Справа № 440/16341/25
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2026-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

. 20 лютого 2026 рокум. ПолтаваСправа № 440/16341/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Чеснокової А.О., перевіривши обставини усунення недоліків позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Генерація-7» до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Полтавська міська рада про визнання дій протиправними, скасування витягу та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в якій просить:

визнати протиправними дії відповідача із формування Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № НВ-023 від 23.02.2023 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :18:013:0099 та застосування при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки не вірних коефіцієнтів;

скасувати Витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № НВ-023 від 23.02.2023 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :18:013:0099;

зобов`язати відповідача сформувати та надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Генерація-7» витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок щодо земельної ділянки з кадастровим номером :18:013:0099 із вірним застосовуванням коефіцієнтів та інших показників.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, на стороні відповідача - Полтавську міську раду.

26 грудня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій позивач заперечує проти задоволення позовних вимог та посилається на пропуск строку звернення до суду позивачем.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року позовну заяву залишено без руху.

05 лютого 2026 року до суду надійшла заява позивача, в якій він просить поновити строк звернення до суду, посилаючись на той факт, що про порушення своїх прав дізнався після подачі заступником керівника Полтавської окружної прокуратури позову до Господарського суду Полтавської області.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2026 року витребувано у Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та Полтавської міської ради письмові пояснення щодо доводів позивача, викладених у заяві від 05 лютого 2026 року про поновлення строку звернення до суду.

13 лютого 2026 року від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надійшли письмові пояснення, в яких останній наполягає на пропуску строку звернення до суду позивачем.

Надаючи оцінку доводам, приведеним у заяві про поновлення пропущеного строку, суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до суду 05.12.2025 з адміністративним позовом із вимогою скасувати Витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № НВ-023 від 23.02.2023 року, посилаючись на те, що про даний Витяг він дізнався лише після подачі заступником керівника Полтавської окружної прокуратури Сошиним В.В. в інтересах держави в особі Полтавської міської ради позову до Господарського суду Полтавської області проти ТОВ «Генерація-7» про стягнення заборгованості за Договором оренди у розмірі 7 436 633,34 грн (справа № 917/1826/25). Адже саме із вказаної позовної заяви та додатків до неї ТОВ Генерація-7» стало відомо про те, що Прокуратура хоче стягнути кошти, розмір яких розраховує виключно на підставі Витягу № НВ-023.

Таким чином, як зазначає позивач, саме по собі існування оскаржуваного Витягу № НВ-023 не порушувало прав чи законних інтересів ТОВ «Генерація-7» допоки до нього на підставі вказаного документа не було заявлено майнові вимоги про стягнення заборгованості.

Позивач зазначає, що в межах справи № 917/845/24 із ТОВ «Генерація-7» не стягувалися грошові кошти, а у задоволенні позову було відмовлено через недоведеність його підстав та обрання неефективного способу захисту. При цьому ТОВ «Генерація-7» протягом всього цього часу належним чином сплачували орендні платежі та самостійно проводило індексацію НГО Земельної ділянки (як це передбачено ПК України), через що вважало, що оскаржуваний Витяг № НВ-023 не впливає на його права.

Однак саме після подачі позову Прокуратурою у справі № 917/1826/25 та ознайомлення із його підставами та доказами ТОВ «Генерація-7» стало відомо, що оскаржуваний Витяг грубо порушує його права.

Позов в межах справи № 917/1826/25 було подано Прокуратурою 23.09.2025 року. Саме із цього часу ТОВ «Генерація-7» стало відомо про порушення його прав спірним документом, який він і оскаржує в межах даної справи.

Відповідно адміністративний позов ТОВ «Генерація-7» було подано 04.12.2025 року, тобто протягом 6-місячного строку від дня, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів оскаржуваним Витягом № НВ-023.

Також, позивач звертає увагу суду на те, що формування відповідачем Витягу № НВ-023 із застосуванням при розрахунку НГО земельної ділянки не вірних коефіцієнтів (тобто із порушенням законодавства) та намагання Прокуратури на основі цього витягу в межах справи № 917/1826/25 стягнути із ТОВ «Генерація-7» заборгованість є за своєю сутністю триваючим порушенням прав та законних інтересів ТОВ «Генерація-7», адже на основі цього Витягу Прокуратура розраховує всі орендні платежі як за минулий період, так і на майбутнє.

Тобто, як стало відомо ТОВ «Генерація-7» після отримання позову у справі № 917/1826/25, спірний витяг № НВ-023 порушив права ТОВ «Генерація-7» не одноразово, а продовжує порушувати постійно допоки діє, адже на основі нього на переконання Прокуратури має постійно нараховуватися інший розмір орендних платежів.

Відповідач, надавши відзив на позов до суду, зазначив, що позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Господарського суду Полтавської області від 31.07.2024 у справі № 917/845/24 за позовом Першого заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області, в інтересах держави в особі Полтавської міської ради до ТОВ «Генерація-7», про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, позов задоволений, визнана укладеною додаткова угода між Полтавською міською радою та ТОВ «Генерація-7» до договору оренди землі від 20.11.2007, в редакції, запропонованій позивачем (https://reyestr.court.gov.ua/Review/121659160).

У вказаній справі позовні вимоги стосувалися приведення у відповідність до вимог законодавства розміру орендної плати у договорі оренди землі від 20.11.2007, укладеному між Полтавською міською радою та ТОВ «Генерація-7», а розрахунок орендної плати, наведений у додатковій угоді, що була предметом спору, був обґрунтований, в тому числі, Витягом від 23.02.2023 № НВ-023, згідно з яким, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :18:013:0099 становить 52 023 600,00 грн. та який містився в матеріалах вказаної справи.

Позивач не брав участі при розгляді вказаної справи судом першої інстанції, та 03.03.2025 звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Полтавської області від 31.07.2024 у справі № 917/845/24, що підтверджується даними Звіту про автоматизований розподіл судової справи між суддями, розміщеному на сайті Судова влада України (https://court.gov.ua/log_documents/44682/4875/).

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 у справі № 917/845/24, апеляційна скарга ТОВ «Генерація-7» була задоволена, рішення Господарського суду Полтавської області від 31.07.2024 у справі № 917/845/24 скасоване, ухвалене нове рішення про відмову у позові.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що розгляд справи судом апеляційної інстанції здійснювався за участю представника ТОВ «Генерація-7». Під час судового розгляду також було встановлено, що матеріали справи містять витяг №НВ-023 від 23.02.2023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер :18:013:0099 становить 52023600,00 грн. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/127533261).

З урахуванням цього, станом на 03.03.2025 (час звернення до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою) позивачу ТОВ «Генерація-7» вже було відомо про формування оскаржуваного Витягу №НВ-023 від 23.02.2023, а тому процесуальний строк, встановлений частиною другою статті 122 КАС України, сплив 03.09.2025.

Надаючи оцінку вищезазначеним доводам, суд зазначає наступне.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Господарського суду Полтавської області від 31.07.2024 у справі № 917/845/24 за позовом Першого заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області, в інтересах держави в особі Полтавської міської ради до ТОВ «Генерація-7», про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, позов задоволений, визнана укладеною додаткова угода між Полтавською міською радою та ТОВ «Генерація-7» до договору оренди землі від 20.11.2007, в редакції, запропонованій позивачем (https://reyestr.court.gov.ua/Review/121659160).

Як свідчить зміст судового рішення, у вказаній справі позовні вимоги стосувалися приведення у відповідність до вимог законодавства розміру орендної плати у договорі оренди землі від 20.11.2007, укладеному між Полтавською міською радою та ТОВ «Генерація-7», а розрахунок орендної плати, наведений у додатковій угоді, що була предметом спору, був обґрунтований, в тому числі, Витягом від 23.02.2023 № НВ-023, згідно з яким, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :18:013:0099 становить 52 023 600,00 грн. та який містився в матеріалах вказаної справи, про що зазначено в судовому рішенні.

Із судового рішення вбачається, що позивач не брав участі при розгляді вказаної справи судом першої інстанції, та справа була розглянута у відсутності позивача.

