період дії карантину та воєнного стану в Україні спростовується вищенаведеними висновками Верховного Суду.

Щодо аргументів відповідача про зупинення строку давності для спірних правовідносин у період з 24.11.2022 по 01.08.2023, то так, на думку суду, є безпідставними, оскільки, як зазначено Верховним Судом, у період з 24.11.2022 по 01.08.2023, з огляду на положення підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, перебіг строку здійснення заходів з погашення податкового боргу зупинявся лише для платників податків, які не мають можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59 - 60, 87 - 101 Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 Кодексу.

Разом з тим, відповідач не довів суду, що позивач відноситься до категорії саме таких платників податків.

Враховуючи вказане вище правове регулювання щодо зупинення строків давності, визначених пунктом 102.4 статті 102 ПК України та беручи до уваги обставини справи, суд констатує, що в контексті спірних правовідносин перебіг строку давності для здійснення заходів відповідачем з погашення податкового боргу позивача зупинявся у період з 18.03.2020 року по 24.11.2022 року (включно). З 25.11.2022 року такий строк відновився і більше не зупинявся.

Таким чином, щодо спливу строку 1095 календарних днів станом на дату 31.03.2025 року в розрізі сум податкового боргу позивача, що згідно даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС виник у період з 30.09.2017 по 30.03.2022 та обліковувався в ІКП позивача станом на 31.03.2025, суд встановив таке:

щодо суми 27861,22 грн нараховано 30.09.2017 року згідно уточнюючого податкового розрахунку земельного податку №909791473 вiд 26.05.2017, термін сплати 30.09.2017 минуло 1758 календарних днів (з 30.09.2017 по 17.03.2020 900 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 3482,46 грн нараховано 30.10.2017 року штрафні санкції згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 10.02.2017, термін сплати 30.10.2017 - минуло 1728 календарних днів (з 30.10.2017 по 17.03.2020 870 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 29993,31 грн нараховано 30.10.2017 року згідно уточнюючого податкового розрахунку земельного податку №909791473 вiд 26.05.2017, термін сплати 30.10.2017 - минуло 1728 календарних днів (з 30.10.2017 по 17.03.2020 870 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 3084,47 грн донараховано 10.11.2017 ШС згідно податкового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 20.10.2017, термін сплати 10.11.2017 - минуло 1717 календарних днів (з 10.11.2017 по 17.03.2020 859 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 4951,69 грн донараховано 10.11.2017 штрафні санкції згідно податкового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 20.10.2017, термін сплати 10.11.2017 - минуло 1717 календарних днів (з 10.11.2017 по 17.03.2020 859 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 3792,58 грн донараховано 10.11.2017 штрафні санкції згідно податкового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 20.10.2017, термін сплати 10.11.2017 - минуло 1717 календарних днів (з 10.11.2017 по 17.03.2020 859 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 1371,78 грн донараховано 10.11.2017 штрафні санкції згідно податкового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 20.10.2017, термін сплати 10.11.2017 - минуло 1717 календарних днів (з 10.11.2017 по 17.03.2020 859 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 3482,46 грн нараховано 30.11.2017 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 10.02.2017, термін сплати 30.11.2017- минуло 1697 календарних днів (з 30.11.2017 по 17.03.2020 839 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 29993,31 грн нараховано 30.11.2017 року згідно уточнюючого податкового розрахунку земельного податку №909791473 вiд 26.05.2017, термін сплати 30.11.2017 - минуло 1697 календарних днів (з 30.11.2017 по 17.03.2020 839 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 3482,46 грн нараховано 30.12.2017 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 10.02.2017, термін сплати 30.12.2017 - минуло 1667 календарних днів (з 30.12.2017 по 17.03.2020 809 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 29993,31 грн нараховано 30.12.2017 року згідно уточнюючого податкового розрахунку земельного податку №909791473 вiд 26.05.2017, термін сплати 30.12.2017 - минуло 1667 календарних днів (з 30.12.2017 по 17.03.2020 809 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 3482,41 грн нараховано 30.01.2018 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 10.02.2017, термін сплати 30.01.2018 - минуло 1636 календарних днів (з 30.01.2018 по 17.03.2020 778 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 29993,31 грн нараховано 30.01.2018 року згідно уточнюючого податкового розрахунку земельного податку №909791473 вiд 26.05.2017, термін сплати 30.01.2018 - минуло 1636 календарних днів (з 30.01.2018 по 17.03.2020 778 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 2320,91 грн донараховано 08.03.2018 штрафні санкції згідно податкового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 23.01.2018, термін сплати 08.03.2018 - минули 1599 календарних днів (з 08.03.2018 по 17.03.2020 741 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 5998,66 грн донараховано 08.03.2018 штрафні санкції згідно податкового повідомлення-рішення (форма «Ш») № вiд 23.01.2018, термін сплати 08.03.2018 - минули 1599 календарних днів (з 08.03.2018 по 17.03.2020 741 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 19589,91 грн нараховано 30.03.2018 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 15.02.2018, термін сплати 30.03.2018 - минуло 1577 календарних днів (з 30.03.2018 по 17.03.2020 719 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 33475,77 грн нараховано 30.04.2018 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 15.02.2018, термін сплати 30.04.2018 - минуло 1546 календарних днів (з 30.04.2018 по 17.03.2020 688 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 33475,77 грн нараховано 30.05.2018 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 15.02.2018, термін сплати 30.05.2018 - минуло 1516 календарних днів (з 30.05.2018 по 17.03.2020 658 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 33475,77 грн нараховано 30.06.2018 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 15.02.2018, термін сплати 30.06.2018 - минуло 1485 календарних днів (з 30.06.2018 по 17.03.2020 627 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 33475,77 грн нараховано 30.07.2018 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 15.02.2018, термін сплати 30.07.2018 - минуло 1455 календарних днів (з 30.07.2018 по 17.03.2020 597 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 33475,77 грн нараховано 30.08.2018 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 15.02.2018, термін сплати 30.08.2018 - минуло 1414 календарних днів (з 30.08.2018 по 17.03.2020 556 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 33475,77 грн нараховано 30.09.2018 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 15.02.2018, термін сплати 30.09.2018 - минуло 1393 календарних днів (з 30.09.2018 по 17.03.2020 535 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 33475,77 грн нараховано 30.10.2018 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 15.02.2018, термін сплати 30.10.2018 - минуло 1363 календарних днів (з 30.10.2018 по 17.03.2020 505 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 33475,77 грн нараховано 30.11.2018 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 15.02.2018, термін сплати 30.11.2018 - минуло 1332 календарних днів (з 30.11.2018 по 17.03.2020 474 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 33475,77 грн нараховано 30.12.2018 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 15.02.2018, термін сплати 30.12.2018 - минуло 1302 календарних днів (з 30.12.2018 по 17.03.2020 444 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 33475,71 грн нараховано 30.01.2019 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 15.02.2018, термін сплати 30.01.2019 - минуло 1271 календарних днів (з 30.01.2019 по 17.03.2020 413 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 29528,94 грн нараховано 02.03.2019 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 18.02.2019, термін сплати 02.03.2019 - минуло 1240 календарних днів (з 30.01.2019 по 17.03.2020 382 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 29528,94 грн нараховано 30.03.2019 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 18.02.2019, термін сплати 30.03.2019 - минуло 1212 календарних днів (з 30.03.2019 по 17.03.2020 354 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 29528,94 грн нараховано 30.04.2019 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 18.02.2019, термін сплати 30.04.2019 - минуло 1182 календарних днів (з 30.04.2019 по 17.03.2020 324 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 29528,94 грн нараховано 30.05.2019 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 18.02.2019, термін сплати 30.05.2019 - минуло 1151 календарних днів (з 30.05.2019 по 17.03.2020 293 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів);

щодо суми 29528,94 грн нараховано 30.06.2019 року згідно податкового розрахунку земельного податку № вiд 18.02.2019, термін сплати 30.06.2019 - минуло 1120 календарних днів (з 30.06.2019 по 17.03.2020 263 календарних днів, і з 25.11.2022 року по 31.03.2025 858 календарних днів).

Таким чином, судом встановлено, що з урахуванням періоду зупинення строку давності (з 18.03.2020 по 24.11.2022 включно) згідно даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС, станом на дату 31.03.2025, строк у 1095 календарних днів, що визначений пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, минув відносно податкового боргу позивача, що виник у період з 30.09.2017 по 30.06.2019 (включно) на загальну суму 685276,59 грн.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, спроби контролюючого органу щодо примусового стягнення зазначеної заборгованості у судовому порядку не мали позитивного результату. Зокрема, рішеннями судів у справах №380/5466/20 та №813/2173/18, які набрали законної сили, у задоволенні позовних вимог податкового органу про стягнення боргу з ПрАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів» було відмовлено.

Станом на 31.03.2025 року відповідачем не надано, а судом не виявлено, жодних судових рішень, які б підтверджували правомірність стягнення вказаного податкового боргу або переривали перебіг строку давності, встановленого статтею 102 ПК України.

Щодо решти податкового боргу позивача, який є предметом позовних вимог у справі в сумі 974451,21 грн та який виник у період з 30.07.2019 по 30.03.2022, з урахуванням періоду зупинення строку давності, станом на дату 31.03.2025 строк у 1095 календарних днів, що визначений пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, не сплинув, тому на дату 31.03.2025 такий не був безнадійним та не міг бути списаний.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд приходить висновку, що податковий борг позивача за платежем «орендна плата з юридичних осіб» у сумі 685276,59 грн, що виник у період з 30.09.2017 по 30.06.2019, станом на 31.03.2025 є податковим боргом, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 ПК України. Тобто такий є безнадійним податковим боргом, який підлягав списанню контролюючим органом у спосіб та в порядку, встановленому підпунктом 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України та Порядком №220.

Суд зазначає, що контролюючий орган має право ініціювати стягнення коштів виключно у межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.

Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 23.06.2022 у справі №2а-2002/12/1370 та від 06.02.2018 у справі №807/2097/16.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що бездіяльність відповідача щодо самостійного не прийняття протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем 1-го кварталу 2025 року (після 31.03.2025) на підставі даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС рішення про списання безнадійного податкового боргу позивача, що виник у період з 30.09.2017 по 30.06.2019 на загальну суму 685276,59 грн, який станом на 31.03.2025 є податковим боргом, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 ПК України, суперечить вищенаведеним приписам податкового законодавства, тому таку бездіяльність відповідача слід визнати протиправною.

Стосовно не списання відповідачем протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем 1-го кварталу 2025 року (після 31.03.2025), податкового боргу позивача в сумі 974451,21 грн, який виник у період з 30.07.2019 по 30.03.2022, то судом не встановлено бездіяльності контролюючого органу, оскільки станом на 31.03.2025 щодо цього податкового боргу не минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 ПК України. Відтак, у цій частині відсутні підстави для задоволення позову.

Щодо вимоги зобов`язального характеру, суд враховує наступне.

Пунктом 4 частини 1 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав може здійснюватись шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Позиція Верховного Суду щодо застосування частини 4 статті 245 КАС України в частині можливості зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, висловлена у постановах від 04.09.2021 у справі № 320/5007/20, від 14.09.2021 у справі №320/5007/20, від 23.12.2021 у справі № 480/4737/19 та від 13.10.2022 у справі №380/13558/21.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Поряд з цим, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту чи вчинити певні дії не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду від 11.09.2019 по справі №819/570/18 зазначив, що «…повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку».

Враховуючи викладене, суд вважає, що зобов`язання відповідача прийняти рішення про списання безнадійного боргу буде ефективним способом захисту в межах спірних правовідносин та виключатиме подальше звернення позивача до суду за захистом порушених прав.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09.03.2021 у справі №300/2353/19.

При цьому суд враховує, що таке зобов`язання не буде вважатись втручанням у дискреційні повноваження Головного управління ДПС у Львівській області, оскільки, як зазначалось вище, повноваження податкового органу щодо прийняття рішення про списання безнадійного податкового боргу за заявлених обставин не є дискреційними, так як не містять альтернативи прийняття іншого рішення, окрім рішення про визнання боргу безнадійним та його списання.

Відтак, із урахуванням того, що у процесі судового розгляду даної справи судом встановлена протиправна бездіяльність відповідача в частині неприйняття рішення про списання безнадійного податкового боргу у розмірі 685276,59 грн, та з метою обрання ефективного способу захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області прийняти рішення про списання вказаної суми безнадійного податкового боргу.

Суд наголошує, що такий спосіб захисту є відновлювальним за своєю суттю, оскільки усуває стан правової невизначеності платника податків щодо заборгованості, яку держава втратила право стягувати у примусовому порядку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Щодо судового збору, то відповідно до вимог ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такий відшкодовується позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Львівській області щодо неприйняття рішення про списання безнадійного податкового боргу Приватного акціонерного товариства «Червоноградський завод залізобетонних виробів» у розмірі 685276 (шістсот вісімдесят п`ять тисяч двісті сімдесят шість) гривень 59 копійок, який виник у період з 30.09.2017 року по 30.06.2019 року (включно) за платежем «орендна плата з юридичних осіб», стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, станом на 31.03.2025 року.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003; код ЄДРПОУ ВП: 43968090) прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу Приватного акціонерного товариства «Червоноградський завод залізобетонних виробів» (місцезнаходження: вул.Львівська, 36, м.Шептицький, Шептицький район, Львівська область, 80100; ) у розмірі 685276 (шістсот вісімдесят п`ять тисяч двісті сімдесят шість) гривень 59 копійок, який виник у період з 30.09.2017 року по 30.06.2019 року (включно) за платежем «орендна плата з юридичних осіб», стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, станом на 31.03.2025 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003; код ЄДРПОУ ВП: 43968090) на користь Приватного акціонерного товариства «Червоноградський завод залізобетонних виробів» (місцезнаходження: вул.Львівська, 36, м.Шептицький, Шептицький район, Львівська область, 80100; ) судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяКарп`як Оксана Орестівна