Справа № 140/357/26
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року ЛуцькСправа № 140/357/26

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області, відповідач-2) про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови врахувати при розрахунку пенсії заробітну плату відповідно до довідок про заробітну плату за період роботи з січня 1987 по грудень 1991 року та з січня 1992 року по жовтень 1994 року; зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії з дня звернення до територіального органу Пенсійного фонду України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 12.12.2024, з урахуванням архівних довідок про заробітну плату від 21.01.2022 № 270 та 21.01.20222 №271.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнувши 63-річного віку, неодноразово звертався до територіального органу пенсійного фонду України для призначення пенсії за віком. Однак, рішеннями ГУ ПФУ в Сумській та в Донецькій областях позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 у справі №140/730/25 (залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду) відновлено право позивача на пенсійне забезпечення.

Проте при обчисленні пенсії позивача не взято до уваги відомості про заробітну плату згідно архівних довідок, у зв`язку із чим позивач повторно звернувся до відповідача ГУ ПФУ у Волинській області, однак знову ж отримав відмову у перерахунку такої з підстав наведених у листі ГУ ПФУ у Волинській області від 05.12.2025 №19946-18606/П-02/8-0300/25.

Позивач не погоджується із такими діями відповідача щодо не зарахування заробітної плати відповідно до наданих документів, у зв`язку із чим звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

В поданих до суду відзивах на позовну заяву відповідачі позов не визнали та просять відмовити у його задоволенні, у зв`язку із тим, що відсутні підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідок про заробітну плату від 21.01.2022 №270 (оскільки така не підтверджена первинними документами) та від 21.01.2022 №271 (оскільки заробіток за період з 01.01.1992 не враховується), виданих, «Отделом исполнения социально-правовых запросов Государственного казенного учреждения Республики Хакасия «Национальный архив». Крім того, зазначають, що позивачем пропущений строк звернення до суду, визначений статтею 122 КАС України.

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 13.12.2024 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV(далі Закон №1058-IV), що не є спірним та підтверджується витягом з електронної пенсійної справи.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 у справі №140/730/25 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області, ГУ ПФУ в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Донецькій області про відмову у призначенні пенсії від 20.01.2025 №14; зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 18.10.1983 по 25.12.1986 та з 26.12.1986 по 10.10.1994 згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20.07.1979 та довідки «Національного архіву» республіки Хакасія від 21.01.2022 №75; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду, ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувало ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоди роботи з 18.10.1983 по 25.12.1986 та з 26.12.1986 по 10.10.1994, що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії.

Однак, з алгоритму розрахунку пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV ОСОБА_1 видно, що не враховано заробітну плату за 1987-1994 рр.

Листом від 05.12.2025 №19946-18606/П-02/8-0300/25 ГУ ПФУ у Волинській області повідомила позивача, що з 01.01.2023 рф припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 в м. Москва. Починаючи з 19.06.2023 обчислення страхового стажу, набутого в республіках колишнього СРСР, а в подальшому незалежних держав, та врахування нарахованої на їх території заробітної плати здійснюється відповідної до законодавства України з урахуванням двосторонніх угод/договорів.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами частин другої, четвертої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з абзацом першим, п`ятим частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

За змістом частини першої статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Підпунктом 3 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (зі змінами; далі Порядок №22-1), передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5). Особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами.

Відповідно до пункту 2.10 розділу ІІ Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

З матеріалів справи вбачається, що ГУ ПФУ в Донецькій області при перерахунку пенсії ОСОБА_1 не врахувало суми заробітної плати за періоди роботи на території рф з січня 1987 року по грудень 1991 року, відомості про яку містяться в архівній довідці від 21.01.2022 №270, виданої «Національним архівом» республіки Хакасія та з січня 1992 року по жовтень 1994 року, відомості про яку містяться в архівній довідці від 21.01.2022 №271, виданої «Національним архівом» республіки Хакасія, оскільки з 01.01.2023 рф припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 в м. Москва. Починаючи з 19.06.2023 обчислення страхового стажу, набутого в республіках колишнього СРСР, а в подальшому незалежних держав, та врахування нарахованої на їх території заробітної плати здійснюється відповідної до законодавства України з урахуванням двосторонніх угод/договорів (що вбачається з листа ГУ ПФУ у Волинській області від 05.12.2025 №19946-18606/П-02/3-0800/25).

Суд не погоджується із такими доводами відповідача, з огляду на таке.

Відповідно до статті 4 Закону № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Згідно зі статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (підписана Україною 13.03.1992), пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якої вони проживають.

Метою Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань «щодо непрацездатних осіб, які отримали право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження до складу СРСР і реалізують це право на території держав - учасниць Угоди». Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Відповідно до статті 5 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації (стаття 11 вказаної Угоди).

