Справа № 420/41227/25
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці із застосуванням положень Постанови КМУ №821 від 14.07.2025;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 суму довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до довідки Одеського окружного адміністративного суду про суддівську винагороду від 12 березня 2025 року № 03.4.17-26398/25 та Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2025 у справі № 420/11611/25, в повному обсязі, без обмежень.

Ухвалою суду від 16.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.10.2025 рішенням №77 позивачці призначено пенсію, з 08.03.2025-12.03.2025 та з 13.03.2025 довічно, розмір якої склав 65030,63 грн. Але фактичну виплату нарахованої пенсії Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області здійснило у жовтні 2025 року у розмірі 8 806,23 грн. та частину ретроспективної заборгованості 187,35 грн. Надалі, 11.11.2025 був здійснений перерахунок з вказівкою про призначення пенсії з 01.11.2025 у розмірі 65030,63 грн. Але фактичну виплату нарахованої пенсії Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області за листопад здійснило у розмірі 13284,20 грн. та частину ретроспективної заборгованості 187,35 грн. Тобто фактично, відповідач щомісяця не донараховує та не довиплачує позивачу суму довічного грошового утримання, яка визначена в сумі 65 030,63 грн. Так, через електронний кабінет пенсіонера встановлено, що сума довідного грошового утримання судді у відставці нараховується з урахуванням вимог Постанови КМУ №821 від 14.07.2025, якою затверджено «Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень», відповідно до якої видатки на виплату перерахованих пенсій за рішенням суду здійснюються в межах бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/ помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата. Тобто виплачується не в повному обсязі, а з урахуванням державних асигнувань, виділених відповідно до розпису державного бюджету. Позивач вважає, що виплата довічного утримання судді у відставці не в повному обсязі порушує правомірні очікування щодо стабільності та надійності соціального забезпечення, яке гарантується державою. Це може також підривати довіру до державних інституцій загалом, адже судді, виконуючи свої обов`язки, розраховують на те, що їхні права на пенсійне забезпечення будуть дотримані у повному обсязі.

31.12.2025 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов відзив, в якому відповідач не погоджується з викладеними у позовній заяві підставами та зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує довічне грошове утримання на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/11611/25 у розмірі 65030,63 грн. При цьому, у відповідача відсутні підстави для самостійного прийняття рішення про виплату коштів, які обліковуються в Реєстрі судових рішень, також відсутні підстави для самостійного здійснення операцій в ЕПС. Покладені Одеським окружним адміністративним судом від 22.05.2025, яке набрало законної сили 22.07.2025 по справі №420/11611/25 зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством та в межах повноважень, покладених на територіальний орган Пенсійного фонду України. Розпорядженням №7 проведено призначення та перерахунок довічного грошового утримання. Пенсійний фонд України автоматичним способом узагальнює обліковану інформацію про суму заборгованості та щомісячно інформує про фінансову потребу Міністерство соціальної політики України, яке є головним розпорядником коштів бюджетної програми за КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду». Орієнтовна дата виплати заборгованості у повному розмірі по справі № 420/11611/25 буде здійснена в межах бюджетного року. Невмотивоване здійснення дій стосовно пенсійної виплати ОСОБА_1 та невиконання приписів КМУ утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів, що є порушенням визначеного статтею 129 Конституції України та Законом №1058 основного принципу рівності усіх учасників загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідач також зазначає, що порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень затверджено постановою Кабінетом Міністрів України від 14.07.2025 № 821. Пунктом 2 Постанови № 821 установлено, що видатки на виплату перерахованих пенсій за рішеннями суду, які набрали законної сили після набрання чинності цією постановою, здійснюються після введення в експлуатацію доопрацьованої Пенсійним фондом України інформаційної системи для ведення обліку видатків на виплату судових рішень за джерелами їх фінансування. Відповідно до пункту 3 Порядку № 821 сума заборгованості за рішенням суду внесена до переліку боргів. Згідно пункту 6 Порядку № 821 видатки на виплату перерахованих пенсій за рішенням суду здійснюються в межах бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата. На поточний рахунок через банківську установу правомірно нараховано оскаржувані пропорційні суми минулої заборгованості та поточної заборгованості. Іншого чинним законодавством не передбачено. Прийняття Порядку №821 від 14.07.2025 якраз і покликано для вирішення спірних питань, які потребували іншого правового врегулювання та надали змогу пенсіонерам швидше отримати нараховані суми коштів за рішеннями суду.

07.01.2026 позивачем подано до суду додаткові пояснення у справі, у яких зазначено, що рішенням суду не було зобов`язано призначити довічне грошове утримання судді, а тільки зобов`язано повторно розглянути заяву від 13.03.2025 про призначення щомісячного довічного грошового утримання. Оскільки органи Пенсійного фонду України наділені дискреційними повноваженнями і вони є єдиним органом, на який покладено функції з нарахування, призначення, перерахунку, обчислення та виплати пенсій/грошового утримання судді. Тому, я вважаю, що мені призначено щомісячне довічне грошове утримання, не на підставі рішення суду, а на підставі заяви яка була подана мною 13.03.2025, про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і тому використання Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 при призначенні мені, довічного грошового утримання судді у відставці є необґрунтованим та не законним. Також, хочу звернути увагу суду, що по сьогоднішній день (більше 2 місяців з дня призначення пенсії) мною не було отримано жодного разу, виплати моєї пенсії у розмірі 65030,63 грн., а виплачувалась тільки заборгованість за минулі періоди.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Справу розглянуто з урахуванням перебування судді у відпустці.

ОСОБА_1 є суддею у відставці.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2025 у справі № 420/11611/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №77 від 25.03.2025.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.07.2000 по 16.07.2001, з 28.05.2003 по 21.08.2003 та з 22.08.2003 по 30.09.2003.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.03.2025 про призначення щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням зарахованого страхового стажу за період роботи з 01.07.2000 по 16.07.2001, з 28.05.2003 по 21.08.2003 та з 22.08.2003 по 30.09.2003 та правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно рішення №77 від 16.10.025 ОСОБА_1 було призначено пенсію, з 08.03.2025 - 12.03.2025 та з 13.03.2025 довічно, розмір якої склав 65030,63 грн.

11.11.2025 був здійснений перерахунок з вказівкою про призначення пенсії з 01.11.2025 у розмірі 65030,63 грн, що підтверджується рішенням №77 від 11.11.2025.

Позивач вказує, що відповідач щомісяця не донараховує та не довиплачує суму довічного грошового утримання, яка визначена в сумі 65030,63 грн, у зв`язку з чим звернулась до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, то незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці.

Щомісячне грошове утримання судді у відставці, як гарантована щомісячна грошова виплата та вид соціального забезпечення є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2014 у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви №68385/10 та №71378/10) зазначено, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (п. 52).

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22.09.2005 №5-рп/2005, від 22.12.2010 №23- рп/2010, від 11.10.2011 №10-рп/2011).

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005, право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Крім того, Конституційний Суд України у мотивувальній частині Рішення від 14.12.2011 № 18-рп/2011 вказав на неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

До цього Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24.06.1999 № 6-рп/99, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 01.12.2004 № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11.10.2005 № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18.06.2007 № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22.05.2008.

Виходячи з наведеного, конституційний статус судді зумовлює обов`язок держави гарантувати достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці - щомісячне довічне грошове утримання. Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а виступає засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Відповідно до частини 5 статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відносини з приводу одержання особою щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці додатково деталізовані нормами Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України (затверджений постановою правління ПФУ від 25.01.2008 №3-1 у редакції постанови правління ПФУ від 09.02.2023 №7-2, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.03.200. за №200/14891; далі - Порядок №3-1).

Згідно з пунктом 1 розділу IV Порядку №3-1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до частини 4 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини 2 статті 27 Закону України «Про Конституційний Суд України» органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Пунктом 1 розділу V Порядку №3-1 встановлено, що нарахована сума щомісячного довічного грошового утримання включається в документи для виплати не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання. Щомісячне довічне грошове утримання виплачується у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується щомісячне довічне грошове утримання, у грошовій формі, в установленому законодавством порядку.

Отже, право громадянина на отримання призначеної на підставі достовірних і правдивих документів пенсії або щомісячного довічного грошового утримання підпадає під захист за статтею 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і право власності на згадані кошти не може бути припинено, бо указане є невиправданим втручанням у право учасника суспільних відносин на мирне володіння майном.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, зокрема листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, що у жовтні 2025 року ОСОБА_1 було нараховано до виплати:

1 відомість - 8806,23 грн (максимальний розмір погашення поточної заборгованості з державного бюджету у жовтні);

2 відомість - 187,35 грн (максимальний розмір погашення відкладеної заборгованості з державного бюджету у жовтні).

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 нараховано 13284,20 грн поточної заборгованості та 187,35 грн відкладеної заборгованості.

Станом на 16.12.2025 залишок боргу з урахуванням пенсійної виплати за листопад 2025 року складає 613156,83 грн та буде виплачуватись після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України та відповідно до Порядку №821.

З приводу застосування суб`єктом владних повноважень постанови Кабінету Міністрів України №821 від 14.07.2025, яким було затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень (далі - Порядок №821), суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5, 6 Порядку №821 виплати нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за минулий час проводяться щомісяця одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата. На забезпечення таких виплат щомісяця спрямовується частина бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету в межах коштів, передбачених бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік.

Видатки на виплату перерахованих пенсій за рішенням суду здійснюються в межах бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата.

Згідно з пунктом 7 Порядку №821 для забезпечення виплат за рішеннями суду, передбачених пунктами 5 і 6 цього Порядку, виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, але не більшій від належної до виплати суми, що обліковується в переліку.

Пунктом 8 Порядку №821 передбачено, що невиплачені протягом поточного бюджетного періоду суми нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за минулий час і перерахованих пенсій за рішенням суду виплачуються в наступному бюджетному періоді в межах встановлених бюджетних асигнувань у порядку, передбаченому пунктами 5-7 цього Порядку.

Суд зауважує, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.10.2005 № 8-рп/2005 зазначив, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Також в рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3- рп/2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абз. 2 розділу 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо).

Відповідно до пункту 11 Основних принципів незалежності судових органів (схвалені резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року) термін повноважень суддів, їх незалежність, безпека, відповідна винагорода, умови служби, пенсії і вік виходу на пенсію повинні належним чином гарантуватися законом.

За наведеного, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, у зв`язку з прийняттям рішення про призначення, а в подальшому про перерахунок довічного грошового утримання ОСОБА_1 , з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України №821 було порушено, всі вищенаведені гарантії матеріального забезпечення судді у відставці, зокрема щодо невиплати у повному обсязі щомісячного довічного грошового утримання.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Натомість, порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821, відноситься тільки до тих судових рішень про призначення (перерахунок) довічного грошового утримання, які набрали законної сили після 14.07.2025, що в свою чергу фактично є дискримінацією, по відношенню до осіб, яким було призначено (перераховано) за рішенням суду довічне грошове утримання з 14.07.2025.

За наведених обставин, суд дійшов до висновку, що нараховуючи та виплачуючи ОСОБА_1 довічне грошове утримання судді у відставці із застосуванням положень Постанови КМУ №821 від 14.07.2025, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд вважає необхідним у відповідності до вимог статті 139 КАС України стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір в розмірі 968,96 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9,12, 139, 242-246, 255, 262, 263, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці із застосуванням положень Постанови КМУ №821 від 14.07.2025.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 суму довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до довідки Одеського окружного адміністративного суду про суддівську винагороду від 12 березня 2025 року № 03.4.17-26398/25 та Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2025 у справі № 420/11611/25, в повному обсязі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені статтею 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені статтями 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.