Проте, відповідно до інформації, що розміщена на сайті Судова влада України (https://court.gov.ua/log_documents/44682/4875/),позивач 03.03.2025 звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Полтавської області від 31.07.2024 у справі № 917/845/24, що підтверджується даними Звіту про автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 у справі № 917/845/24, апеляційна скарга ТОВ «Генерація-7» була задоволена, рішення Господарського суду Полтавської області від 31.07.2024 у справі № 917/845/24 скасоване, ухвалене нове рішення про відмову у позові.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що розгляд справи судом апеляційної інстанції здійснювався за участю представника ТОВ «Генерація-7».

Під час судового розгляду також було встановлено, що матеріали справи містять витяг №НВ-023 від 23.02.2023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер :18:013:0099 становить 52023600,00 грн. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/127533261).

Посилання позивача на те, що про порушення своїх прав останній дізнався тільки після подачі позову Прокуратурою у справі № 917/1826/25, а саме по собі існування оскаржуваного Витягу № НВ-023 не порушувало прав чи законних інтересів ТОВ «Генерація-7» допоки до нього на підставі вказаного документа не було заявлено майнові вимоги про стягнення заборгованості, суд вважає недоречними, оскільки, як зазначено в рішенні Господарського суду Полтавської області "13.07.2021 за вих. № 01-04-01.2-07/1679 Полтавським міським управлінням земельних ресурсів та земельного кадастру направлено ТОВ «Генерація-7» лист, яким повідомлено останнє про те, що 24.05.2021 до управління надійшла технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: Київське Шосе, 25 А. Також в листі запропоновано останнім звернутися з відповідним клопотанням до Полтавської міської ради для затвердження вказаної технічної документації та приведення до норм чинного законодавства договору оренди землі враховуючи те, що відповідно до Публічної кадастрової карти та Витягу з ДЗК від 20.05.2021, земельна ділянка за адресою: м. Полтава, вул. Київське шосе 25а з кадастровим номером :18:013:0231 зареєстровано з цільовим призначенням 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Представник за довіреністю ТОВ «Генерація-7» Кущинський В. О. направив до Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру заяву від 02.11.2021 з проханням підготувати проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки за адресою: м. Полтава, вул. Київське Шосе,25А з кадастровим номером :18:013:0099 у зв`язку із зміною в законодавстві. До вказаної заяви додано копію довіреності від 02.11.2020, якою ТОВ «Генерація-7» в особі директора Іванова Б. В. уповноважила Кущинського В`ячеслава Олександровича представляти інтереси TOB «Генерація-7», в т. ч в органах місцевого самоврядування з правом підписання заяв.

Полтавською міською радою 23.11.2021 підготовлено 2 проекти додаткової угоди № 2, в яких збільшено розмір орендної плати земельної ділянки, враховуючи збільшення її нормативно-грошової оцінки та змінено її цільове призначення.

Вказані проекти отримано представником ТОВ «Генерація-7» Кущинським В. О. 23.11.2021, про що міститься відмітка на його заяві від 02.11.2021.

Згідно з інформацією Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру від 02.10.2023, 23.11.2023, наданих прокуратурі, проект додаткової угоди, підписаний ТОВ «Генерація-7» до управління не надходив, з приводу чого управлінням 31.12.2021, 21.09.2023 на адресу вказаного підприємства направлено листи про необхідність їх підписання та повернення на адресу управління, які залишені ТОВ «Генерація-7» без реагування".

Таким чином, ТОВ "Генерація-7" була обізнана, принаймні, з 2021 року, щодо факту збільшення орендної плати в зв`язку зі зміною нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Таким чином, посилання позивача на той факт, що саме по собі існування Витягу №НВ-023 від 23.02.2023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок не тягне за собою ніяких наслідків, не порушує прав позивача, в зв`язку з чим строк звернення до суду необхідно відраховувати від подачі позову прокуратурою до суду про стягнення коштів, є недоречними, оскільки позивач, займаючись підприємницькою діяльністю, повинен бути обізнаний що розмір орендної плати змінюється у разі зміни розмірів нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в свою чергу тягне певні наслідки для позивача.