Постановою від 29.11.2022 №1328 Кабінет Міністрів України постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. Москві. Міністерству закордонних справ в установленому порядку повідомити депозитарію про вихід з Угоди, зазначеної в пункті 1 цієї постанови. Таким чином, Угода припинилася через шість місяців з дня отримання депозитарієм повідомлення України про вихід з Угоди, що сталося не раніше, ніж 30.05.2023.

Незважаючи на вихід України з Угоди, пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають (стаття 13 Угоди).

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.01.2025 у справі № 620/3530/22.

Згідно з абзацами другим, третім статті 6 Угоди між Урядом України і урядом рф «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14.01.1993 (припинила дію відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 № 639 «Про припинення дії Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн») трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Зміст наведених положень вказаних міжнародних договорів передбачає, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчислення. Водночас, обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якого вони проживають.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права висловлена у постанові Верховного Суду від 29.03.2023 у справі № 360/4129/20.

Страховий стаж відповідно до законодавства рф має бути підтверджений на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період та (або) документів, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством рф. Водночас, обов`язковою умовою для включення зазначеного періоду роботи, яка виконувалась на території рф, до страхового стажу є сплата страхових внесків до Пенсійного Фонду рф за цей період.

Такі висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 20.03.2024 у справі № 200/11294/20-а.

З архівної довідки від 21.01.2022 №270, видана Національним архівом республіки Хакасія видно, що заробітна плата позивача в період з грудня 1986 по грудень 1991 року складала:

1987 рік: січень 176,90 руб., лютий 157,62 руб., березень 203,09 руб., квітень 293,76 руб., травень 309,32 руб., червень 349,76 руб., липень 665,97 руб., вересень 417,60 руб., жовтень 391,60 руб., листопад 393,40 руб., грудень 388,85 руб. Разом: 3747,87 руб.;

1988 рік: січень 209,66 руб., лютий 226,42 руб., березень 277,62 руб., квітень 610,63 руб., травень 592,96 руб., червень 688,70 руб., липень 620,06 руб., серпень 659,29 руб., вересень 674,68 руб., жовтень 399,13 руб., листопад 428,68 руб., грудень 445,65 руб. Разом: 5833,48 руб.;

1989 рік: січень 408,50 руб., лютий 403,33 руб., березень 516,04 руб., квітень 598,19 руб., травень 1159,54 руб., липень 470,93 руб., серпень 667,96 руб., вересень 584,37 руб., жовтень 529,98 руб., листопад 775,39 руб., грудень 618,39 руб. Разом: 6732,62 руб.;

1990 рік: січень 318,23 руб., лютий 725,97 руб., березень 408,88 руб., квітень 599,69 руб., травень 125,30 руб., червень 564,71, липень 977,72 руб., серпень 1051,76 руб., вересень 20,00 руб., жовтень 448,58 руб., листопад 552,80 руб. Разом: 5793,64 руб.;

1991 рік: травень 1154,85 руб., червень 1396,99 руб., липень 166,64 руб., серпень 623,80 руб., вересень 927,36 руб., жовтень 838,62 руб., листопад 864,75 руб., грудень 1729,25 руб. Разом: 7702,26 руб. При цьому в довідці зазначено, що відсутні відомості з невідомих причин про нарахування заробітної плати за період грудня 1990 року квітня 1991 року.

Відповідно до архівної довідки від 21.01.2022 №271, видана Національним архівом республіки Хакасія видно, що заробітна плата позивача в період з січня 1992 року по жовтень 1994 року року складала:

1992 рік: січень 2271,84 руб., лютий 2834,88 руб., березень 2730,36 руб., квітень 362,33 руб., травень 6214,14 руб., червень 12633,00 руб., липень 7084,00 руб., серпень 10651,00, вересень 12198,00 руб., жовтень 19058,50 руб., листопад 11738,00 руб., грудень 23185,50 руб. Разом: 110961,55 руб.;

1993 рік: січень 15043,00 руб., лютий 29623,00 руб., березень 40642,00 руб., квітень 47037,00 руб., травень 69930,00 руб., червень 141153,00 руб., липень 111910,00 руб., серпень 272582,00, вересень 55770,00 руб., жовтень 302330,00 руб., листопад 200190,00 руб., грудень 464520,00 руб. Разом: 1750730,00 руб.;

1994 рік: січень 128780,00 руб., лютий 132030,00 руб., березень 407132,00 руб., квітень 744650,00 руб., травень 498050,00 руб., червень 315510,00 руб., липень 689868,00 руб., серпень 730980,00, вересень 20610,00 руб., жовтень 20610,00 руб. Разом: 3688220,00 руб.;

Отже, судом досліджений зміст довідок, виданих позивачу до початку широкомасштабного вторгнення рф на територію України, які є у розпорядженні пенсійного органу. Зазначені довідки відображають суми заробітної плати позивача, отримані у відповідні періоди, інформацію про роботодавця, на території якої позивач працював.

Будь-яких належних доказів невідповідності змісту довідок, доказів їх недостовірності відповідач не надав. Водночас, відсутність окремих документів або ненадання документів підприємством, на якому працював пенсіонер, не є підставою для настання для останнього несприятливих наслідків, за відсутності його вини у неможливості їх одержання.

При цьому, суд зазначає, що неможливість проведення перевірки не ставить у залежність питання про перерахунок пенсії відповідній особі, оскільки це не може бути підставою для відмови у зарахуванні стажу та врахуванні заробітної плати.

Суд наголошує, що станом на час роботи позивача в рф Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 була чинною і розповсюджувала свою дію на правовідносини, які стосувались права позивача на пенсійне забезпечення.

Водночас, відповідач не надав доказів того, що він проводив будь-яку обґрунтовану перевірку достовірності документів або даних, вказаних у них, звертався з відповідними запитами та листами або вчиняв інші дії, спрямовані на уточнення обставин, які викликали сумніви.

Відтак, у цьому випадку позивач не може бути позбавлений права на врахування сум отриманої ним заробітної плати при обчисленні пенсії лише через неможливість перевірки довідок відповідними пенсійними органами або невчинення дій суб`єктами влади, які володіють відповідними повноваженнями.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що зазначені довідки, які містять інформацію про періоди роботи, за які здійснювалась виплата заробітної плати, суми заробітної плати, є належними документами, які підлягають врахуванню при обчислені пенсії позивача.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV призначено ГУ ПФУ в Донецькій області на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 у справі №140/730/25, з 13.12.2024 .

Відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно із пунктом 4.10 розділу IV Порядку № 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Судом встановлено, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Донецькій області, який на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 у справі №140/730/25 призначив пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, при обчисленні якої не враховано заробітної плати за період з січня 1987 року по грудень 1991 року та з січня 1992 року по жовтень 1994 року згідно наданих до заяви про призначення пенсії архівних довідок.

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1.8 розділу І Порядку №22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 №1058-IV

Таким чином, оскільки позивачем усі архівні довідки про заробітну плату були подані ще під час первинного звернення за призначенням пенсії, а їх неврахування відбулося з вини органу Пенсійного фонду, пенсія підлягає перерахунку з дня її призначення - 13.12.2024.

З урахуванням наведеного, позов підлягає до часткового задоволення у спосіб визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Донецькій області щодо неврахування позивачу при розрахунку пенсії заробітну плату відповідно до довідок про заробітну плату за період роботи з січня 1987 по грудень 1991 року та з січня 1992 року по жовтень 1994 року та зобов`язання відповідача здійснити з 13.12.2024 перерахунок та виплату пенсії позивачу, з урахуванням архівних довідок про заробітну плату від 21.01.2022 № 270 та 21.01.20222 №271, та про відмову у задоволенні позовних вимог до ГУ ПФУ у Волинській області з огляду на те, що діями або рішенням цього відповідача права позивача порушені не були.

Водночас суд вважає необґрунтованими твердження відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 122 КАС України, з таких підстав.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується відповідачами, листом від 05.12.2025 №19946-18606/П-02/8-0300/25 ГУ ПФУ у Волинській області повідомила позивача, що з 01.01.2023 рф припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 в м. Москва. Починаючи з 19.06.2023 обчислення страхового стажу, набутого в республіках колишнього СРСР, а в подальшому незалежних держав, та врахування нарахованої на їх території заробітної плати здійснюється відповідної до законодавства України з урахуванням двосторонніх угод/договорів.

Частинами першою та другою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, загальний строк звернення до суду становить шість місяців, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З даним адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся 12.01.2026. Таким чином, звернувшись до відповідача із заявою з питань пенсійного забезпечення та отримавши лист від 05.12.2025 №19946-18606/П-02/8-0300/25, ОСОБА_1 в межах шестимісячного строку звернувся до суду з даним позовом, внаслідок чого підстави для застосування наслідків пропуску строку звернення до суду відсутні.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позову, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУ ПФУ в Донецькій області судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 532,48 грн, сплачений квитанціями 11.01.2026 (в розмірі 50,00 грн) та від 13.01.2026 (в розмірі 1014,96 грн) в загальному розмірі 1064,96грн.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неврахування ОСОБА_1 при розрахунку пенсії заробітну плату відповідно до довідок про заробітну плату за період роботи з січня 1987 по грудень 1991 року та з січня 1992 року по жовтень 1994 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 з 13.12.2024 перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії з урахуванням архівних довідок про заробітну плату від 21.01.2022 № 270 та 21.01.20222 №271.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 532,48 грн. (п`ятсот тридцять дві грн 48 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 6, ідентифікаційний код 13358826).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84121, Україна, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, 3, ідентифікаційний код 13486010).

Суддя О. О. Андрусенко