Справа № 305/104/26
Суддя: Ластовичак В. Ю.
Дата ухвалення: 2026-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 305/104/26
Номер провадження 2-а/305/1/26
РІШЕННЯ

Іменем України

20.02.2026 м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Ластовичака В.Ю., за участі секретаря судового засідання Біроваш О.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Кобрин М.М., представника відповідача Фекете Й.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_2 (далі - позивач), від імені та в інтересах якого діє представник Кобрин М.М., 14.01.2026 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , РТЦК, відповідач), у якому просить скасувати постанову № 3205 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 04.09.2025 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 гривень та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалами судді від 19.01.2026 та від 22.01.2026 позовну заяву залишено без руху, 26.01.2026 надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою від 27.01.2026 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку ст. 286 КАС України, призначено до розгляду на 04.02.2026.

За клопотаннями представника позивача судовий розгляд відкладався на 05.02.2026 та 13.02.2026, коли проведено розгляд справи, відмовлено позивачу у витребуванні доказів він АТ «Укрпошта», для надання можливості позивачу подати докази відкладено на 17.02.2026, суд протокольною ухвалою поновив строк звернення до суду та за клопотанням представника відповідача відклав на 20.02.2026, заслухав виступи сторін у дебатах та перейшов до стадії ухвалення судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 04.09.2025 відносно ОСОБА_2 , інваліда ІІІ групи, т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником Ігорем ДУДАР була винесена постанова № 3205 за справою про адміністративне правопорушення про накладення на довірителя адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. Відповідно до суті адміністративного правопорушення: «04.09.2025 було складено постанову про адміністративне правопорушення відносно довірителя, та було встановлено що ОСОБА_2 , будучи військозобов`язаним, протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим ВРУ, не виконав свої зобов`язання та не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування, а саме актуальні дані про місце свого проживання або знаходження, чим порушив абз. 6 ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз.1 п.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу, та п.22 Постанова КМУ №560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», абз.3 пп.10-1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовобов`язаних та резервістів (Додаток2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 р. № 1487. ОСОБА_2 вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, відповідно такою, що підлягає скасуванню судом. З постановою, якою його звинувачують у неуточненні своїх облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування, а саме актуальні дані про місце свого проживання - «не згідний», оскільки з квітня 2025 року перебував у СІЗО м. Ужгород. Зазначає, що не порушував законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Зокрема, не отримував повістку про виклик через Укрпошту в ІНФОРМАЦІЯ_2 , крім того зазначає, що перебувавав у слідчому ізоляторі м. Ужгород.

При розгляді справи відповідач не зібрав жодного доказу наявності вини довірителя у вчиненні адміністративного правопорушення, таким чином визначене ним покарання у вигляді штрафу прямо порушує Конституцію України та встановлений порядок притягнення до адміністративної відповідальності.

У поданому представником відповідача Годиною І.М. відзиві стверджено, що передусім позивачем пропущено встановлений законом десятиденний строк на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, так як позов про оскарження постанови від 04.09.2025 подано лише 14.01.2026, якщо позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

По суті справи стверджено, що 04.09.2025 офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 3205 відносно ОСОБА_2 за ч. 3 ст.210 КУпАП у зв`язку з тим, що він, будучи військовозобов`язаним, протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, не виконав свої зобов`язання та не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування, а саме актуальні дані про місце свого проживання або знаходження, чим порушив абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 1 п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», та п. 22 Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», абз. 3 п.п. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2), до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022.

04.09.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 3205 від 04.09.2025 за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 , якою накладено штраф у розмірі 17 000 грн.

Статтею 235 КУпАП визначено право територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст. 210, 210-1, 211), від імені ТЦК та СП розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право їх керівники.

Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: - уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2); проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (абзац 3) - виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6).

Відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Вказаний обов`язок визначено також п. 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 (далі - Порядку №1487).

Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.

Згідно зі ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 19 Порядку № 1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Частиною 3 ст. 210 КУпАП передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, зокрема, частиною третьою цієї статті встановлено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період, її санкція передбачає можливість накладення штрафу від 1 000 до 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Примітка до статті 210 КУпАП не може бути застосовано в даному випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, стати на військовий облік і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок стати на військовий облік та уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Більше того, вказана норма не звільняє ОСОБА_2 від виконання його обов`язку - повідомити відповідний ІНФОРМАЦІЯ_2 про зміну своїх персональних даних, згідно з вищевказаних норм законодавства.

Відповідь на відзив позивачем не подано.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він не був повідомлений про штраф, тому не міг його заплатити, він збільшився і став 34 тис.грн. Вдома не знаходився, понад 2 місяці перебував у навчальному центрі у АДРЕСА_1 , до того з квітня до липня 2025 року перебував у СІЗО, тому не міг з`явитися у РТЦК. Про сам факт складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно винесення постанови йому відомо не було, був у ІНФОРМАЦІЯ_4 , коли його мобілізували, тепер думає, що саме в той день і складено ці документи, але він при цьому присутнім не був.

