Справа № 280/3719/23
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 280/3719/23

адміністративне провадження № К/990/26409/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Уханенка С. А.,

суддів - Кашпур О.В., Соколова В.М.,

розглянув в порядку письмового провадження, як суд касаційної інстанції, адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2023 року (головуючий суддя - Бойченко Ю.П.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2024 року (головуючий суддя - Добродняк І.Ю., судді - Бишевська Н.А., Семененко Я.В.),

ВСТАНОВИВ:

І. Суть спору

1. У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області (далі - УДМС України в Запорізькій області), в якому просив визнати протиправним дії відповідача щодо відмови у прийнятті у нього декларації про відмову від іноземного громадянства та зобов`язати УДМС України в Запорізькій області повторно розглянути його звернення від 29 травня 2023 року та задовольнити заявлені в ньому прохання.

1.1. Позов обґрунтовано тим, що 15 лютого 2021 року він набув громадянство України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України», у зв`язку з чим з 17 травня 2021 року його документовано тимчасовим посвідченням громадянина України № НОМЕР_1 , терміном дії до 15 лютого 2023 року, згідно з довідкою про реєстрацію особи громадянином України від 22 лютого 2021 року №109.

1.2. Під час звернення із заявою про набуття громадянства України, він попередньо зобов`язувався припинити громадянство російської федерації (далі - рф) протягом двох років з моменту набуття громадянства України.

1.3. Позивач указує, що з метою реалізації взятого на себе зобов`язання щодо виходу з громадянства рф, він, як особа, яка постійно проживає на території України, звертався до консульства рф в Україні, проте довідку про вихід з громадянства так і не отримав, за незалежних від нього причин, у тому числі і через епідемію коронавірусної хвороби (COVID-19).

1.4. З 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан на території України, у зв`язку з чим діяльність російських закордонних установ в Україні була зупинена через розрив дипломатичних відносин з указаною країною. Указані обставини перешкодили позивачу звернутися до відповідної консульської установи (дипломатичного представництва) із відповідною заявою для отримання документа про припинення громадянства рф. Тому у травні 2023 року він звернувся до УДМС України в Запорізькій області із декларацією про відмову від іноземного громадянства та просив надати йому паспорт громадянина України, проте листом від 31 травня 2023 року орган ДМС декларацію не прийняв, оскільки заявник не надав документи, що підтверджують існування причин, що перешкоджають йому отримати документ про припинення громадянства рф, а вирішення питання припинення громадянства рф перебуває поза межами компетенції органів ДМС.

1.5. Позивач зазначає, що відмовляючи йому у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства, відповідач не врахував, що він об`єктивно не може отримати та подати документ про припинення громадянства з незалежних він нього причин, а саме у зв`язку з призупиненням діяльності російських закордонних установ в Україні, розривом дипломатичних відносин та закриттям дипломатичних установ. Крім того, у відповіді на його запит не наведено вмотивованого обґрунтування причин неприйняття такої декларації, оскільки УДМС України у Запорізькій області лише обмежилося роз`ясненнями норм законодавства щодо процедури припинення іноземного громадянства, тому позивач вважає, що питання щодо прийняття у нього декларації про відмову від громадянства рф відповідачем належним чином не вирішене.

ІІ. Встановлені судами обставини справи

2. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є громадянином рф, що підтверджується паспортом рф № НОМЕР_2 , виданим МВС 26001 16 липня 2020 року строком дії до 16 липня 2030 року.

3. 09 жовтня 2020 року позивач подав до УДМС України в Запорізькій області заяву про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, разом із зобов`язанням припинити іноземне громадянство протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України і подати до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства (підданства) рф, виданий уповноваженим на те органом цієї держави.

3.1. Також у зобов`язанні від 09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 указав, що у разі неотримання ним за незалежних від нього причин документа про припинення громадянства (підданства) рф, він зобов`язується подати декларацію про відмову від громадянства (підданства) цієї держави і повернути національний паспорт громадянина «російська федерація» до уповноваженого органу цієї держави.

4. У зв`язку з набуттям громадянства України (довідка від 22 лютого 2021 року № 109), 17 травня 2021 року ОСОБА_1 видано тимчасове посвідчення громадянина України № НОМЕР_3 зі строком дії до 15 лютого 2023 року.

5. У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до УДМС України в Запорізькій області із декларацією про вихід з іноземного громадянства рф, в якій просив прийняти цю декларацію та вважати її повноцінним виходом з громадянства рф, оскільки іншої можливості відмовитися від нього у нього наразі немає.

Указана декларація складена позивачем у довільній формі і в ній задекларовано його зобов`язання повернути закордонний паспорт громадянина рф до державних органів країни походження за першої фізичної нагоди, не користуватися правами громадянина рф та не виконувати обов`язків, передбачених для громадян цієї держави її законодавством.

6. Розглянувши направлені ОСОБА_1 документи, УДМС України в Запорізькій області листом від 31 травня 2023 року № 2301.2.4-3293/23.1-23 відмовило йому у прийнятті декларації, зазначивши про відсутність правових підстав для її подання, оскільки в встановлений законодавством термін інформація стосовно виконання ним зобов`язання щодо припинення громадянства рф до УДМС в Запорізькій області та його територіальних підрозділів не надходила. У цьому ж листі ОСОБА_1 було роз`яснено, що законодавство рф передбачає процедуру припинення громадянства за ініціативо особи, проте заявником не було надано доказів існування незалежних від нього причин неотримання документів про припинення громадянства рф, а питання припинення громадянства рф не належить до компетенції органів ДМС України. Виходячи з наведеного, відповідач повідомив позивачу, що лише після подання документа про припинення громадянства рф, виданого уповноваженим органом російської федерації встановленої форми (наказ МЗС росії від 10 квітня 2012 року № 11343), він може звернутися із заявою про оформлення довідки про реєстрацію особи громадянином України для подальшого оформлення паспорта громадянина України.

7. Предметом спору у цій справі є відмова органу ДМС прийняти від громадянина іноземної держави декларацію про відмову від громадянства цієї держави, з підстав відсутності у такої особи документа про припинення попереднього громадянства.

ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

8. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2024 року, позов задоволено. Визнано протиправними дії УДМС України в Запорізькій області щодо відмови у прийнятті у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства від 29 травня 2023 року. Зобов`язано УДМС України в Запорізькій області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства від 29 травня 2023 року та прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

9. Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що у зв`язку із призупиненням діяльності російських закордонних установ в Україні та зупинення усіх дипломатичних зв`язків з країною-агресором, позивач позбавлений можливості подати заяву до посольства рф про вихід з громадянства цієї країни, що зумовило його звернення до відповідача із декларацією про відмову від іноземного громадянства рф, у зв`язку з існуванням незалежних від нього причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства рф. Водночас наявні у справі докази свідчать, що позивач уживав залежних від нього заходів щодо припинення громадянства рф, про що свідчать наявні у справі: скріншот переписки фізичної особи ОСОБА_2 з консульським відділом посольства росії в Литві та Молдові від 08 грудня 2022 року о 09:39 (а.с. 8 - 9); скріншот звернення до консульства рф про підтвердження запису на прийом, питання громадянства: набуття/вихід (номер заявки - 26664, запис на 27 вересня 2021 року о 12:00) (а.с. 24), проте ці дії не призвели до відповідного правового результату за незалежних від позивача причин. Ураховуючи те, що з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією рф проти України всі дипломатичні відносини з рф розірвано і визнання офіційно цього факту не потребує додаткового доведення з боку позивача про наявність незалежної від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства), адже як в законодавстві України, так і в законодавстві рф відсутнє правове регулювання процедури припинення громадянства (підданства) за ініціативою особи в разі ведення воєнних дій між відповідними державами, суди дійшли висновку, що ОСОБА_1 мав право розраховувати на прийняття відповідачем декларації про відмову від іноземного громадянства, оскільки отримати документ про припинення громадянства рф наразі не є можливим за незалежних від нього причин.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції, вимоги касаційної скарги та аргументи сторін

10. Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, УДМС України в Запорізькій області подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та відмовити в позові.

11. У касаційній скарзі заявник зазначає, що вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували положення абзацу 13 частини першої статті 1 Закону України «Про громадянство» в аспекті вирішення спірних правовідносин у цій справи, що виникли внаслідок неприйняття у позивача декларації про відмову від іноземного громадянства у зв`язку з недоведеністю з його боку існування незалежної від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства.

11.1. УДМС України в Запорізькій області наголошує, що позивач набув громадянство України на загальних підставах і перелік випадків, за яких він має право подати декларацію про відмову від іноземного громадянства поза межами установленої Законом процедури, є вичерпним. Однак позиція судів попередніх інстанцій полягає в тому, що суди визнають відсутність у законодавстві України відповідного правового регулювання, яке б дозволило УДМС в Запорізькій області прийняти декларацію позивача на підставі припинення в Україні діяльності дипломатичних установ рф, проте мотиви судових рішень в цій частині зводяться до перебування позивача у невизначеному становищі, оскільки у зв`язку з військовою агресією рф, зміни до законодавства України щодо неотримання документа про припинення громадянства рф, за незалежних від особи причин, не вносилися.

11.3. Водночас відповідач звертає увагу Верховного Суду на те, що позивач подав декларацію в довільній формі, проте суди не надали належної правової оцінки доводам УДМС в Запорізькій області щодо невідповідності декларації ОСОБА_1 зразку (форма 45), затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16 серпня 2012 року № 715, що є недотриманням процедури оформлення такої декларації.

12. У касаційній скарзі заявник наголошує, що Верховний Суд ще не сформував практику у подібних справах.

13. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 серпня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою УДМС в Запорізькій області, оскільки зазначена справа стосується питання права, яке має значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Підставою відкриття касаційного провадження є необхідність формування висновку Верховного Суду щодо застосування положень абзацу 13 статті 1 Закону України «Про громадянство України» у подібних правовідносинах, є достатньо вмотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.

14. Відзив на касаційну скаргу від іншого учасника справи не надійшов.

V. Джерела права й акти їхнього застосування

15. За правилами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

16. Статтею 4 Конституції України установлено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

17. За умовами пункту 2 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.

18. Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб. Законом України від 18 січня 2001 року № 2235-III «Про громадянство України» (далі - Закон України «Про громадянство України»).

19. За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про громадянство України» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин з приводу прийняття декларації у 2023 році) громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України; іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи; зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України; незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури; (абзац 13); декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав (абзац 16); декларація про відмову від іноземного громадянства особи, яка в установленому законодавством України порядку уклала контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України, - документ, у якому іноземець, який в установленому законодавством України порядку проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України або який в установленому законодавством України порядку проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України, контракт якого припинено (розірвано), та звільнений з військової служби з підстав, передбачених підпунктами «а», «б» пунктів 1 - 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав (абзац 22); декларація про відмову від іноземного громадянства особи, яка має визначні заслуги перед Україною або прийняття якої до громадянства України становить державний інтерес для України, - документ, у якому іноземець, який має визначні заслуги перед Україною або прийняття якого до громадянства України становить державний інтерес для України, засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав (абзац 23); декларація про відмову від іноземного громадянства особи, яка в установленому законодавством України порядку проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України та нагороджена державною нагородою України, - документ, у якому іноземець, який в установленому законодавством України порядку проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України та нагороджений державною нагородою України, засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав (абзац 24).

20. Порядок набуття громадянства України визначений розділом ІІ Закону України «Про громадянство України», а підстави набуття громадянства України установлені статтею 6 Закону України «Про громадянство України», якою, зокрема, передбачено, що громадянство України набувається за територіальним походженням (пункт 2 частини першої статті 6 Закону).

21. Умови набуття громадянства України за територіальним походженням установлені статтею 8 Закону України «Про громадянство України».

21.1. За приписами частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» ( у редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про оформлення набуття громадянства у 2021 році ) особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». .

21.2. Іноземці, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства (частина п`ята статті 8 Закону України «Про громадянство України»).

22. Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (далі - Порядок № 215).

22.1. Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України, рішення за якими приймаються територіальними органами Державної міграційної служби України установлений розділом IV Порядку №215, зокрема, пунктом 92 якого передбачено, що територіальні органи ДМС України приймають рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

22.2. За правилами абзацу 11 пункту 92 Порядку №215 до повноважень територіальних органів Державної міграційної служби України також належить скасування прийнятих ними рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону України «Про громадянство України».

22.3. За правилами пункту 118 розділу V Порядку №215 передбачено, що особам, які проживають на території України і набули громадянство України, за винятком осіб, які взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, територіальні підрозділи Державної міграційної служби України видають паспорти громадянина України або свідоцтва про належність до громадянства України.

22.4. Особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон (пункт 119 розділу V Порядку №215).

На час виникнення спірних правовідносин, редакція пункту 119 Порядку №215 не змінювалася з 05 червня 2012 року.

23. Відповідно до статті 5 Указу Президента України від 27 березня 2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 405, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16 серпня 2012 року №715 (далі - наказ МВС України № 715) затверджено зразки документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку.

23.1. Станом на травень 2023 року і до сьогодні чинний зразок документа під назвою «Декларація про відмову від іноземного громадянства» (форма 45,) затверджений наказом МВС України №715.

Зміст цього документа викладено наступним чином: «Я, _(прізвище, ім`я, по батькові)_ ,___ _________ _____ (року народження), громадянин(ка) _(назва держави)_ відмовляюся від іноземного громадянства (підданства) _(назва держави)_, у зв`язку з тим, що існують незалежні від мене причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства)_(назва держави)_,а саме:

1) у мене уповноваженими органами _ (назва держави)_(зазначити дату) було прийнято клопотання про припинення мого громадянства (підданства) __ (назва держави)_, проте в установлений її законодавством строк протягом _(назва держави)_ я не отримав (не отримала) документа про припинення громадянства (підданства) цієї держави. Повідомлень від уповноважених органів__ (назва держави)_ про відмову в задоволенні мого клопотання я не отримував (не отримувала);

2) у мене уповноваженими органами _( назва держави)_ було прийнято клопотання про припинення мого громадянства (підданства) (зазначити дату) , проте протягом двох років я не отримав (зазначити дату) _ (назва держави)_(не отримала) документа про припинення громадянства (підданства) цієї держави. Повідомлень від уповноважених органів _( назва держави)_про відмову в задоволенні мого клопотання я не отримував (не отримувала). Строк розгляду клопотань про припинення громадянства цієї держави не встановлено;

3) у законодавстві _(назва держави)_ відсутня процедура припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи;

4) процедура оформлення припинення громадянства (підданства) _( назва держави)_ не здійснюється;

5) вартість оформлення виходу з громадянства (підданства) _ (назва держави)_ становить, що перевищує половину розміру _(зазначити вартість у гривневому еквіваленті)_мінімальної заробітної плати, установленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянства України.

Станом на _(дата набуття особою громадянства України) розмір мінімальної заробітної плати в Україні становив_____.

У зв`язку з викладеним вище я зобов`язуюся повернути паспорт громадянина _ (назва держави)_ до уповноважених органів цієї держави,не користуватися правами громадянина (підданого) _ (назва держави)_і не виконувати обов`язків, передбачених її законодавством для громадян (підданих) цієї держави.

Мені_____(прізвище, ім`я, по батькові)_ повідомлено, що в разі невиконання мною цього зобов`язання я втрачу громадянство України на підставі статті 19 Закону України "Про громадянство України" або його буде скасовано на підставі статті 21 цього Закону. Дата: ___ __________ 20___ року (підпис)».

24. З 19 грудня 2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про громадянство України» щодо спрощеного набуття громадянства України окремими категоріями осіб» від 14 грудня 2021 року №1941-IX (далі - Закон №1941-IX), яким, зокрема, визначені особливі умови для певного переліку осіб, які можуть подати декларацію про відмову від іноземного громадянства, поза межами загальної процедури. Цим же Законом затверджені нові види таких декларацій, переліком яких доповнено статтю 1 Закону України «Про громадянство України».

25. Пунктом 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1941-IX установлено, що право подати декларацію про відмову від іноземного громадянства у разі неможливості виконати зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство) мають особи, які набули громадянство України у період з 1 січня 2018 року до набрання чинності цим Законом та:

1) які в установленому законодавством України порядку проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України або які в установленому законодавством України порядку проходили військову службу за контрактом у Збройних Силах України, контракт яких припинено (розірвано), та звільнені з військової служби з підстав, передбачених підпунктами «а», «б» пунктів 1-3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";

2) які мають визначні заслуги перед Україною або прийняття яких до громадянства України становить державний інтерес для України;

3) які в установленому законодавством України порядку проходять військову службу у Збройних Силах України та нагороджені державною нагородою України;

4) є іноземцями з числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»;

5) які є громадянами держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором або державою-окупантом, що зазнали у країні своєї громадянської належності переслідувань через політичні переконання, що підтверджується документом, передбаченим цим Законом.

26. Відповідно до Закону України від 06 червня 2019 року № 2743-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо правового статусу іноземців та осіб без громадянства, які брали участь у захисті територіальної цілісності та недоторканності України» та Закону України № 1941-IX щодо спрощеного набуття громадянства України окремими категоріями осіб, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28 грудня 2021 року № 989 (далі - наказ МВС № 989) затверджено зразки деяких документів, які подаються для набуття громадянства України іноземцями, які мають визначні заслуги перед Україною або прийняття яких до громадянства України становить державний інтерес для України, які брали (беруть) участь у захисті територіальної цілісності та недоторканності України, та іноземцями, які зазнали переслідувань.

26.1. Отже, саме наказом МВС № 989 затверджено нові зразки декларації для осіб, що підпадають під дію Закону України № 1941-IX. Проте, зразок декларації, затвердженої наказом МВС України № 715 також є чинним.

27. Вихід з громадянства рф особи, яка проживає на території іноземної держави, здійснюється на підставі добровільного волевиявлення такої особи у спрощеному порядку, за винятком випадків, передбачених статтею 20 федерального закону від 31 травня 2002 року № 62-ФЗ «Про громадянство РФ» (далі - Закон № 62-ФЗ).

27.1. Стаття 32 Закону № 62-ФЗ визначає прядок подання заяв з питань громадянства рф та передбачає, що заява з питань громадянства рф подається за місцем проживання заявника:

а) особою, яка проживає на території рф, - до територіального органу федерального органу виконавчої влади у сфері внутрішніх справ;

б) особою, яка проживає за межами рф і не має місця проживання на території РФ, - дипломатичне представництво або консульська установа рф, що знаходяться за межами рф.

Заява подається особисто заявником.

У випадку, якщо заявник не може особисто подати заяву у зв`язку з обставинами, що мають винятковий характер та підтверджені документально, заяви та необхідні документи можуть бути передані для розгляду через іншу особу або надіслані поштою. У цьому випадку справжність підпису особи, яка підписала заяву, та вірність копії документа, що додається до заяви, її оригіналу засвідчуються нотаріально.

Строк розгляду заяви про вихід із громадянства відповідно до частини другої статті 35 Закону № 62-ФЗ складає один рік з моменту подання заяви з усіма документами.

28. Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1, 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7, 34, 37 та 38 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнято постанову №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», відповідно до пункту 1 якої, з 16 грудня 2023 року запроваджено засвідчення справжності підпису, зокрема, на заяві про вихід з громадянства рф.

29. Принципи та правила, що, зокрема, стосуються громадянства фізичних осіб, , з якими має узгоджуватися внутрішньодержавне право держав-учасниць, встановлені Європейською конвенцією про громадянство від 06 листопада 1997 року, ратифікованою Законом України від 20 вересня 2006 року № 163-V « Про ратифікацію Європейської конвенції про громадянство» (із застереженнями щодо пункту 2 статті 8 та глави ) (далі - Європейська конвенція).

VI. Позиція Верховного Суду

30. Питанням, що належить вирішити в межах розгляду цієї справи судом касаційної інстанції є: перевірка правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій положень абзацу 13 частини першої статті 1 «Про громадянство України» в частині зобов`язання органу ДМС прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства шляхом формування відповідного висновку, за обставин, установлених у цій справі.

31. Нормами Закону України «Про громадянство України» передбачено можливість набуття громадянства України за територіальним походженням, за умови звернення іноземця з відповідною заявою, однак положення частини другої статті 8 Закону України «Про громадянство України» містять імперативний припис щодо обов`язку таких осіб одночасно із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подати зобов`язання припинити іноземне громадянство.

31.1. Надалі, у разі одержання позитивного рішення щодо вирішення такої заяви, іноземцю видається довідка про реєстрацію особи громадянином України, на підставі якої він має право оформити тимчасове посвідчення, що діє не більше двох років. Тому лише у разі виконання ним обов`язку припинити іноземне громадянство, така особа має право отримати паспорт України.

32. Водночас, запроваджуючи інститут подання декларації про відмову від іноземного громадянства, законодавець в імперативному порядку насамперед зобов`язав іноземця, який звернувся із відповідною заявою до органу ДМС протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подати документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України. Такі дії передбачають активну поведінку іноземця, спрямовану на безпосереднє самостійне вирішення питання щодо отримання ним документу про припинення громадянства (підданства) іншої держави.

33. Форми та зразки таких декларацій, установлені наказами МВС № 989 та № 715 і інших способів оформити таку декларацію законом не передбачено.

34. Повертаючись до обставин справи, що розглядається, Верховний Суд констатує, що 29 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із декларацією про відмову від іноземного громадянства у довільній формі, в якій послався на те, що не має можливості звернутися з до дипломатичної установи рф із заявою про вихід із громадянства рф та обґрунтував свої доводи саме припиненням їхньої роботи на території України через військовий стан. У цьому документі позивач декларував зобов`язання повернути закордонний паспорт громадянина рф за першої нагоди та не користуватися правами громадянина рф.

35. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем вчинялися необхідні дії з метою припинення громадянства рф, однак ці дії не призвели до відповідного правового результату за незалежних від нього причин і Верховний Суд ураховує ці обставини, проте під час розгляду справи, судами попередніх інстанцій не надано належної правової оцінки змісту та оформленню ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства.

36. З урахуванням викладеного, Суд констатує, що суди першої та апеляційної інстанцій вирішили справу без повного та всебічного з`ясування всіх її обставин, у зв`язку з чим Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для формування висновку щодо застосування положень абзацу 13 статті 1 Закону України «Про громадянство України», оскільки суди не надали належної правової оцінки усім доказам у справі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цього спору.

37. За правилами пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

38. Відповідно до частини четвертої статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

39. За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим оскаржені судові рішення підлягають скасуванню, а справу необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

40. Під час нового розгляду судам попередніх інстанцій інстанції необхідно дослідити та надати правову оцінку оформленню та змісту поданої ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства на предмет її відповідності зразкам документів під назвою «Декларація про відмову від іноземного громадянства», затверджених наказами МВС №989 та №715 та вирішити спір з урахуванням цих обставин.

VІI. Судові витрати

41. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність підстав, наведених у статтях 139,140 КАС України, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області задовольнити частково.

2. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2024 року скасувати.

3. Справу № 280/3719/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання направити на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

4. Судові витрати не розподіляються.

5. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

В.М. Соколов