Справа № 280/1367/26
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2026-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

20 лютого 2026 рокуСправа № 280/1367/26 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення адміністративного позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2026 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ ВЧ НОМЕР_1 щодо переведення капітана медичної служби ОСОБА_1 , на посаду у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), як такий, що суперечить висновкам військово-лікарської комісії від 28.03.2025 та 11.09.2025 № 2025-0911-1255-4723-3 і порушує Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ № 402, розділ 20 Постанови ВЛК пункт 20.3;

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , що полягає у невчиненні дій щодо належного розгляду рапорту ОСОБА_1 від 11 лютого 2026 року, ненаданні йому письмових відповідей за результатами розгляду та невжитті заходів для приведення умов його проходження військової служби у відповідність до висновків військово-лікарської комісії;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути по суті рапорт ОСОБА_1 від 11 лютого 2026 року, прийняти вмотивоване рішення з урахуванням висновків ВЛК від 28.03.2025 та 11.09.2025 та Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ № 402, розділ 20 Постанови ВЛК пункт 20.3, та надати Позивачу письмову відповідь у порядку і строки, встановлені законодавством України.

Також, разом із позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Військовій частині НОМЕР_1 та іншим органам військового управління вчиняти будь-які дії, спрямовані на переведення ОСОБА_1 до іншої військової частини, у тому числі до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ), до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

За правилами частини 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї письмові докази, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, з огляду наступне.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

За приписами частини 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2 ст.151 КАС України).

Згідно із ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Суд зазначає, що до заяви про забезпечення позову не надано жодних доказів, які б підтверджували обставини на яких ґрунтуються вимоги заяви про забезпечення позову, зокрема не містить заява доказів на підтвердження видання будь-якого наказу про переведення позивача на іншу посаду чи в іншу військову частину, не містить доказів направлення позивача для проходження військової служби до військової частини, в якій позивач не міг би проходити військову службу за станом здоров`я.

Фактично, заява про забезпечення позову подана до суду без жодного доказу, який підтверджує виникнення обставин з якими пов`язана подача такої заяви про забезпечення позову.

Суд зазначає, що на момент вирішення заяви про забезпечення позову матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про те, що відповідачем фактично вживаються будь-які заходи щодо переведення позивача на інше місце служби, яке не відповідає рівню його здоров`я.

Так, в позовній заяві позивач зазначає, що наказ про його переведення начебто прийнято 08.02.2026, проте станом на 20.02.2026 позивачем/представником позивача не надано доказів про те, що фактично відбувається або планується переміщення позивача на інше місце служби.

За таких обставин, суд зазначає, що станом на дату розгляду цієї заяви позивачем не надано доказів на підтвердження того, що до ухвалення рішення суду існує очевидна загроза заподіяння шкоди його правам та законним інтересам.

Крім того, суд зазначає, що забезпечення позову шляхом повної заборони переміщення позивача на іншу посаду чи до іншого підрозділу призведе до ситуації коли позивач не зможе бути переміщений по службі навіть з урахування висновків щодо його придатності до військової служби.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 150-157, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 15-днів з моменту її підписання.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова