Справа № 160/35357/25
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
11 грудня 2025 року представник ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:
визнати протиправними бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2019 виходячи з грошового станом на день виключення зі списків особового складу 11.09.2019 та за 2021 рік виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу 29.05.2025;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2019 виходячи з грошового станом на день виключення зі списків особового складу 11.09.2019 та за 2021 рік виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу 29.05.2025 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 в період з 31.10.2013 по 11.09.2019 року, з 15.03.2021 по 29.08.2025 року.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №235 від 06.09.2025 року старшого солдата ОСОБА_1 з 06.09.2025 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
10.10.2025 року представник ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 через Міністерство оборони України з адвокатським запитом, в якому просив надати відомості чи здійснювалась нарахування та виплата:
1. індексації грошового забезпечення в період з моменту зарахування по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця - 2008 рік;
2. індексації-різниці грошового забезпечення 4463 гривні 15 копійок в місяць, з урахуванням раніше виплачених сум за період з 01.03.2018 року по момент виключення зі списків особового складу відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;
3. щомісячних додаткових грошових винагород передбачених постановою КМ України від 22 вересня 2010 року №889, діючої на час виплати за період з 2014 року по 2018 рік, які входили до складу допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги для оздоровлення;
4. грошового забезпечення з моменту зарахування по момент виключення шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1-14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704;
5. компенсацію відпустки як учаснику бойових дій.
6. у разі не нарахування та не виплати вище зазначених видів грошового забезпечення то надати підстави не нарахування та не виплату їх у встановленому порядку.
7. Надати копію картки особового рахунку, витяг з наказу про зарахування до списків особового складу та наказ про виключення зі списків особового складу, довідку про грошове забезпечення за січень, лютий, березень, квітень 2018 року.
Станом на дату звернення до суду, відповіді на адвокатський запит не надано.
ОСОБА_1 вважає протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за 2015 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу 11.09.2019 року, та за 2021 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу 29.08.2025 року, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом.
16.12.2025 року на адресу відповідача направлено ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками.
17.12.2025 року відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.
12.01.2026 року на адресу суду від представника військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.
Відповідно до статті 8 Наказу Міністра Оборони України за №260 від 07.06.2018 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»: грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.
Грошове забезпечення за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 Позивачу надано повністю та усі виплати у зв`язку із звільненням йому були нараховані та виплачені згідно вимог чинного законодавства.
Відповідно до пункту 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу; надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу, надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Відповідно положень пункту 6 Розділу XXXI Порядку розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, крім винагород з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
З огляду на зміст пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" така доплата є винагородою, яка виплачується лише у період дії воєнного стану, її розмір не є сталим, вона виплачується в залежності від виконання завдань, та визначається наказами командирів (начальників), що сукупно свідчить про тимчасовий характер такої додаткової винагороди.
Зазначене свідчить, що відповідно до вимог постанови №704 та Наказу №260 винагорода, передбачена постановою №168 не підлягає включенню до місячного грошового забезпечення військовослужбовця, з якого визначається розмір грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток.
На думку представника відповідача, позивач та його представник помилково зробили висновок, що розмір грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток автоматично ототожнюється із розміром всіх виплат, що були отримані військовослужбовцем за відповідний рік.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 в період з 31.10.2013 по 11.09.2019 року, з 15.03.2021 по 29.08.2025 року, що підтверджується записами військового квитка серії НОМЕР_3 .
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 від 17.10.2015 року.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №235 від 06.09.2025 року:
«Старшого солдата ОСОБА_1 , сапера 1 інженерно-саперного відділення 2 інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти 2 інженерного батальйону військової частини НОМЕР_2 , звільненого з військової служби в запас наказом командира НОМЕР_5 ООБрП (по особовому складу) від 29 серпня 2025 року №149-PC за підпунктом "б" (за станом здоров`я - за наявністю інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) пункту третього частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 04 квітня 2006 року № 3597-IV, вважати, що 06 вересня 2025 року справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
3 06 вересня 2025 року виключити із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Військовослужбовця зняти з котлового забезпечення в районі виконання завдань УВ(с) "Схід" ОСУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за загальновійськовою нормою під час навчань з бойової підготовки, польових виходів (коефіцієнт 1.1.) з 06 вересня 2025 року.
Військовослужбовця вважати таким, що 06 вересня 2025 року вибув з району виконання завдань зі складу сил та засобів УВ(с) "Схід" ОСУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".
Календарна вислуга років у Збройних Силах станом на 31 травня 2025 року становить: 10 років 10 місяців 05 днів, пільгова вислуга років становить: 01 рік 09 місяців Об днів, загальна вислуга років становить: 12 років 07 місяців 11 дні.
Виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 535% від посадового окладу за період з 01 по 06 вересня 2025 року.
Виплатити надбавку за особливості проходження служби, передбачену рішенням Міністра оборони України від 26 березня 2018 року №248/1479 в розмірі 65% від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 01 по 06 вересня 2025 року.
Відпустка за сімейними обставинами у 2025 році не надавалась.
Виплатити індексацію грошового забезпечення з 01 по 04 вересня 2025 року в сумі - 26 грн. 65 коп.
Постійним або службовим житлом не забезпечений.
На квартирному обліку не перебуває.
Підстава: наказ командира 91 ОБрП (по особовому складу) від 29 серпня 2025 року №149-РC, рапорт старшого солдата ОСОБА_1 (вх. №2118 від 27.08.2025), посвідчення УБД серія НОМЕР_4 від 17.10.2015, Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №74/25/1773/В від 18.08.2025, припис командира військової частини НОМЕР_2 №415 від 04.09.2025.
10.10.2025 року представник ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 через Міністерство оборони України з адвокатським запитом, в якому просив надати відомості чи здійснювалась нарахування та виплата:
1. індексації грошового забезпечення в період з моменту зарахування по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця - 2008 рік;
2. індексації-різниці грошового забезпечення 4463 гривні 15 копійок в місяць, з урахуванням раніше виплачених сум за період з 01.03.2018 року по момент виключення зі списків особового складу відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;
3. щомісячних додаткових грошових винагород, передбачених постановою КМ України від 22 вересня 2010 року №889, діючої на час виплати за період з 2014 року по 2018 рік, які входили до складу допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги для оздоровлення;
4. грошового забезпечення з моменту зарахування по момент виключення шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1-14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців; осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704;
5. компенсацію відпустки як учаснику бойових дій;
6. у разі не нарахування та не виплати вище зазначених видів грошового забезпечення то надати підстави не нарахування та не виплату їх у встановленому порядку;
7. Надати копію картки особового рахунку, витяг з наказу про зарахування до списків особового складу та наказ про виключення зі списків особового складу, довідку про грошове забезпечення за січень, лютий, березень, квітень 2018 року.
Станом на дату звернення до суду, відповіді на адвокатський запит не надано.
ОСОБА_1 вважає протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за 2015 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу 11.09.2019 року та за 2021 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу 29.05.2025 року, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців визначаються Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей №2011-XII від 20 грудня 1991 року.
Згідно із статтею 1 Закону №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Частиною 1 статті 9 Закону №2011-XII обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частинами 2 та 3 статті 9 Закону №2011-XII встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Абзацами 1 та 2 частини 4 вказаної статті встановлено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб №1294 від 07.11.2007 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Як передбачено пунктом 1 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Відповідно до підпункту 3.6.1, 3.6.3 пункту 3.6 Інструкції №425 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) за рішенням начальника (командира) органу Держприкордонслужби може надаватися у межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі органу Держприкордонслужби, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Розмір матеріальної допомоги визначається, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, на яке військовослужбовець має право згідно із законодавством України на день звернення.
Відповідно до ст. 16-2 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 року №504/96-ВР учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.
Згідно пунктом 19 статті 10-1 Закону №2011-XII надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 (особливий період) і 18 (воєнний стан) цієї статті, інших видів відпусток припиняється, крім відпустки військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами; відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та в разі якщо дитина потребує домашнього догляду - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку (якщо обоє батьків є військовослужбовцями, - одному з них за їх рішенням); відпустки для лікування у зв`язку з хворобою або для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.
За пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII (далі Закон№3551-XII) учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.
Абзацом 3 пункту 14 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Пунктом 3 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (далі Порядок №260) у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 від 17.10.2015 року, відтак має право на компенсацію відпустки як учаснику бойових дій з 2015 року.
Відтак, судом вбачається, що відповідачем протиправно не виплачено грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 року №504/96-ВР, пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення 11.09.2019 року, та за 2021 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення 29.08.2025 року.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 року №504/96-ВР, пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роки виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення 11.09.2019 року та за 2021 рік виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення 29.08.2025 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44, з урахуванням виплачених сум.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", як учасник бойових дій, у зв`язку з чим, розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 року №504/96-ВР, пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення 11.09.2019 року, та за 2021 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення 29.08.2025 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 року №504/96-ВР, пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення 11.09.2019 року, та за 2021 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення 29.08.2025 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44, з урахуванням виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник