Справа № 725/512/26
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/512/26
Номер провадження 2-а/725/13/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2026 року Чернівецький районний суд міста Чернівців

в складі:

головуючої судді Піхало Н.В.

за участю секретаря судового засідання Соник А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову № 983 від 25 липня 2025 року складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в розмірі 17 000 гривень.

В обґрунтування позову вказував, що відповідно до постанови, ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримавши Укрпоштою повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 у вказаний час ті дату до вказаного відділу не з`явився й відповідно своїми діями порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

При цьому, зазначав, що постанова була прийнята без його участі, та копію вказаної постанови він не отримував, а дізнався лише 16 січня 2026 року через мобільний додаток «Приват24» у зв`язку із накладенням державним виконавцем арешту на грошові кошти, що підтверджується отриманою ним в подальшою постановою про арешт грошових коштів. В той же час, як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 15 липня 2025 року розгляд справи призначено на 28 липня 2025 року на 11 годину 00 хвилин, однак оскаржувана ним постанова винесена 25 липня 2026 року й відповідно про розгляд справи саме 25 липня 2025 року його ніхто не повідомляв.

Також вказував, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15 липня 2025 року він отримавши повістку створену автоматично № 071 від 19 червня 2025 року про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 9 годину 00 хвилин , у вказаний час та дату до вказаного відділу не з`явився.

Разом з тим, жодної повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 він не отримував та відповідно в жодних поштових документах він не розписувався про отримання такої повістки, про що повідомив працівника ТЦК під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, з метою отримання інформації щодо надісланої повістки за № 071 від 19 червня 2025 року, він звернувся до АТ «Укрпошта» із запитом, на який отримав відповідь, відповідно до якої йому було повідомлено, що рекомендований лист № 071 від 19 червня 2025 року, надісланий 23 червня 2025 року з об`єкта поштового зв`язку м. Київ (поштовий індекс 053000), 25 червня 2025 року надійшов до відділення поштового зв`язку № 58007 м. Чернівці. За результатами проведеної перевірки, листоношею відділення поштового зв`язку № 58007 м. Чернівці не було здійснено оповіщення згідно встановленого порядку (адресат не був оповіщений належним чином), відправлення було повернуто 30 червня 2025 року з позначкою «Відсутність адресата за вказаною адресою» та 3 липня 2025 року отримано представником відправника. Також додатково повідомлено, що номер телефону одержувача у поштовій адресі не був зазначений, у зв`язку з чим інформування адресата про надходження відправлення за допомогою СМС /Вайбер не здійснювалося.

Також зазначав, що як убачається з його військово - облікового документа з Резерв + , він перебуває на військовому обліку його персональні дані уточнено вчасно, а саме 20 травня 2024 року, військо-лікарську комісію він пройшов 8 червня 2024 року , за результатами якої визнаний придатний , а також користується правом на відстрочку у зв`язку із наявністю 3-ї групи інвалідності , яка встановлена йому 5 травня 2025 року , що підтверджено відповідним витягом з рушення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 73/25/1751/В від 5 травня 2025 року.

Зважаючи на вказане, а також на те, що його не було належним чином повідомлено про необхідність з`явитися до ТЦК вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому просив позов задовольнити та скасувати постанову № 983 від 25 липня 2025 року про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП в розмірі 17 000 гривень.

Ухвалою судді Чернівецького районного суду міста Чернівців від 23 січня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження в справі.

17 лютого 2026 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній проти позовних вимог заперечував, вказуючи на їх безпідставність та правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а також правомірність дій працівників Чернівецького МТЦК. Зазначав, що ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки. Зокрема, відповідно до ч.3 абз.7 ст. 22 Закону, у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадяни зобов`язані з`явитися у зазначені у ній місце та строк, а також визначено перелік поважних причин неприбуття.

Крім того, відповідно до п.22. Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ. Резервісти та військовозобов`язані, які перебувають на військовому обліку в органах СБУ, підрозділах розвідувальних органів, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номер телефону, адресу електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ. Резервісти та військовозобов`язані, які перебувають на військовому обліку в районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номер телефону, адресу електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані шляхом оформлення військово-облікового документа в електронній формі. Відповідно до п. 23 Порядку, п оважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Також у п. 34 Порядку визначено, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання. У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних. У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Оскільки позивач, будучи належним чином повідомлений про необхідність з`явитися до ТЦК, однак у визначений в повістці строк не з`явився без поважних причин та не повідомив про причини свого неприбуття, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 210-1 КУпАП й відповідно постанова є законною та обґрунтованою та підстави для її скасування відсутні.

В судове засідання позивач не з`явився, від його представника надійшла заява, в якій представник просив розгляд справи проводити у їх відсутності, поданий позов підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України судове засідання проводилося без технічної фіксації.

Суд, дослідивши матеріали справи, повністю і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно зі ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення», орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, з матеріалів справи убачається, що постановою № 983 від 25 липня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

При цьому, з описової частини вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримавши Укрпоштою повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 у вказаний час та дату до вказаного відділу не з`явився й відповідно своїми діями порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Так, однією з підстав для скасування постанови позивач вказував про порушення його прав при складанні протоколу та подальшому розгляду справи та винесенні оскаржуваної постанови у його відсутності.

