Справа № 320/8430/21
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2026-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2026 року м. Київ справа №320/8430/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1 про припинення права на виконання будівельних робіт та скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту також позивач, Департамент) з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту також відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить суд припинити право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Реконструкція приміщень садового будинку на АДРЕСА_1 » від 26.02.2021 №КВ 03 та скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Реконструкція приміщень садового будинку на АДРЕСА_1 » від 11.03.2021 №КВ 23, замовник будівництва - ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач повідомив, що відповідачу зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 26.02.2021 № КВ 109 (далі по тексту також - повідомлення) та декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 11.03.2021 №КВ 23 (далі по тексту також - декларація) на об`єкт будівництва «Реконструкція приміщень садового будинку на АДРЕСА_1 ». В означених повідомленні та декларації вказано, що замовником будівництва зазначено відповідача, проектна документація розроблена ТОВ «Проектна майстерня «Архітектор» під керівництвом головного архітектора проекту ОСОБА_2 та затверджена листом ОСОБА_1 від 12.02.2021 б/н. Відповідальною особою, що здійснює авторський нагляду, є ОСОБА_2 . Проте, позивач зазначив, що ОСОБА_2 листом від 14.04.2021 повідомив, що не виконував розробку проектної документації, зокрема, щодо спірного об`єкта будівництва, не укладав жодних договорів та не видавав наказів на призначення його архітектором проекту та особою, яка здійснює авторський нагляд. Означені обставини, на переконання позивача, свідчать про наведення відповідачем недостовірних даних у повідомленні та декларації в частині розроблення та затвердження проектної документації, інформації стосовно особи проектанта, що здійснює авторський нагляд, чим порушено вимоги частини восьмої статті 36, частини десятої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Таким чином, будівельні роботи з реконструкції на підставі проекту, затвердженого замовником, однак, розробленого з порушенням законодавства у сфері містобудівної діяльності, слід вважати самочинним.

З метою захисту прав та інтересів громади від можливих порушень, з метою запобігання можливих суспільно значимих несприятливих наслідків, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.08.2021 (суддя Харченко С.В.) відкрито провадження в адміністративній справі № 320/8430/21 та вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

28.08.2021 ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя Харченко С.В.) залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк на усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду оригіналу платіжного документу, що свідчить про сплату судового збору у розмірі 4540,00 грн за належними реквізитами.

06.09.2021 на виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 28.08.2021 від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої приєднано платіжне доручення від 01.09.2021 № 392 про сплату судового збору у сумі 4540,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 (суддя Харченко С.В.) продовжено розгляд адміністративної справи № 320/8430/21.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що нею 28.08.2020 було придбано земельну ділянку та садовий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , у садовому товаристві «Дружба».

Відповідач стверджує про дотримання нею законодавчо встановлених вимог щодо подання повідомлення та декларації, які відповідач перед реєстрацією зобов`язаний був перевірити належним чином.

Відповідач зазначила, що припинення права на виконання будівельних робіт після їх закінчення неможливе, адже такі будівельні роботи вже виконані та об`єкт зданий в експлуатацію та визнано право власності на нього. В свою чергу, з моменту реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, реєстрація повідомлення про початок виконання будівельних робіт вважається такою, що вичерпала свою дію. При цьому, реєстрація права власності є підставою вважати, що декларація про введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта також вичерпала свою дію.

Відповідач стверджує, що позивачем не доведено порушення нею будівельних норм та правил щодо реконструкції власного садового будинку.

Таким чином, на думку відповідача, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 13.02.2024 №411/0/15-24 звільнено ОСОБА_3 з посади судді Київського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

За результатами повторного автоматизованого розподілу 21.02.2024 адміністративна справа була передана для розгляду судді Дудіну С.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.03.2024 адміністративну справу прийнято до провадження для її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідачем подано до суду додаткові заперечення, в яких зазначено, що внаслідок набуття права власності на об`єкти нерухомості нею здійснено реконструкцію садового будинку шляхом його розширення та покращення технічного стану.

Відповідач наголосила на законодавчо встановленій відповідальності за порушення містобудівного законодавства, яка передбачена положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення. Проте, позивачем не надано жодних доказів проведення відносно неї перевірки, виявлення факту самочинного будівництва та застосування до відповідача санкцій за результатами виявлених порушень.

Крім того, відповідач зазначила, що проектна документація на індивідуальні (садибні) житлові, садові, дачні будинки виготовляється виключно за бажанням замовника, а тому відсутність такої документації не є порушенням, що свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог.

Також відповідач наголошує на тому, що з матеріалів справи не вбачається за можливе встановити обставини, за яких позивачу без проведення засобів державного нагляду (контролю) було встановлено, що авторський нагляд не здійснювався та відсутній журнал авторського нагляду.

Відповідач зазначила, що наявна в матеріалах справи копія листа ОСОБА_2 , яка надійшла на адресу Департаменту електронним листом, не містить ознак його ідентифікації цифровим підписом.

Позивачем подано до суду заперечення на додаткові заперечення у справі, в яких зазначено про наявність у нього права на звернення до суду з означеними позовними вимогами без проведення перевірки з огляду на наведення відповідачем недостовірних даних у повідомленні та декларації в частині розроблення та затвердження проектної документації, інформації стосовно особи проектанта, що здійснює авторський нагляд.

Позивач наголошує на тому, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження виконання будівельних робіт на підставі будівельного паспорта, як і не надано доказів отримання нею будівельного паспорта.

Позивач стверджує, що оскільки будівельні роботи проводились на підставі повідомлення, відповідач зобов`язана була дотримуватись вимог законодавства в частині розроблення проектної документації.

Позивач з посиланнями на положення Закону України «Про звернення громадян» зазначив про можливість звернення з письмовим зверненням з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку. При цьому, застосування електронного цифрового підпису не вимагається. Враховуючи означені обставини, за результатами розгляду звернення ОСОБА_2 , Департаментом було оформлено та подано до суду цей позов.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

у с т а н о в и в:

22 лютого 2021 року Департаментом зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) КВ09 об`єкта будівництва «Реконструкція приміщень садового будинку на АДРЕСА_1 ».

11 березня 2021 року Департаментом зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) ВК09 на означений вище об`єкт.

15 квітня 2021 року на адресу Департаменту надійшов лист від 14.04.2021 №5-04 за підписом ОСОБА_4 , яким він просить припинити реєстрацію та дію повідомлень про початок виконання будівельних робіт, що проводитимуться та проводяться на об`єктах м. Києва і зареєстрованих Департаментом в період з 01.01.2021 по 0.04.2021 згідно переліку, зокрема КВ09, розробником яких виступає ТОВ «Проектна майстерня «Архітектор». Підписант повідомив, що в зазначених документах, а саме: повідомленнях про початок виконання будівельних робіт вказано особисті дані головного архітектора проектів - Цісінського В.М. та відповідні дані про накази щодо призначення ГАПа т а ведення авторського нагляду - не відповідають дійсності, оскільки ним не проводились проектні роботи по згаданим об`єктам та не видавались накази на призначення ГАПів та авторського нагляду.

Зазначення недостовірних відомостей у повідомленні та декларації слугували підставою звернення Департаменту до суду з цим позовом.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;

6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Згідно частини першої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката (частина п`ята статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Згідно частини дев`ятої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката (частина десята статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Відповідно до частини другої статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.

Згідно висновків, сформованих Верховним Судом у постанові від 01.10.2019 у справі №826/9967/18, правовідносини у якій є подібними цій справі, реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт є актом одноразового застосування, який потягнув за собою настання певних правових наслідків, в даному випадку вчинення позивачем дій щодо реалізації наданого йому цією декларацією права на проведення будівельних робіт. З моменту реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, з якою пов`язується закінчення будівництва об`єкта містобудування, декларація про початок виконання будівельних робіт вичерпала свою дію. Після реєстрації права власності на утворені у результаті проведеної реконструкції об`єкти, декларація про готовність об`єкта до експлуатації новоствореного об`єкта містобудування, також вичерпала свою дію.

Згідно з пунктом 15 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (далі по тексту також - Порядок №466) у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання наведених у надісланому повідомленні недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягає скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до абзаців 7, 8 пункту 22 Порядку №466 у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Отже, виключною підставою для скасування права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі відповідного повідомлення, та декларації про готовність об`єкта до експлуатації є встановлений факт здійснення самочинного будівництва, зокрема, якщо:

1) будівництво здійснюється на земельній ділянці, що не відведена для цієї мети;

2) будівництво здійснюється за відсутності документа, який дає право виконувати будівельні роботи;

3) будівництво здійснюється за відсутності затвердженого проекту або будівельного паспорту;

4) скасовано містобудівні умови та обмеження. При цьому, виявлені недостовірні дані, зазначені у деклараціях про початок виконання будівельних робіт або про введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, повинні відповідати одній із зазначених умов, які дають підстави вважити об`єкт самочинним будівництвом.

Наявність даних, які не свідчать про самочинне будівництво, не є підставою для скасування права на виконання будівельних, набуте на підставі відповідного повідомлення, та для скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, однак, може бути підставою для притягнення винних осіб до відповідальності іншого характеру.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №814/1914/16, від 26.06.2018 у справі №826/20445/16, від 18.10.2018 у справі №695/3442/17, від 23.10.2018 у справі №826/9275/17, від 13.12.2018 у справі №522/6212/17, від 22.01.2019 у справі №826/17907/17, від 04.08.2021 у справі №640/20369/18, від 09.02.2022 у справі №521/16298/18, від 08.03.2023 у справі №826/9387/18.

Згідно зі статтею 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 04.08.2021 у справі №640/20369/18 міститься правовий висновок, згідно із яким зі змісту положень статті 41 Закону №3038-VI та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі по тексту також - Порядок №553) вбачається, що для усунення можливості зловживання правом на перевірки, заходи, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватися лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт.

Тобто, за загальним правилом такі перевірки можливі щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва.

За змістом частини п`ятої статті 26 Закону №3038-VI завершальним етапом будівництва об`єкта містобудування є реєстрація права власності на такий об`єкт.

З огляду на викладене, реєстрація повідомлення про початок виконання будівельних робіт є актом одноразового застосування, який потягнув за собою настання певних правових наслідків, в даному випадку вчинення Відповідачем дій щодо реалізації наданого йому цією декларацією права на проведення будівельних робіт.

Крім того, після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.02.2022 у справі №521/16298/18, від 29.09.2022 у справі №826/8108/17, від 01.02.2023 у справі №826/10042/17, від 16.03.2023 у справі №814/2086/16.

Судом встановлено, що 22.02.2021 Департаментом зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) КВ09 об`єкта будівництва «Реконструкція приміщень садового будинку на АДРЕСА_1 ».

11 березня 2021 року Департаментом зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) ВК09 на означений вище об`єкт.

Встановивши факт подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні та зареєстрованій декларації, Департамент звернувся до суду з позовом про припинення права на виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення та скасування реєстрації декларації.

Відповідно до витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від28.08.2020 №221854142 відповідачу на праві власності належить садовий будинок загальною площею 53,4 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.03.2021 №248908810 за відповідачем зареєстровано право власності на садовий будинок загальною площею 248,9 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для державної реєстрації права власності вказано договір купівлі-продажу №1106 від 28.08.2020, декларацію про готовність об`єкта до експлуатацію КВ23, видану Департаментом.

Таким чином, оскільки право власності на означений садовий будинок було зареєстровано за відповідачем у тому числі і на підставі Декларації, суд дійшов висновку, що така Декларація вичерпала свою дію.

У зв`язку з тим, що матеріалами справи підтверджено реєстрацію права власності у березні 2021 року на означений садовий будинок за відповідачем на підставі Декларації №КВ23, суд дійшов висновку, що після реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна відсутні підстави для скасування (припинення) його права на виконання будівельних робіт, набуте на підставі вищевказаного повідомлення, та підстави для скасування вищевказаної декларації, на підставі якої у подальшому зареєстроване його право власності на такий садовий будинок.

Суд також звертає увагу, що після реєстрації права власності на об`єкт «Реконструкція приміщень садового будинку на АДРЕСА_1 », у разі наявності всіх визначених законом підстав вважати об`єкт самочинним будівництвом, відповідно до частини першої статті 376 Цивільного кодексу України, позивач або інший уповноважений законом орган зобов`язаний звернутися з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта (об`єктів) у порядку, встановленому законом.

Тобто, ефективним способом захисту за цих обставин є знесення самочинного будівництва за рішенням суду у разі, якщо компетентним органом буде доведено, що об`єкт має ознаки самочинного будівництва.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №826/12543/16, від 05.06.2019 у справі №815/3172/18, від 30.03.2021 у справі №826/5513/17, від 09.02.2022 у справі №521/16298/18, в ухвалі від 28.11.2022 у справі №200/5378/21.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні в справі «Рисовський проти України» визнав низку порушень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «належного урядування». ЄСПЛ вказав на те, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі «Москаль проти Польщі». Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки»). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії».

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону). Недоліки в роботі органу державної влади не можуть в подальшому призводити до негативних наслідків для особи.

Отже, зареєструвавши декларацію про готовність об`єкта до експлуатації та право власності на побудований об`єкт, зважаючи на принцип юридичної визначеності та належного урядування, у суду наявні підстави вважати, що відповідач вправі сумлінно розраховувати на використання належного майна, що виключає неправомірне втручання з боку суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.08.2021 у справі №640/20369/18, від 24.10.2022 у справі №640/22599/19, від 01.02.2023 у справі №826/10042/17.

Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи положення статті 139 КАС України у суду відсутні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.