Справа № 160/17537/25
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
16.06.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 18.04.2025 року про надання відстрочки;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 18.04.2025 року та прийняти відповідне рішення;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо неправомірного ведення військового обліку ОСОБА_1 та внесення до Реєстру «Оберіг» недостовірних відомостей щодо нього, а саме: про перебування на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 , про порушення правил військового обліку, про перебування у розшуку та висновку ВЛК від 14.02.2025 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 вилучити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» усі зазначені у п.3 цих вимог недостовірні відомості стосовно ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснити належну постановку на військовий облік ОСОБА_1 за його зареєстрованим місцем проживання.
Також, позивачем подано до суду клопотання про витребування доказів, в якому позивач просив:
Витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Відповідач-1):
- належним чином засвідчені копії всіх матеріалів, що стосуються розгляду (або не розгляду) заяви ОСОБА_1 від 18.04.2025 року про надання відстрочки (зокрема, картки реєстрації вхідної кореспонденції, протоколу засідання комісії з питань надання відстрочки (якщо таке засідання проводилося), ухваленого рішення та доказів його направлення позивачу. Ці докази є визначальними для встановлення факту протиправної бездіяльності відповідача-1.
Витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідач-2):
- належним чином засвідчені копії всіх документів, що стали підставою для взяття ОСОБА_1 на військовий облік 14.02.2025 року (зокрема, його особистої заяви, рішення начальника ТЦК та СП, особової справи). Ці докази необхідні для підтвердження того, що взяття на облік відбулося з порушенням територіального принципу та без волевиявлення Позивача;
- належним чином засвідчені копії документів, що стали підставою для внесення до Реєстру «Оберіг» відомостей «Порушення правил військового обліку» та «розшук» (зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення стягнення). Ці докази необхідні для підтвердження безпідставності внесення до Реєстру зазначених відомостей;
- належним чином засвідчені копії повного комплекту документів щодо проведення ВЛК від 14.02.2025 року (зокрема, направлення на ВЛК з підписом позивача, повної картки обстеження та медичного огляду з висновками та підписами лікарів, постанови ВЛК з підписом позивача про ознайомлення). Ці докази необхідні для підтвердження того, що процедура ВЛК не проводилася належним чином, а її висновок є фіктивним.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 . Адреса реєстрації позивача адміністративно-територіально належить до Новокодацького району міста Дніпра. Під час уточнення своїх даних в квітні 2025 року позивач виявив, що в його електронному військово-обліковому документі міститься відмітка червоного кольору: «Порушення правил військового обліку». Також зазначає, що 14.02.2025 року позивача було постановлено на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_6 . При цьому, він не вчиняв жодних дій, які б могли стати законною підставою для зміни місця його військового обліку. Він не змінював зареєстрованого місця проживання, і, як наслідок, не мав ані підстав, ані обов`язку ініціювати процедуру зміни ТЦК та СП. До Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» стосовно позивача внесено відомості про проходження ним військово-лікарської комісії (ВЛК) 14.02.2025 року та висновок про його придатність до військової служби. Зазначений висновок ВЛК, як індивідуальний акт суб`єкта владних повноважень, є протиправним та юридично нікчемним, оскільки він створений з грубим порушенням процедури. Також зазначає про протиправну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не розгляду заяви по суті та неприйняття відповідного рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 18.04.2025 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
23.06.2025 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач-1):- належним чином засвідчені копії всіх матеріалів, що стосуються розгляду (або не розгляду) заяви ОСОБА_1 від 18.04.2025 року про надання відстрочки (зокрема, картки реєстрації вхідної кореспонденції, протоколу засідання комісії з питань надання відстрочки (якщо таке засідання проводилося), ухваленого рішення та доказів його направлення позивачу. Витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідач-2):- належним чином засвідчені копії всіх документів, що стали підставою для взяття ОСОБА_1 на військовий облік 14.02.2025 року (зокрема, його особистої заяви, рішення начальника ТЦК та СП, особової справи).
Від відповідачів-1,2 відзиви на позовну заяву та витребувані судом документи не надійшли.
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 18.04.2025 року про надання відстрочки.
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 18.04.2025 року та прийняти відповідне рішення.
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо неправомірного ведення військового обліку ОСОБА_1 та внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» недостовірних відомостей стосовно нього, а саме: про перебування на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 ; про порушення правил військового обліку; про перебування у розшуку; про висновок ВЛК від 14.02.2025 року; про причину розшуку «Ви не прибули за мобілізаційним розпорядженням» з датою початку 19.03.2025 року.
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 вилучити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» усі зазначені у п.4 цих вимог недостовірні відомості стосовно ОСОБА_1 , включаючи запис про причину розшуку «Ви не прибули за мобілізаційним розпорядженням» з датою початку 19.03.2025 року.
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснити належну постановку на військовий облік ОСОБА_1 за його зареєстрованим місцем проживання.
Сторони у судове засідання 30.10.2025 не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Сторони про причини неявки суд не повідомили.
Протокольною ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.10.2025 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 11.11.2025.
Сторони у судове засідання 11.11.2025 не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Сторони про причини неявки суд не повідомили.
Протокольною ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 відкладено підготовче судове засідання до 09.12.2025.
Протокольною ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 18.12.2025.
Відповідачі у судове засідання 18.12.2025 теж не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідачі -1,2 про причини неявки суд не повідомили.
Згідно з ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, суд вважає за можливе розглянути позовну заяву ОСОБА_1 в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Згідно тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_4 від 2019 року вбачається, що 11.09.2019 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби.
З матеріалів справи вбачається, що позивач є військовозобов`язаною особою та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_10 (згідно електронного кабінету військовозобов`язаних Резерв+).
Згідно роздруківки, в електронному кабінеті військовозобов`язаних Резерв+ ОСОБА_1 є напис щодо нього Ви не прибули за мобілізаційним розпорядженням, а також Вас розшукує ТЦК.
Суд зауважує, що в електронному кабінеті військовозобов`язаних Резерв+ також є напис щодо позивача - Дата ВЛК- 14.02.2025 та Постанова ВЛК Придатний.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 09.11.1979 матір`ю ОСОБА_1 є ОСОБА_2 .
Згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №149/25/475/В від 16.04.2025, яка надана КП Слобожанська центральна лікарня Слобожанської селищної ради стосовно ОСОБА_2 , вбачається, що на підставі клінічних та інструментальних методів обстежень у гр. ОСОБА_2 встановлено виражені порушення функції сечовидільної, серцево-судинної системи та обміну речовин, що призводить до обмеження здатності пересування та трудової діяльності повсякденного функціонування, що дає підстави другої групи інвалідності. Тому згідно з Постановою КМУ № 1338 від 15.11.2024 року встановлена друга (II) група інвалідності (загальне захворювання) безстроково.
Згідно рекомендацій, програми реабілітації особи з інвалідністю № 149/25/475/1 від 16.04.2025, яка надана КП Слобожанська центральна лікарня Слобожанської селищної ради стосовно ОСОБА_2 , вбачається, що здатність до самообслуговування: легкий ступінь обмеження; здатність до пересування: помірний ступінь обмеження; здатність до трудової діяльності: виражений ступінь обмеження.
З метою оформлення відстрочки позивач 18.04.2025 направив голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про оформлення відстрочки відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560.
Станом на дату звернення до суду з цим позовом, відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_3 на адресу позивача не надходила, будь-яких змін до відомостей Резерв+ не внесено, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися з адміністративним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами п.20 ч.1 ст. 106 Конституції України визначено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та діє станом на теперішній час.
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 р. № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ)
Згідно з ч.1 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
В ст. 1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (ч.1). Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч.5).
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені в Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі Закон №3543-ХІІ).
Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені в ст. 22 Закону № 3543-ХІІ.
Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону № 3543-ХІІ, Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України, зокрема і порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
В ст. 23 Закону № 3543-ХІІ (в редакції чинній станом на час виниклих правовідносин) визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.
З досліджених документів вбачається, що позивач має на утриманні непрацездатну мати з 2 групою інвалідності.
Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном визначено в Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 № 1487 (далі Порядок №1487)
Відповідно до п.2 Порядку №1487, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до п. 1, п. 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах (п.1). Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, крім іншого: беруть участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) призовних комісій, готують для розгляду зазначеними комісіями матеріали з питань направлення громадян України для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві, надання відстрочки або звільнення їх від направлення для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві (п.11).
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, (далі Порядок №560), де визначено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. (п. 56). Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) (п.57).
Згідно з п.58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.
З зазначених приписів чинного законодавства вбачається, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4 при цьому під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки готують для розгляду комісіями районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування військовозобов`язаного на військовому обліку матеріали з питань зокрема і надання відстрочки.
Відповідно до п. 59 Порядку № 560, відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Відповідно до п.11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, (в редакції на час виниклих правовідносин) районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, крім іншого: беруть участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) призовних комісій, готують для розгляду зазначеними комісіями матеріали з питань направлення громадян України для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві, надання відстрочки або звільнення їх від направлення для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві (абз.5).
Отже, матеріали з питань надання громадянам відстрочки для Комісії готує територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.
Приписами п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки передбачено, що Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами, створеними в паперовій та електронній формі зокрема і в органах військового управління, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням встановлені в Інструкції з діловодства у Збройних Силах України затвердженій Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31 січня 2024 № 40 (далі Інструкція № 40).
В п. 1.4 Інструкції № 40 зазначено, що заяви, пропозиції і скарги, що надходять на адресу установи за зверненнями громадян, опрацьовуються відповідно до розпорядчих документів з організації розгляду звернень громадян у Збройних Силах України. Діловодство за зверненнями громадян ведеться окремо.
Положеннями Інструкції № 40 передбачено, що усі документи, що надходять до установи, приймаються в уповноваженому органі у сфері діловодства установи (п.3.7.1). Документ повертається відправникові без розгляду у разі його надходження не за адресою, надходження паперового примірника документа, який вже надійшов в електронній формі через СЕДО, або надходження документа в паперовій формі без наявних на те підстав, які визнаються обґрунтованими для створення документів у паперовій формі (п.3.7.4). Документи, адресовані керівникам установ, а також такі, в яких не зазначено конкретної посадової особи або підрозділу установи як адресата, підлягають попередньому розгляду в службах діловодства установи (п.3.8.1). Під час попереднього розгляду документів враховуються повноваження суб`єктів розгляду кореспонденції, передбачені в положеннях (статутах) про підрозділи та установи, розпорядчих документах про розподіл обов`язків між командиром, начальником штабу та заступниками, посадових інструкціях, а також номенклатура справ, схеми проходження документів. Під час попереднього розгляду документів визначається: чи має документ бути допущений до реєстрації; чи потребує розгляду керівництвом установи установи або надсилання після реєстрації за належністю до структурного підрозділу або структурних підрозділів відповідно до функціонального розподілу обов`язків в установі; чи належить до документів термінового розгляду (опрацювання). На стадії попереднього розгляду здійснюється відбір документів, що не підлягають реєстрації в уповноваженому органі у сфері діловодства (додаток 33), а також таких, що передаються для реєстрації структурним підрозділам (п.3.8.4).
Відповідно до приписів п. 3.9.2. Інструкції № 40, заяви, що надходять на адресу установи, реєструються і опрацьовуються у підрозділі установи, який за функціональним призначенням відповідає за розгляд звернень громадян, та передаються на розгляд встановленим порядком.
Згідно з п. 3.10.10 Інструкції № 40, відповідальність за виконання документа несуть особи, зазначені в розпорядчому документі, резолюції командира (керівника), та працівники, яким безпосередньо доручено його виконання.
В п. 3.13.1 Інструкції № 40 вказано, що вихідні документи надсилаються службою діловодства установи адресатам із використанням засобів поштового зв`язку і технічних засобів зв`язку, кур`єрською та фельд`єгерською службою, а також із використанням системи електронної взаємодії органів виконавчої влади.
При прийнятті рішення суд враховує, що бездіяльність - це не вчинення у встановлений законом строк дії, які суб`єкт владних повноважень повинен вчинити, та в цьому випадку вказана бездіяльність стосується саме розгляду заяви позивача.
З досліджених матеріалів справи вбачається, що вручення заяви уповноваженій особі ІНФОРМАЦІЯ_3 відбулося 21.04.2025, що підтверджується квитанцією, описом та роздруківкою трекінгу, однак відповіді на вказану заяву позивачу, ІНФОРМАЦІЯ_4 не направив, що свідчить про протиправну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 по не наданню відповіді щодо розгляду заяви позивача від 18.04.2025 року.
Отже, для захисту порушеного права позивача враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 18.04.2025 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти відповідне рішення.
Стосовно решти заявлених позовних вимог суд зазначає таке.
Суд зауважує, що в електронному кабінеті військовозобов`язаних Резерв+ є напис щодо позивача - Дата ВЛК- 14.02.2025 та Постанова ВЛК Придатний.
Отже, позивача визнано придатним до проходження військової служби 14.02.2025.
Суд звертає увагу на те, що право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом (зокрема, районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки). При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.
У той же час, як встановлено судом, на момент проходження військово-лікарської комісії позивач не користувався правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та мав статус військовозобов`язаного, а відтак підлягав мобілізації, оскільки пройшов ВЛК 14.02.2025, а подав заяву на відстрочку 18.04.2025.
Отже, оскільки позивач не скористався можливістю реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та оформлення його у відповідний спосіб до проходження останнім ВЛК, був на правомірних підставах взятий на військовий облік, тому в суду відсутні підстави вважати протиправною процедуру призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації як і констатувати про протиправність дій ІНФОРМАЦІЯ_5 в цій частині.
Стосовно доводів позивача щодо неправомірності висновку ВЛК, то суд зазначає наступне.
Згідно пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Відповідно до пункту 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.

Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.

Пунктом 2.2 глави 2 розділу 1 Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом.

До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.

Адміністративно-територіальні зони відповідальності штатних ВЛК за проведення військово-лікарської експертизи визначаються наказом Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 "Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення".

Згідно підпункту 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

Положеннями підпункту 2.5.1 пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ІНФОРМАЦІЯ_14 ; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.

ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України (абзац 15 підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення № 402).

Відповідно до підпункту 2.4.4 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення № 402 на ВЛК регіону покладаються обов`язки, зокрема, з організації військово-лікарської експертизи, керівництва підпорядкованими ВЛК, контролю за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності; розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.

Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (підпункт 2.4.10 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення № 402).

Разом з тим, згідно із пунктами 3.3 та 3.4 глави 3 розділу І Положення № 402 скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 "Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення".

Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій, а також наявних медичних записів та висновків у відповідних реєстрах електронної системи охорони здоров`я.

Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_11 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим.

Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_12 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК або у судовому порядку.

Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.

У разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.

З аналізу наведених норм Положення № 402 слідує, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, передбачених пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402, зокрема, з метою визначення ступеня придатності до військової служб, за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання ВЛК. До штатних ВЛК належать, зокрема, ВЛК регіону, до повноважень яких належить розгляд скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи. ВЛК регіону також мають право оглядати військовослужбовців, скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд. Постанови регіональних ВЛК можуть бути оскаржені до ЦВЛК або до суду.

Пунктом 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення 402 передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю.

Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).

Згідно з пунктом 1.4 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд громадян, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення та допризовників, проводиться в порядку, визначеному таблицею.

Судом встановлено, що 14.02.2025 року медичний огляд позивача проведений саме позаштатною військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Пунктом 3.3 глави 3 розділу І Положення № 402 чітко визначено порядок оскарження постанов ВЛК районних (міських) ТЦК СП.

Зокрема, у разі наявності сумніву щодо правильності висновку даної комісії щодо придатності до військової служби, позивач мав право звернутись за підпорядкованістю до ВЛК обласної ТЦК СП, дії яких в свою чергу оскаржуються в штатних ВЛК.

Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.

В межах проведення даного оскарження, та перевірки рішень ВЛК ТЦК СП штатною комісією може бути здійснено направлення на контрольне медичне обстеження за наявності для цього підстав.

Суд зауважує, що Положення № 402 не передбачає право особи, що проходила медичний огляд, оскаржувати постанови позаштатних ВЛК у судовому порядку.

При цьому посилання представника позивача на те, що рішення ВЛК необґрунтоване та протиправне, оскільки не відображає його реальний стан здоров`я, не підтверджено належними доказами, а тому вважається необґрунтованим.

Доводи позивача про недотримання комісією процедури проведення медичного огляду, суд не бере до уваги, оскільки перевірка рішень позаштатних ВЛК на предмет того, чи дотримані всі умови та критерії, передбачені Положенням № 402 при проведенні медичного огляду, належить до функцій ВЛК регіону чи ЦВЛК, а остаточного рішення, яке підлягає судовому оскарженню, з приводу придатності позивача до військової служби ВЛК регіону чи ЦВЛК не приймали, внаслідок суд дійшов висновку про недотримання позивачем вимог Положення № 402 щодо процедури оскарження результатів медичного огляду.

За наведених вище обставин суд не знаходить підстав для визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» недостовірних відомостей стосовно нього, а саме: про висновок ВЛК від 14.02.2025 року.

Верховний Суд в постанові від 05.02.2025 у справі № 160/2592/23 вказав, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу. Аналогічно проведення медичного огляду особи військово-лікарською комісією в порядку, визначеному Положення № 402, також не впливатиме на відновлення порушеного права позивача в контексті порушеної процедури призову позивача на військову службу.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968, 96 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн., суд зазначає, що за приписами статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином закон встановлює право особи на відшкодування витрат на правничу допомогу та можливість зменшення розміру таких виплат за обґрунтованим клопотанням іншої сторони.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн. позивач надав копію договору про надання правової допомоги від 19.08.2024 №1908/1, додаткову угоду №1-1908/01 від 12.06.2025 до договору №1908/01 від 19.08.2024, Акт прийому-передачі наданих послуг до Додаткової угоди №1-1908/01 до договору №1908/01 від 12.06.2025.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18, від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц.

Суд дійшов висновку, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір правничої допомоги є завищеним та таким, що підлягає зменшенню. На думку суду, обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, враховуючи, що вказана справа є типовою та незначної складності, а також з огляду на часткове задоволення позовних вимог, є визначення вартості послуг адвоката в частині складання позовної заяви у сумі 1000,00 грн. Аналогічні висновки щодо необхідності застосування критеріїв співмірності при оцінці наданих адвокатом послуг викладено у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 по справі №200/14113/18-а.

Керуючись ст.ст. 19, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 18.04.2025 року про надання відстрочки.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 18.04.2025 року та прийняти відповідне рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп. та витрати з правничої допомоги у розмірі 1000 ( одна тисяча) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 18.12.2025.

Суддя О.В. Царікова