Зокрема, згідно положень ст. 254 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності .

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому, ст. 283 КУпАП визначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст.ст. 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст. 235 КУпАП, розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо порушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, за приписами частини 1 статті 268 КУпАП України, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У розумінні ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, як убачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 983 від 15 липня 2025 року, в якому окрім іншого вказано, що розгляд справи відбудеться 28 липня 2025 року об 11 годині 00 хвилин в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, розгляд справи відбувся 25 липня 2025 року та оскаржувану постанову винесено саме 25 липня 2025 року й відповідно оскаржувана постанова не містить відмітки про отримання її копії або про відмови у її отриманні.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо вручення оскаржуваної постанови позивачу або його безпосередньої участі під час розгляду справи, у тому числі його належного повідомлення про розгляд адміністративної справи саме 25 липня 2025 року та відповідачем доказів на підтвердження вказано суду не надано.

Жодних доказів на підтвердження того, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у відношенні нього стороною відповідача суду не надано, а згідно наданої позивачем копії протоколу, останній повідомлявся про розгляду справи у відношенні нього 28 липня 2025 року, однак оскаржувана постанова була винесена 25 липня 2025 року, тробто на три дні раніше повідомленої дати розгляду справи.

Таким чином, стороною відповідача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи у відношенні нього саме 25 липня 2025 року.

Зважаючи на вищевказане, суд приходить до висновку про порушення відповідачем процесуальних прав позивача при розгляді адміністративної справи щодо нього та винесенні оскарженої постанови, що позбавило позивача можливості безпосередньої участі під час розгляду справи та надання доказів, які б свідчили на його користь.

Крім того, ще однією з підстав для скасування постанови позивач вказував на відсутність доказів щодо його належного повідомлення про необхідність з`явитися до ТЦК вважає та отримання повістки №071 від 19 червня 2025 року про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 9 годину 00 хвилин, а тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпА

Так, 15 липня 2025 року відповідачем було складено постанову про адміністративне правопорушення, за змістом якої зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився за повісткою № 071 від 19 червня 2025 року та не надав відповідних документів про поважну причину неприбуття, чим порушив ч.1 та 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» й відповідно вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку з чим, на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.22. Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ. Резервісти та військовозобов`язані, які перебувають на військовому обліку в органах СБУ, підрозділах розвідувальних органів, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номер телефону, адресу електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ. Резервісти та військовозобов`язані, які перебувають на військовому обліку в районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номер телефону, адресу електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані шляхом оформлення військово-облікового документа в електронній формі. Відповідно до п. 23 Порядку , поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються:перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Відповідно до п. 34 Порядку, повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання. У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних. У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

При цьому відповідно до п. 40 Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 року під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.

Водночас, згідно п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок) належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Так, згідно з пунктом першим статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як убачається з відповіді АТ «Укрпошта» від 29 липня 2025 року, наданої на запит позивача від 23 липня 2025 року убачається, що рекомендований лист № 071 від 19 червня 2025 року, надісланий 23 червня 2025 року з об`єкта поштового зв`язку м. Київ (поштовий індекс 053000), 25 червня 2025 року надійшов до відділення поштового зв`язку № 58007 м. Чернівці. За результатами проведеної перевірки, листоношею відділення поштового зв`язку № 58007 м. Чернівці не було здійснено оповіщення згідно встановленого порядку (адресат не був оповіщений належним чином), відправлення було повернуто 30 червня 2025 року з позначкою «Відсутність адресата за вказаною адресою» та 3 липня 2025 року отримано представником відправника. Також додатково повідомлено, що номер телефону одержувача у поштовій адресі не був зазначений, у зв`язку з чим інформування адресата про надходження відправлення за допомогою СМС /Вайбер не здійснювалося (а.с. 16).

В свою чергу, відповідачем належних доказів про вручення ОСОБА_1 повістки № 071 від 19 червня 2025 року про виклик не подано, а також не надано суду взагалі копії даної повістки для дослідження та оцінки як доказу, а отже відповідачем не доведено в установленому порядку наявності в діях позивача обов`язку явки до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відтак, і складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

При цьому, сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.

До того ж, як убачається з військово - облікового документа з Резерв +, позивач перебуває на військовому обліку, його персональні дані уточнено вчасно, а саме 20 травня 2024 року, військо-лікарську комісію він пройшов 8 червня 2024 року, за результатами якої визнаний придатний, а також користується правом на відстрочку у зв`язку із наявністю 3-ї групи інвалідності , яка встановлена йому 5 травня 2025 року , що підтверджено відповідним витягом з рушення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 73/25/1751/В від 5 травня 2025 року.

За вищезазначених обставин суд вважає, що постанову № 983 від 25 липня 2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпА винесено без достатніх для того підстав, тому вона є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст ст. 2, 5, 9, 77, 79, 241-246, 250, 255, 257-262, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,- задовольнити.

Постанову №983 від 25 липня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень 00 копійок скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 532 грн. 48 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Піхало Н.В.