Справа № 640/11112/21
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 лютого 2026 р. Справа № 640/11112/21

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в :

20.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної поліції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю відмови Національної поліції України у зарахуванні ОСОБА_1 пільгової вислуги років за час військової служби в Службі безпеки України за періоди з 31.07.2009 року по 31.05.2010 року в кількості 5 місяців, з 31.05.2010 року по 26.12.2011 року в кількості 9 місяців 13 днів, з 26.12.2011 року по 28.06.2012 року в кількості 1 рік 4 дні, з 02.07.2012 року по 08.08.2014 року в кількості 1 рік 10 місяців 1 день, з 20.07.2015 року по 03.11.2015 року в кількості 6 місяців 26 днів та з 20.08.2018 року по 21.12.2018 року в кількості 8 місяців 2 дні - в загальній кількості 5 років 3 місяці 16 днів до календарної вислуги років та до стажу служби в Національній поліції України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

18.05.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також представник відповідача подав клопотання про залишення позову без розгляду, у зв`язку з пропуском позивачем строку, визначеного ч. 5 ст. 122 КАС України.

22.05.2021 року позивач подав відповідь на відзив, у якій просив відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду та адміністративний позов задовольнити повністю.

Вподальшому, Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 року № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом 4 цього пункту.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом № 3863, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 КАС України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 КАС України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На підставі пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2825 (в редакції Закону №3863) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 року №399.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, справа № 640/11112/21 передана на розгляд та вирішення Вінницькому окружному адміністративному суду.

03.03.2025 року автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до статті 31 КАС України, визначено головуючого суддю у даній справі Дончика В.В.

Ухвалою суду від 12.03.2025 року прийнято до свого провадження адміністративну справу №640/11112/21. Запропоновано учасникам справи у 15-денний строк з дня отримання копії даної ухвали надати суду письмові пояснення: щодо актуальності цього спору та процесуальної позиції по суті заявлених позовних вимог; чи подавались до Окружного адміністративного суду міста Києва чи Київського окружного адміністративного суду (після передачі справи до нього) заяви/клопотання з процесуальних питань, окрім тих, що зазначені в цій ухвалі. Зобов`язано учасників справи, у разі зміни фактичних обставин у даній справі, вибуття або заміни сторони у відносинах, щодо яких виник спір, повідомити суду про таке протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали.

27.03.2025 року представник відповідача подав додаткові пояснення у справі, у яких вказує, що постановою КМУ від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до постанови КМУ від 17.07.1992 № 393» усунуто розбіжності між Законом № 2262-XII та постановою КМУ № 393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII.

Таким чином, застосовані позивачем висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а, ґрунтуються на іншому правовому регулюванні.

Отже, відповідач зауважує, що згідно законодавством необхідною умовою для призначення пенсії є наявність необхідної саме календарної вислуги років.

Відповідно, вислуга років у пільговому обчисленні зараховується для визначення розміру пенсії, а не для її призначення. Для призначення пенсії встановлено наявність необхідної саме календарної вислуги років.

Вказаний висновок також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22, від 11.09.2023 у справі № 480/4827/22, від 07.09.2023 у справі № 560/9478/22, від 15.09.2023 у справі № 380/10714/22 від 18.10.2023 у справі № 360/17/23, та від 29.07.2024 у справі № 480/4196/23.

На думку представника відповідача безпідставними є посилання позивача в обґрунтування позовних вимог на висновки Верховного Суду від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а.

Враховуючи наведене, просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступне.

07.03.2019 року, відповідно до наказу УПО в м. Києві НП України від 05.03.2019 року №37 о/с, позивач був прийнятий на службу до Національної поліції України, де і проходить службу по теперішній час, що підтверджується Витягом з послужного списку особової справи.

28.01.2021 року позивач звернувся до Національної поліції України, з рапортом, у якому просив:

- зарахувати до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки за вислугу років, вислугу років в обчисленні на пільгових умовах за час військової служби в Службі безпеки України за періоди з 31.07.2009 року по 31.05.2010 року в кількості 5 місяців, з 31.05.2010 року по 26.12.2011 року в кількості 9 місяців 13 днів, з 26.12.2011 року по 28.06.2012 року в кількості 1 рік 4 дні, з 02.07.2012 року по 08.08.2014 року в кількості 1 рік 10 місяців 1 день, з 20.07.2015 року по 03.11.2015 року в кількості 6 місяців 26 днів та з 20.08.2018 року по 21.12.2018 року в кількості 8 місяців 2 дні в загальній кількості становить 5 років 3 місяці 16 днів вислуги років в обчисленні на пільгових умовах додатково до вислуги років в календарному обчисленні.

Листом від 16.02.2021 року № 995/12/1/2/03-2021 повідомив про відсутність підстав для зарахування позивачу часу служби на пільгових умовах до мого стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової відпустки.

09.03.2021 року позивач звернувся до Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України з рапортом про надання розширеної довідки щодо вислуги років, а також завірених належним чином копій наступних документів:

- наказу про зарахування на службу до Національної поліції України,

- наказу про присвоєння спеціального звання;

- трудової книжки;

- витягу з послужного списку особової справи.

