Справа № 381/7643/25
Суддя: Ковалевська Л. М.
Дата ухвалення: 2026-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участю секретаря: Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Фастові Київської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Київській області, третя особа без самостійних вимог: старший інспектор ВРПП Фастівського РУП ГУНП у Київській області майор поліції Клопенко Віталій Святославович про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Головного управління Національної поліції у Київській області, третя особа без самостійних вимог: старший інспектор ВРПП Фастівського РУП ГУНП у Київській області майор поліції Клопенко Віталій Святославович про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 114153 за ч.2 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП.

В оскаржуваній постанові зазначено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія та непристебнутий ременем безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП.

В обгрунтування позову позивач зазначає, що 17.12.2025 року, близько 13.30 години він із своєю дівчиною, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прийшли перевідати бабусю та допомогти по господарству. Перед цим, вирішив дещо подивитись в автомобілі, можливу поломку. Відкрив капот, поміняв свічки запалення, перевірив цілісність трамблера та інше. Близько 20 хвилин він намагався завести двигун автомобіля, але цього зробити не вдалось. На вулиці було холодно, сиро, і він вирішив не продовжувати далі перевіряти цей автомобіль. Закрив капот, та тільки но вже вийшов з салону автомобіля, як під`їхали та зупинились працівники поліції. Вийшовши з автомобіля, вони почали перевіряти документи та запитувати про автомобіль. Позивач повідомив, що автомобіль не в робочому стані і він на ньому нікуди не їхав, також зазначив, що до всього не має посвідчення на право керування т/з. Працівники поліції сказали, що вони бачили, як ОСОБА_1 виходив з автомобіля, зі сторони водія, для них цього достатньо. Що якщо навіть наразі автомобіль не в працюючому стані, то він міг поламатись зараз, а до цього працював. Перевіряти його справність вони категорично відмовились. Також, дізнавшись, що він має судимість та наразі перебуває на умовному терміні покарання, вони йому почали погрожувати, що повідомлять про це, і йому змінять міру покарання з умовного на реальне. Також сказали, щоб він пройшов огляд на стан сп`яніння, та вони складуть постанову про керування т/з без посвідчення водія, а також з не пристебнутим ременем безпеки. Також вони йому повідомляли, що завезуть до ТЦК з метою проходити комісію, не дивлячись навіть на те, що йому іще не має 25 років. Він їм вкотре повідомив, що автомобілем не керував, щоб вони йому надали докази того, що він дійсно їхав за кермом, але його ніхто не слухав. Також він повідомив, що вживав сьогодні пляшку пива після роботи. На що працівники поліції повідомили, що складуть ще протокол за керування т/з в стані сп`яніння. Після погроз в його сторону, він пройшов огляд за допомогою технічного приладу «Драгер», працівник поліції йому повідомив, що прилад показав позитивний результат та щодо нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову за керування транспортним засобом без посвідчення водія та з не пристебнутим ременем безпеки. Підписувати складені працівниками поліції щодо нього документи він не хотів, але, як він вже вказував раніше, в його сторону мали місце погрози з їх сторони. Вважає дану постанову такою, що не відповідає вимогам закону, винесена з грубим порушенням законодавства, оскільки не керував транспортним засобом.

Ухвалою суду від 29 грудня 2025 року відкрито провадження по даній справі.

13 січня 2026 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, обґрунтовуючи це тим, що відповідно до копії постанови серії ББА № 114153 від 17.12.2025 року, у пункті 8 міститься підпис позивача, якими він підтвердив факт роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 268 та 289 КУпАП. Доводи позивача про ненадання йому можливості надати пояснення по суті адміністративного правопорушення також спростовуються матеріалами справи.

Зокрема, згідно з відеозаписом з нагрудної бодікамери працівників поліції (document_422756804) на 27 хв. 15 сек. зафіксовано, що працівник правоохоронного органу запитав позивача про намір надати пояснення, з приводу вчиненого правопорушення. У відповідь на це ОСОБА_1 скористався наданим йому правом та надав пояснення, які були внесені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 287357, де він власноручно зазначив: «я стояв під двором».

Також вважають необґрунтованими доводи позивача щодо відсутності факту керування т/з, посилаючись на відеозапис із портативного відеореєстратора, розміщеного у службовому транспортному засобі працівників поліції, на якому зафіксовано процес руху транспортного засобу та перебування позивача за кермом під час його зупинки.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та пояснив, що не керував транспортним засобом. Автомобіль в несправному стані стояв біля двору. Зазначив, що дійсно не має права керування, але прийшов пішки. Суду зазначив, що посвідчення не отримував, проте у майбутньому має намір його отримати.

Представник позивача, адвокат Шевченко В.В., в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наголосив, що позивач не керував транспортним засобом, оскільки автомобіль був у несправному стані, про що ОСОБА_1 повідомив поліцейських, але вони проігнорували та почали складати протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Вказав, що позивач того дня вживав пиво, але за кермо не сідав. Також повідомив, що справа за ч.1 ст.130 КУпАП була закрита за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Звернув увагу суду, що відео фіксація події була долучена представником відповідача до відзиву на позовну заяву, частина відео відсутня тривалістю 20 хвилин, при цьому зафіксовано, як позивач наголошує, що автомобіль є несправним.

Свідок, ОСОБА_2 , в судовому засіданні суду пояснила, що зустрічається з ОСОБА_3 , вказала, що дійсно, 17.12.2025, вони були біля бабусиного двору, прийшли пішки. Біля двору стояв автомобіль. Після того, як поговорили з бабусею, ОСОБА_1 ремонтував автомобіль, а вона перебувала в автомобілі. Побачила поліцейських, які запитували документи у Юрія. Також вказала, що ОСОБА_1 надавав пояснення, що не керував автомобілем, але працівники поліції цього до уваги не взяли, повідомили, що заберуть автомобіль та визвуть працівників ТЦК. Також зазначила, що ОСОБА_1 повідомляв поліцейських про те, що автомобілем він не керував.

Представник відповідача та третя особа без самостійних вимог, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що постановою серії ББА № 114153 від 17.12.2025 винесеною старшим інспектором ВСПП Фастівського РУП майором поліції Клопенком О.С. щодо ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 та ч.5 ст.121 КУпАП.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанові серії ББА № 114153 від 17.12.2025 року вказано, що 17.12.2025 року ОСОБА_1 керуючи т/з «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 в с.Бортники по вул.Незалежності, 43, керував без посвідчення водія та непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.1 «А» та п.2.3 «В» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП.

Матеріалами справи, долученими позивачем до позову, не підтверджено, що ОСОБА_1 має посвідчення водія, та під час судового розгляду безпосередньо позивачем зазначено суду, що він водійське посвідчення не отримував.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Отже, відповідно до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення від 17.12.2025 ОСОБА_1 не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1. "а" Правил дорожнього руху України.

Підпунктом "а" пункту 2.1. Правил дорожнього руху України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.4. Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно із ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи щодо адміністративних правопорушень передбачених ст. 126 КУпАП.

Крім того, згідно правової позиції, що міститься у постанові Верховного Суду, ухваленої у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 25 вересня 2019 року у справі N 127/19283/17, право інспектора поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб не пов`язується з обов`язком доводити, що зупинка транспортного засобу була законною.

Згідно із п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. При цьому, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пленум Верховного суду України у п. 24 постанови від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З метою всебічного з`ясування обставин справи, суд вважає за можливе прийняти до уваги докази, надані відповідачем, а саме відеозаписи з встановленого у патрульному автомобілі відеореєстратора та бодікамери, на які під час судового розгляду посилався представник позивача.

Відеозаписи долучені до відзиву були оглянуті на стадії ухвалення судового рішення у даній справі.

З долучених до відзиву відеозаписів вбачається, що патрульний автомобіль рухається по дорозі та під`їжджає до автомобіля «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по дорозі та зупинився на узбіччі, далі з водійського сидіння виходить особа та прямує до подвір`я.

При цьому, суд звертає увагу, що особа вийшла з водійського сидіння, автомобіля «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно технічного паспорту належить ОСОБА_4 , що під час судового розгляду підтвердив сам позивач, зазначивши, що він користується цим транспортним засобом, проте через його несправність, автомобіль стояв під двором.

Інше відео починається з того, що працівник поліції передає ОСОБА_1 трубку від приладу «Драгер».

Розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху та притягнення особи до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

З матеріалів справи вбачається, що працівником патрульної поліції було виявлено правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, розглянуто справу та складено постанову із накладанням адміністративного стягнення.

Також судом встановлено, що уповноважена посадова особа патрульної поліції діяла відповідно до закону, особі було роз`яснено права, про що свідчить підпис позивача без будь-яких зауважень у графі 8 постанови, та в цій графі або поряд, або в іншій графі постанови ніде не вказано про порушення з боку працівника патрульної поліції, незгоду позивача з діями працівника патрульної поліції, або по факту правопорушення.

Зокрема, згідно з відеозаписом з нагрудної бодікамери працівників поліції (document_422756804) на 27 хв. 15 сек. зафіксовано, що працівник правоохоронного органу запитав позивача про намір надати пояснення, з приводу вчиненого правопорушення. У відповідь на це ОСОБА_1 скористався наданим йому правом та надав пояснення, які були внесені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 287357, де він власноручно зазначив: «я стояв під двором» (а.с.31).

