Справа № 320/5198/25
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2026-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 лютого 2026 року м. Київ № 320/5198/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі по тексту також позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі по тексту також відповідач, ГУ ПФУ у Київській області), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача у незарахуванні з часу призначення пенсії до страхового стажу всіх періодів роботи позивача в зоні відчуження ЧАЕС з 02.02.2016 по 31.12.2021 в полуторному розмірі (з коефіцієнтом кратності 1,5) як роботу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці; у незарахуванні як роботу за Списком №1 періоду простою у 2020 році у кількості, що не перевищує 1 місяць в 2020 календарному році; невірному обрахунку понаднормового стажу;

- зобов`язати відповідача, починаючи з 03.01.2020 - часу призначення пенсії позивачу, зарахувати до її страхового стажу у полуторному розмірі (з коефіцієнтом 1,5) для визначення розміру коефіцієнту страхового стажу (Кс) відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при обчисленні розміру пенсії всі періоди роботи позивача за Списком №1 протягом періоду з 02.02.2016 по 31.12.2021 як роботу в зоні відчуження ЧАЕС відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в тому числі як роботу за Списком №1, період простою за 2020 рік у кількості 30 днів, виходячи з фактичного періоду простою з 19.03.2020 по 31.05.2020 (60 календарних днів простою, які не увійшли до складу пільгового стажу) та зарахувати до понаднормового стажу весь стаж, що перевищує мінімально встановлений поріг у 15 років відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з розрахунком доплати за понаднормовий стаж відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із збільшенням розміру пенсії позивача на 1% мінімального розміру пенсії за віком, встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, виходячи з розміру цього мінімуму, який щорічно встановлюється законом на 1 січня відповідного календарного року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.02.2025 відкрито провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Витребувано від позивача докази звернення до відповідача із заявою про зарахування з часу призначення пенсії до страхового стажу усіх періодів її роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 02.02.2016 по 31.12.2021 в полуторному розмірі та отримання відповіді (за наявності).

На виконання вимог ухвали суду від 13.02.2025 позивачем надано пояснення, з яких вбачається, що ОСОБА_1 не зверталась окремо до відповідача із заявою про зарахування з часу призначення пенсії до страхового стажу усіх періодів її роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 02.02.2016 по 31.12.2021 в полуторному розмірі.

Відповідно до частини тринадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Наданий адміністративний позов не відповідає вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд наголошує на тому, що право громадян на отримання пенсії в належному розмірі не є абсолютним і його захист може бути обмеженим строком звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Водночас поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Верховний Суд зазначає, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 дійшов висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС, у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність / помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність / несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Зазначений правовий висновок неодноразово знаходив своє застосування у справах, що стосувалися визначення моменту виникнення у особи права на перерахунок пенсії та початку нарахування відповідних виплат, зокрема, у постанові Верховного Суду від 01.07.2025 у справі № 420/23756/24.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 23.07.2025 у справі №560/12875/24 виснував, що не вбачає належних правових підстав для відступу від правової позиції, сформульованої Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, щодо тлумачення положень статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, що стосуються, зокрема, перерахунку пенсій, у тому числі щодо нездійснення нарахування позивачу доплати у розмірі 2000 грн, передбаченої положеннями постанови КМУ №713 з 01.07.2021.

Предметом позову у цій справі є вимоги позивача про зобов`язання відповідача, починаючи з 03.01.2020 - часу призначення пенсії позивачу, зарахувати до її страхового стажу у полуторному розмірі (з коефіцієнтом 1,5) для визначення розміру коефіцієнту страхового стажу (Кс) відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при обчисленні розміру пенсії всі періоди роботи позивача за Списком №1 протягом періоду з 02.02.2016 по 31.12.2021 як роботу в зоні відчуження ЧАЕС відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в тому числі як роботу за Списком №1, період простою за 2020 рік у кількості 30 днів, виходячи з фактичного періоду простою з 19.03.2020 по 31.05.2020 (60 календарних днів простою, які не увійшли до складу пільгового стажу) та зарахувати до понаднормового стажу весь стаж, що перевищує мінімально встановлений поріг у 15 років відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з розрахунком доплати за понаднормовий стаж відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із збільшенням розміру пенсії позивача на 1% мінімального розміру пенсії за віком, встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, виходячи з розміру цього мінімуму, який щорічно встановлюється законом на 1 січня відповідного календарного року.

Таким чином, звернувшись до суду з цим позовом 29.01.2025 шляхом його направлення засобами поштового зв`язку (ТОВ «Нова пошта»), позивачем пропущено законодавчо визначений 6-місячний строк звернення до суду стосовно позовних вимог, які охоплюють період з 03.01.2020 по 28.07.2024 включно.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 27.01.2025 у справі № 200/422/24, від 11.02.2025 у справі №280/3620/24, від 24.03.2025 у справі № 380/11333/24 та від 08.04.2025 у справі №260/4303/24, від 23.07.2025 у справі №560/12875/24.

Частинами першою та другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Враховуючи вказане, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою та докази поважності причин його пропуску щодо позовних вимог, заявлених за період з 03.01.2020 по 28.07.2024 включно.

Згідно частини тринадцятої статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Керуючись статтями 160, 161, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву залишити без руху.

Протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою та докази поважності причин його пропуску щодо позовних вимог, заявлених за період з 03.01.2020 по 28.07.2024 включно.

Роз`яснити позивачам, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати (вручити, надати) сторонам (їх представникам).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Дудін С.О.