Листом від 30.03.2021 року №Р-301/12/1/2/01-2021 повідомлено, що відповідно до матеріалів особової справи, наказом Управління поліції охорони в м. Києві від 05.03.2019 року №37 о/с, позивача прийнято на службу до Національної поліції України, з 07.03.2019 року. У зв?язку з тим, що Департамент кадрового забезпечення не є розпорядником вищезазначеного наказу, для його отримання запропоновано звернутись до підрозділу кадрового забезпечення Управління поліції охорони в м. Києві.

До листа додано витяг з наказу Національної поліції України від 04.03.2020 року №287 о/с, копію трудової книжки серії НОМЕР_1 та витяг із послужного списку особової справи позивача.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не зарахування вислуги років, обчисленої на пільгових умовах за час військової служби в Службі безпеки України, в кількості 5 років 3 місяці 16 днів, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною першою статті 60 Закону № 580-VIII передбачено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із частиною першою статті 78 цього Закону стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

За приписами частини другої статті 78 Закону № 580-VIII до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Частиною третьою статті 78 Закону № 580-VIII встановлено, що під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України (частина четверта статті 78 Закону № 580-VIII).

Крім того, згідно із частиною третьою статті 93 Закону №580-VIII за кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів.

Кабінетом Міністрів України 11.11.2015 прийнято постанову № 988, яка набрала чинності 02.12.2015, та пунктом 5 якої визначено, що надбавка за стаж служби в поліції поліцейським виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно з додатком 11 до цієї постанови.

При цьому, пунктом 7 постанови №988 доручено Міністерству внутрішніх справ України за погодженням з Міністерством соціальної політики та Міністерством фінансів затвердити у двотижневий строк порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання.

Такий порядок було затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 "Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських" (далі - Порядок № 260) відповідно до статті 94 Закону №580-VIII, Постанови №988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, який набрав чинності 27.05.2016.

Пунктом 3 розділу II Порядку №260 визначено, що надбавка за стаж служби в поліції поліцейським виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно додатком 11 до постанови №988.

До вислуги років для виплати поліцейським надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені частиною другою статті 78 Закону №580-VIII.

Відповідно до статті 2 Закону № 2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Приписами пункту "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

В той же час, стаття 17-1 Закону №2262-XII вказує, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, законодавець передбачив можливість пільгового обрахунку вислуги років саме для призначення пенсії і надав повноваження уряду на встановлення конкретних періодів служби, які зараховуються у такому пільговому обчислені.

17.07.1992 Кабінет Міністрів України, на виконання вимог ст. 17-1 Закону №2262-ХІІ, прийняв постанову №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі Постанова №393), якою встановив перелік періодів служби, які підлягають зарахуванню у пільговому обчисленні.

Відповідно до п. 1 Постанови № 393 визначено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах б - д, ж і з статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються:

військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для визначення розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, зараховується на пільгових умовах:

особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, - один місяць служби за три місяці часу проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану.

В той же час необхідно врахувати, що питання обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки врегульовано частиною другою статті статті 78 Закону №580-VIII, і положення пунктів 1, 3 Постанови №393 цих питань не регулюють.

При цьому, Постанова № 393 не є нормативним актом в розумінні частини четвертої статті 78 Закону № 580-VIII, яка визначає правила обчислення вислуги років для встановлення надбавки за вислугу років під час проходження служби в поліції, оскільки вона прийнята на виконання Закону № 2262-XII, а її положення визначають виключно умови призначення пенсій за вислугу років та порядок обчислення вислуги років для її призначення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постановах від 22.02.2023 у справі №320/12166/20, від 28.02.2023р. у справі №260/7359/21 та від 21.12.2023 у справі №600/2632/22-а.

Як вже судом зазначалось, що позивач продовжує проходити службу в поліції та звертаючись до суду із цим позовом просив зарахувати йому як працюючому поліцейському, пільгову вислугу років, обчислену на пільгових умовах за час військової служби в Службі безпеки України, в кількості 5 років 3 місяці 16 днів, для встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки відповідно до пункту 3 Постанови № 393.

При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що позивач звертався до відповідача із заявою про оформлення та подання документів для призначення пенсії за вислугу років із зарахуванням пільгового стажу.

Так, враховуючи правове регулювання питання обчислення означеного стажу положеннями статті 78 Закону України «Про Національну поліцію», а не Порядком №393 та Законом №2262-ХІІ, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування позивачу періоду пільгової вислуги років до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі № 640/7421/21, від 22 лютого 2023 року у справі № 320/12166/20, від 28 лютого 2023 року у справі №260/7359/21, від 21 грудня 2023 року у справі №600/2632/22-а, від 23 травня 2024 року у справі №640/30284/20.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За таких обставин та враховуючи, що пільгова вислуга років у відповідності до Постанови № 393 враховується лише для визначення розміру пенсії згідно статті 12 Закону № 2262-XII, а не для її призначення, і положення пунктів 1, 3 Постанови №393 не регулюють питання, передбачені частиною 2 ст. 78 Закону №580-VIII щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та тривалості додаткової оплачуваної відпустки під час проходження служби в поліції, а тому суд вважає, що наявна у позивача пільгова вислуга років не може бути врахована для таких цілей.

Отже, суд приходить висновку про відсутність в Національної поліції України будь-яких правових підстав для зарахування позивачу на пільгових умовах вислуги років для цілей встановлення йому надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, передбачених статтею 78 Закону №580-VIII.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України у зв`язку з відмовою в задоволенні позову судовий збір не підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України,-

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Національна поліція України ( вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601, )

Суддя Дончик Віталій Володимирович