Крім того, в постанові Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 у справі № 917/845/24 зазначено наступне: "Колегія суддів зауважує, що за подібних обставин належному способу захисту орендодавця відповідає позовна вимога про стягнення орендної плати, не сплаченої орендарем. Адже судове рішення про визнання укладеною спірної додаткової угоди не матиме наслідком стягнення з відповідача орендної плати відповідно до зміненого розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки (вказана правова позиція Великої Палата Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №914/2848/22)".

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, що позивачу станом на 03.03.2025 (час звернення до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою) вже було відомо про формування оскаржуваного Витягу №НВ-023 від 23.02.2023 та його правові наслідки, а тому процесуальний строк, встановлений частиною другою статті 122 КАС України, сплив 03.09.2025.

Питання застосування строку звернення до суду було неодноразово предметом розгляду Верховним Судом, зокрема у справі № 340/341/23 (постанова від 21 вересня 2023 року), де Верховний Суд зазначив, що "установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

За практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду. Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення з позовом, тобто коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Порівняльний аналіз словоформ дізналася та повинна була дізнатися дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Вирішення питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом не ставиться в залежність від вказаних обставин, а вирішується з огляду на факт, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення такого права та не може змінювати момент, з якого позивач дізнався про порушення такого права. Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом місяця від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку. Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи. Слід зазначити, що учасники справи повинні дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін".

Отже, поновленню підлягають строки, які порушені з поважних причин, а поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка звернулася з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 21 вересня 2023 року у справі № 340/341/23, триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Що стосується посилань представника позивача на той факт, що директор ТОВ "Генерація-7" перебуває на військовій службі і, зокрема, з квітня 2025 року у відрядженні на лінії бойових дій, що є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, суд не бере до уваги, виходячи з наступного.

Правовий висновок щодо пропуску процесуального строку звернення до суду, який пов`язаний саме з призовом по мобілізації до Збройних Сил України для виконання конституційного обов`язку із захисту суверенітету і незалежності держави, згідно з положеннями статей 122 та 123 КАС, Касаційний адміністративний суд зробив у постанові від 29.11.2024 у справі № 120/359/24.

У вказаній постанові касаційний суд зазначив, що проходження особою військової служби, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби:

1) обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, у тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду;

2) виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори;

3) фактор часу: участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання визначеного процесуальним законом строку для звернення до суду;

4) повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку;

5) обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя: проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку.

ВП ВС відмічає, що лише факт проходження військової служби особою, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, не є самостійною та достатньою підставою для поновлення строку звернення до суду.

Таким чином, сам по собі факт перебування директора на військовій службі (мобілізація, служба за контрактом) не є автоматичною або достатньою підставою для поновлення строку звернення до суду. Вважаються поважними лише ті обставини, які становили об`єктивну, непереборну перешкоду, що унеможливлювала вчинення процесуальних дій.

Суд зазначає, що факт призову не означає повної неможливості реалізувати право на захист, наприклад, через представника.

Позивачем не надані докази, які б підтверджували, що дійсно служба заважала доступу до правосуддя (наприклад, перебування на передовій без зв`язку), а не лише наявність статусу військовослужбовця.

Тож заявник так і не навів достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду, які завадили позивачу звернутися з цим позовом протягом встановленого законом строку, а тому наведені ним обставини суд визнає недостатніми для висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду, а тому заява про поновлення цього строку не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Частиною 15 статті 171 КАС України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на те, що позивач не повідомив поважних причин пропуску строку звернення до суду, у суду наявні підстави, встановлені частиною 15 статті 171 та пунктом 7 частини 1 статті 240 КАС України, для залишення без розгляду позовної заяви в частині вимог, що заявлені з пропуском строку, встановленого частиною 2 статті 122 КАС України.

Керуючись статтями 122, 171, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду - залишити без задоволення.

. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Генерація-7» до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Полтавська міська рада про визнання дій протиправними, скасування витягу та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачеві, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.О. Чеснокова