Представник позивача Кобрин М.М. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, ствердила, що позивач із квітня по липень 2025 року перебував у СІЗО, тому не міг оновити свої облікові дані, тримався під вартою, доставлений 04.09.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_5 не за місцем свого проживання, на протоколі відсутній його підпис. Щодо пропуску строку на оскарження постанови пояснила, що про винесення постанови дізнався лише 24.12.2025 у відділі ДВС, коли йому було заблоковано банківський рахунок, листа з постановою йому не направляли, після отримання інформації звернувся до центру безоплатної правової допомоги для надання адвоката. З постановою не погоджується, така постанова підлягає скасуванню, а судові витрати - стягненню з відповідача.

Представник відповідача Фекете Й.Й. у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду, 04.09.2025 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 , був присутній та обізнаний із протоколом, якщо позивач стверджує, що ознайомлений лише 24.12.2025, то все одно строк пропущений, так як позов поданий лише 14.01.2026, і позовну заяву можна залишити без розгляду на підставі ст. 123 КАС України. Крім того, з листа ІНФОРМАЦІЯ_6 вбачається, що позивач з`явився лише у листопаді 2024 року, тобто після закінчення строків уточнення облікових даних.

Представник третьої особи до суду жодного разу не з`явився, повідомлявся належним чином через електронний кабінет, за згодою учасників розгляд проведено без його участі.

Суд заслухав доводи сторін, дослідив матеріали справи, оцінив їх у сукупності та взаємозв`язку і встановив такі обставини.

Старшим офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 04.09.2025 було складено протокол за № 3205 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 210 КУпАП, яким констатовано, що ОСОБА_2 , будучи військовозобов`язаним, протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, не виконав свої зобов`язання та не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування, а саме актуальні дані про місце свого проживання або знаходження, чим порушив абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 1 п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», та п. 22 Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», абз. 3 п.п. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, (Додаток 2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, вчинено в особливий період.

У протоколі як дата вчинення адміністративного правопорушення зазначено 17.07.2024, дата виявлення порушення - 04.09.2025.

До протоколу як докази на підтвердження зазначених у ньому обставин додано лише копію паспорта ОСОБА_2 .

Тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 Годиною І.М. 04.09.2025 за результатами розгляду вказаного протоколу було винесено постанову за № 3205 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП стосовно ОСОБА_2 , якою на останнього накладено штраф у розмірі 17 000 грн.

У подальшому, 09.12.2025 Рахівським відділом ДВС у Рахівському районі Закарпатської області відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови № 3205 від 04.09.2025 та стягнення з ОСОБА_2 34 000 гривень штрафу, з матеріалами вказаного виконавчого провадження боржник ознайомлений 24.12.2025.

Із заявою про надання йому безоплатної правничої допомоги ОСОБА_2 звернувся до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги 02.01.2026, доручення на представлення інтересів ОСОБА_2 надано Центром 05.01.2026 адвокату Кобрин М.М., яка з 10 по 12 січня 2026 року перебувала у відпустці.

Ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду від 25.04.2025 до ОСОБА_2 як до підозрюваного за ч. 3 ст. 332 КК України застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави 908 400 гривень, 31.07.2025 ухвалою суду по справі № 305/2496/25 змінено запобіжний захід ОСОБА_2 на цілодобовий домашній арешт (ця ухвала знаходиться у вільному доступі).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) за № 243 від 20.11.2025 солдата ОСОБА_2 звільнено з військової служби, вислуга років у Збройних Силах становить 2 місяці 16 днів.

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 23.07.2023, ОСОБА_2 , 1987 р.н., є інвалідом ІІІ групи загального захворювання.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_6 за № 7/762 від 17.02.2026 стверджено, що відповідно до даних, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, для звірки військово-облікових даних ОСОБА_2 звертався до ІНФОРМАЦІЯ_6 04.11.2024, 21.01.2025, 04.09.2025 та 24.11.2025, окрім того, 04.01.2024 та 22.01.2025 звертався для проходження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 .

За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 665,60 грн згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 2.496499501.1 від 20.01.2026.

До встановлених обставин справи суд застосував такі норми права.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 72 КАС України).

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення насамперед необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як визначено ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, якою передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період.

Така норма є бланкетною (відсильною), тобто нормою непрямої дії, яка сама не встановлює правило поведінки, а має відсильний характер до інших нормативних актів.

У даному випадку:

- відповідно до абз. 6 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження;

- абз. 1 п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

- п. 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 передбачено, що резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ;

- абз. 3 п.п. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 - виключено на підставі Постанови КМ № 916 від 30.07.2025, яка набрала чинності 31.07.2025, тому на час винесення постанови стосовно ОСОБА_2 не діяв.

Обов`язки по уточненню військовозобов`язаними своїх облікових даних запровадження Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-IX від 11.04.2024, який набрав законної сили 18.07.2024.

Указ Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022, затверджений Законом № 2105-IX від 03.03.2022, набрав чинності 24.02.2022.

З урахуванням обставин справи та застосованих норм права суд дійшов таких висновків.

У протоколі про адміністративне правопорушення та у відповідній постанові зазначено про порушення позивачем правил військового обліку, які виразились у неуточненні своїх облікових даний у встановлений законом строк.