При цьому, як вбачається з постанови, уповноваженою особою поліції встановлено час, дату, місце та особу правопорушника, фактичні обставини вчиненого правопорушення, вимоги закону, які порушено, кваліфікацію дій особи та накладене стягнення, тобто виконано всі вимоги, передбачені ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП.

З наявних у справі доказів, у ході судового розгляду не встановлено порушення інспектором поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та складення оспорюваної позивачем постанови.

Судом не приймаються до уваги твердження позивача про те, що він не керував транспортним засобом, а лише підійшов його відремонтувати, оскільки як вбачається відеозапису із портативного відеореєстратора, розміщеного у службовому транспортному засобі працівників поліції, зафіксовано процес руху транспортного засобу та перебування позивача за кермом під час його зупинки.

Тому, суд також критично оцінює покази свідка ОСОБА_2 , яка стверджувала, що автомобіль був несправний, а ОСОБА_1 стояв коло двору і не керував автомобілем і вважає їх такими, що надані з метою уникнення позивачем адміністративної відповідальності і не відповідають дійсним обставинам справи.

Будь-яких інших належних доказів, які б спростували факт керування позивачем транспортним засобом, суду не було надано.

Отже, посилання позивача на те, що постанова є незаконною у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження порушення ним Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, ненадання та не роз`яснення його прав, передбачених ст. 289 КУпАП, а також те, що інспектором не було встановлено, що він був водієм, який керував автомобілем, відтак не встановлений суб`єкт правопорушення, не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, ОСОБА_1 керуючи 17 грудня 2025 року транспортним засобом "ВАЗ 2107", білого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , не мав право керування таким транспортним засобом через відсутність посвідчення водія відповідної категорії, що є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 126 КУпАП, а тому суд вважає, що працівником патрульної поліції прийнято обґрунтоване рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Відповідно до статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, за таких обставин, судом встановлено, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення є законною та в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим зазначена постанова в цій частині підлягає залишенню без змін.

Щодо правомірності спірної постанови в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП, суд зазначає наступне.

Згідно ч.5 ст.121 КУпАП, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Також Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що вони не містять жодних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КупАП.

Як вбачається з рапорту старшого інспектора Фастівського РУП ГУНП в Київській області майора поліції Клопенка В.С., за адресою с.Бортники, вул. Незалежності, 43, було виявлено транспортний засіб ВАЗ 2107, водій якого порушив вимоги п. 2.3 «б» ПДР України, а саме не був пристебнутий ременем безпеки. Проте, з відеозапису, який долучений до відзиву на позовну заяву, вбачається, що працівники поліції фізично не могли бачити, чи пристебнутий водій ременем безпеки, оскільки на відстані бачили лише чоловіка, який виходив з автомобіля ВАЗ 2107. Будь яких інших доказів, які б підтверджували порушення позивачем вимог п. 2.3 «б» ПДР України, відповідачем не надано.

Суд вважає, що вказані в Постанові серії ББА № 114153 від 17.12.2025 року обставини, а саме «водій ОСОБА_1 керуючи т/з «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 в с.Бортники по вул.Незалежності, 43, керував без посвідчення водія та непристебнутий ременем безпеки», частково не відповідає дійсності, оскільки з відеозапису не вбачається, що водій ОСОБА_1 , керував автомобілем з не пристебнутим ременем безпеки, а потім припаркувався на узбіччі. А також, враховуючи, що працівники поліції під`їхали до автомобіля який вже зупинився під двором, не є встановленим, що водій «не був пристебнутий ременем безпеки».

Відповідно, Постанова серії ББА № 114153 від 17.12.2025 року в частині притягнення до відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП винесена на припущеннях інспектора про скоєння ОСОБА_1 такого складу адміністративного правопорушення, без встановлення таких обставин, та є такою, що винесення із порушенням процедури, внаслідок притягнення особи до відповідальності за правопорушення, відносно якого фактично не було розгляду справи.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

В зв`язку з наведеним, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторонни пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.9,251, 293 КУпАП,ст.ст. 9, 19, 77, 78, 242-246, 250, 293, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Київській області, третя особа без самостійних вимог: старший інспектор ВРПП Фастівського РУП ГУНП у Київській області майор поліції Клопенко Віталій Святославович про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ББА № 114153 від 17.12.2025 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП та справу в цій частині закрити.

В інший частині постанову серії серії ББА № 114153 від 17.12.2025 року, а саме про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Київській області (Код , 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 201 гривня 86 копійок (двісті одна гривня вісімдесят шість копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Леся КОВАЛЕВСЬКА