Справа № 620/4066/23
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2026-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 лютого 2026 року Чернігів Справа № 620/4066/23

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря Шашери М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ст. 229 КАС України, заяву державного виконавця про зміну способу виконання рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Державний виконавець (далі заявник) звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі №620/4066/23 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУПФУ в Чернігівській області, відповідач) на користь ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) невиплаченої заборгованості по пенсії в сумі 27 496,27 грн.

Свою заяву мотивує тим, що рішення суду в частині виплати заборгованості перерахованої пенсії залишається невиконаним.

Від представника ГУПФУ в Чернігівській області надійшли заперечення, у яких зазначено, що позивачу частково погашено заборгованість пропорційно виділеним бюджетним призначенням додатковими виплатними відомостями в сумі 562,05 грн. Станом на 18.02.2026 залишок невиплаченої заборгованості, нарахованої на виконання рішення Чернігівського ОАС у справі №620/4066/23 складає 27 308,92 грн. Розгляд справи просив проводити без його участі.

Розгляд заяви призначено на 18.02.2026.

Сторони про розгляд заяви повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заяви, суд встановив такі обставини.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.10.2023, яке набрало законної сили 03.11.2023, позов задоволено повністю та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області установити з 03.10.2022 ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та провести її нарахування і виплату (а.с.93-95).

Постановою державного виконавця від 13.06.2024 відкрито виконавче провадження №75292009 з примусового виконання вказаного рішення.

У межах вказаного виконавчого провадження боржник листом від 12.12.2025 повідомив, що рішення Чернігівського ОАС ним виконано, перерахунок пенсії проведено. Розмір заборгованості за період з 03.10.2022 по 30.11.2023 складає 27 870,97. Виплата нарахованих на виконання вищевказаного рішення суду сум пенсії ОСОБА_1 здійснюється у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень». Додатковими виплатними відомостями частково погашено заборгованість пропорційно виділеним бюджетним призначенням від 29.10.2025 в сумі 187,35 грн та від 25.11.2025 в сумі 187,35 грн. Станом на 12.12.2025 залишок невиплаченої заборгованості, нарахованої на виконання рішення Чернігівського ОАС від 04.10.2023 складає 27 496,27 грн (а.с.110).

Станом на дату звернення до суду із заявою вказана заборгованість по підвищенню не виплачена, у зв`язку з чим заявник просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення суду.

Надаючи правову оцінку обставинам заяви, суд зазначає таке.

Положенням частини першої статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.

Положеннями абзацу першого частини першої статті 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з частиною третьою статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Водночас, з 19 грудня 2024 року положення частини третьої статті 378 КАС України на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21 листопада 2024 року №4094-IX (далі - Закон №4094-IX) були доповнені абзацом другим такого змісту: «Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.».

Ця норма встановлює самостійну та достатню підставу для зміни способу виконання після двомісячного строку невиконання рішення про пенсійні виплати.

Згідно із пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

Як зазначено у пояснювальні записці до проєкту Закону №4094-ІХ (https://itd.rada.gov.ua/billinfo/Bills/pubFile/1861803 ) він був ухвалений як елемент виконання Україною зобов`язань у межах групи справ Іванов (№40450/04)/Бурмич (№46852/13) і Національної стратегії розв`язання проблеми невиконання судових рішень, схвалену розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року №1218-р.

Метою внесення змін до процесуального закону є забезпечення реального виконання судових рішень, а не формальне підтвердження обов`язку суб`єкта владних повноважень.

Зміни до частини третьої статті 378 КАС України, внесені Законом №4094-ІХ, запроваджують автоматичний наслідок у вигляді можливості зміни способу виконання після двох місяців невиконання рішення.

З цього приводу Верховний Суд зазначає, що прийняттям Закону №4094-ІХ Верховна Рада України змінила концепцію статті 378 КАС України, запровадивши самостійну підставу для зміни судом способу виконання судового рішення.

Крім того, Верховна Рада України цим законодавчим актом усунула необхідність для позивача звертатися з новим позовом для стягнення вже нарахованих, але невиплачених сум, визнавши це непропорційним і таким, що підриває ефективність судового захисту.

Виходячи з мети цих змін, судове втручання у спосіб виконання не є переглядом суті рішення, а становить механізм забезпечення реального і своєчасного виконання судового рішення, що відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 129-1 Конституції України.

Зазначені висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28.10.2025 у справі №380/7706/22.

Отже, у даній ситуації наявний факт часткового невиконання відповідачем рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.10.2023 року, яке набрало законної сили, щодо виплати на користь позивача перерахованої пенсійної виплати, протягом більш ніж двох місяців.

Таким чином, застосування процесуального механізму, передбаченого абзацом другим частини третьої статті 378 КАС України, про зміну способу і порядку виконання судового рішення із зобов`язання вчинити дії на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області нарахованої суми є єдиним дієвим та ефективним заходом, спрямованим на реальне поновлення порушених соціальних прав громадянина, а не на формальне завершення виконавчого провадження.

Водночас позиція Верховного Суду, відображена, зокрема, в ухвалі від 03 березня 2025 року у справі №160/5259/20, послідовно підкреслює, що формальне виконання зобов`язань без реального відновлення прав особи є неприпустимим, особливо у справах щодо пенсійних виплат. Судовий контроль має гарантувати ефективний захист соціальних прав.

Вищенаведений правовий підхід Верховного Суду полягає в тому, що метою судового контролю за виконанням рішення суду є не лише перевірка звіту боржника, а й забезпечення фактичного поновлення прав. Якщо виконання рішення про зобов`язання вчинити дії блокується неправомірною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, суд зобов`язаний обрати інший спосіб виконання, який забезпечить безумовне і реальне поновлення прав, а саме - стягнення коштів.

У свою чергу зміна способу виконання судового рішення не є створенням нового грошового зобов`язання, оскільки сума заборгованості у розмірі 27 476,50 грн є чітко визначеною та нарахованою самим відповідачем.

Разом з тим, суд бере до уваги часткове виконання пенсійним органом рішення суду та те, що позивачу в жовтні, листопаді та грудні 2025 було виплачено по 187,35 грн, отже відповідачем частково погашено заборгованість у загальній сумі 562,05 грн.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду частково, у сумі 27 308,92 грн (27 870,97 562,05).

Враховуючи викладене, з метою ефективного захисту порушених прав позивача на соціальні виплати, суд вважає за можливе задовольнити частково подану державним виконавцем заяву та змінити спосіб виконання рішення у даній справі шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь позивача нарахованої заборгованості по пенсії у розмірі 27 308,92 грн.

Керуючись статтями 241-242, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву державного виконавця про зміну способу виконання рішення суду у справі №620/4066/23 задовольнити частково.

Змінити спосіб виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.10.2023 у справі №620/4066/23 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 заборгованості пенсії у розмірі 27 308,92 грн.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 18.02.2026.

Суддя С.В. Бородавкіна