Факт неуточнення таких даних позивач у судовому засіданні заперечив частково, при цьому посилався на неможливість такого уточнення через перебування під вартою та неотримання повістки про виклик до РТЦК.

Разом тим, у подальшому позивачем надано суду докази про неодноразове відвідування ІНФОРМАЦІЯ_6 , де він перебував на обліку, протягом 2024 - 2025 років для звірки військово-облікових даних та для проходження військово-лікарської комісії, тому такі твердження відповідача про наявність порушень не ґрунтуються на доказах.

Будь-які належні та допустимі докази про факт неуточнення облікових даних ОСОБА_2 у матеріалах відсутні, крім того, сумнівним це видається і з огляду на те, що останній не перебував на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_8 , тому суд не погоджується з доводами відповідача про наявність у діях позивача порушень законодавства про військовий облік, наведених у постанові, що оскаржується.

Відомості про першу явку позивача до ІНФОРМАЦІЯ_6 04.11.2024, тобто вже після завершення визначених законом строків для оновлення військовозобов`язаними своїх облікових даних, самі по собі не спростовують можливість оновлення таких даних через місцевий ЦНАП або у електронному виді (через додаток «Резерв+»), доказів протилежного відповідачем не надано.

Доводи представника позивача про недоліки протоколу про адміністративне правопорушення в частині повноважень посадової особи, яка її винесла, є непереконливими, порушень не встановлено, так як особа, що виконує обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 має право на винесення постанов у справах про адміністративні правопорушення як керівник установи.

Разом з тим, суд погоджується із доводами позивача та його представника у частині грубого порушення прав ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення без його участі.

Відповідачем не доведено, що позивач взагалі був обізнаним про складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно винесення постанови за результатами його розгляду, саме перебування у приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 у той день не може свідчити про таку обізнаність, жодних підписів позивача на вказаних документах немає.

У інших питаннях щодо правомірності постанови, яка оскаржується, зокрема дії в Україні особливого періоду, накладення адміністративного стягнення у визначених законом межах, порушень не встановлено, у позовній заяві такі питання під сумнів не ставляться та судом детально не аналізуються.

Таким чином, матеріалами справи повністю підтверджено відсутність у діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, відповідачем зворотнє не доведено, тому наявні підстави для закриття справи у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, як про це просить позивач.

Разом з тим, суд констатує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, яке виразилось у неоновленні облікових даних у визначений законом строк, не є триваючим та є вчиненим у день, наступний після закінчення такого строку, тобто у даному випадку - 17.07.2024.

Відповідно до ч. 9 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Суд погоджується з відомостями, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення, що датою вчинення правопорушення є 17.07.2024, тобто день після закінчення 60 днів, відведених на оновлення облікових даних, тому постанова про накладення адміністративного стягнення, яка винесена 04.09.2025, постановлена явно поза межами встановленого законом однорічного строку.

Що стосується дати виявлення правопорушення, яка зазначена у протоколі як 04.09.2025, тобто дата складання протоколу, то з урахуванням усіх здобутих даних, зокрема про явку ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_6 04.11.2024, така дата не є безумовною та вбачається пропуск і встановленого законом тримісячного строку.

Згідно з п.п. 1, 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Хоча доводи про закінчення строків накладення адміністративного стягнення і не зазначені у позові, позивач та його представник на них не посилались, але на підставі ст. 2 КАС України суд враховує це з метою захисту прав фізичної особи та виконання завдань адміністративного судочинства.

Як вже зазначалось, судом встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення № 3205 була винесена 04.09.2025, відомості про її направлення позивачу відсутні, про її винесення йому стало відомо 24.12.2025 після ознайомлення з матеріалами у відділі ДВС, 02.01.2026 звернувся із заявою про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, 05.01.2026 Західним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги надано доручення адвокату Кобрин М.М., яка протягом 10-12.01.2026 перебувала у відпустці, а 14.01.2026 подала до суду позовну заяву.

Суд врахував, що у даному випадку причинами пропуску строку звернення до суду є неповідомлення позивача органами влади про прийняте рішення у їхній справі (ця причина є поважною відповідно до рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, п. 41), служба у лавах ЗСУ, підготовка позову адвокатом, наданим державою та прийшов до висновку, що такий строк пропущено позивачем із поважних причин, тому він був поновлений ухвалою суду, підстави для залишення позову без розгляду відсутні.

Частиною 3 статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Положення аналогічного змісту визначено і у ч. 1 ст. 293 КУпАП.

Отже, оскільки відповідачем не доведено правомірність накладеного на позивача адміністративного стягнення, яке застосовано поза межами визначених законом строків, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, скасувати винесену відповідачем постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Норму, передбачену п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП суд не застосовує, оскільки вона є менш сприятливою для позивача порівняно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Разом з тим, позовні вимоги у частині визнання неправомірними дій ІНФОРМАЦІЯ_3 не підлягають до задоволення, оскільки не передбачені статтею 286 КАС України.

З урахуванням положень ст. 139 КАС України, на користь позивача із ІНФОРМАЦІЯ_3 слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору в сумі 665,60 грн.

Керуючись статтями 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 3205 від 04.09.2025 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_9 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Віктор ЛАСТОВИЧАК