Справа № 280/10478/25
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної Гвардії України (далі відповідач), в якій позивач просить суд:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної гвардії України, яка полягає у ненаданні для ознайомлення ОСОБА_1 висновку службового розслідування, складеного на підставі проведеного службового розслідування призначеного за наказом Командувача НГУ № 251 від 03.03.2025р. з метою уточнення причин та обставин загибелі та поранень особового складу 26.02.2025р. під час проведення заходів підготовки військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_3 у наслідок ракетного удару, який було завдано збройними силами російської федерації, а також матеріалів, зібраних в процесі його проведення, у частині, яка його стосується;
зобов`язати Головне управління Національної гвардії України надати ОСОБА_1 можливість ознайомитися з висновком службового розслідування, складеного на підставі проведеного службового розслідування призначеного за наказом Командувача НГУ № 251 від 03.03.2025р. з метою уточнення причин та обставин загибелі та поранень особового складу 26.02.2025р. під час проведення заходів підготовки військових частин НОМЕР_2 , 3033 у наслідок ракетного удару, який було завдано збройними силами російської федерації, а також матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка його стосується, шляхом надання/надсилання належно засвідчених копій такий матеріалів;
зобов`язати Головне управління Національної гвардії України забезпечити належне доведення наказу Командувача Національної гвардії України № 363 від 31.03.2025р. про накладення дисциплінарні стягнення на військовослужбовця ОСОБА_1 у вигляді пониження Документ сформований в системі Електронний суд 26.11.2025 17 його на посаді, у відповідності до норм ст. 97 Закону України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України;
зобов`язати Головне управління Національної гвардії України подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.02.2026 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

09.02.2026 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 , в якій заявник просить ухвалити додаткове судове рішення по справі №280/10478/25, та стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної Гвардії України понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12500,00 грн.

Ухвалою від 09.02.2026 заяву призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Запропоновано відповідачу надати до суду письмові пояснення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Від відповідача надійшли заперечення на заяву представника позивача, в якій просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 1 000,00 грн. у зв`язку із не співмірностю зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3 ст. 252 КАС України).

Враховуючи вищенаведені положення статті 252 КАС України та зважаючи на те, що судове рішення у справі №280/10478/25 ухвалено в письмовому провадженні, суд дійшов висновку щодо вирішення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у цій справі в порядку письмового провадження.

Визначаючись щодо наявності підстав для ухвалення додаткового судового рішення, суд виходив із наступного.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частиною другою статті 16 КАС України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI).

За нормами частини першої статті 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Згідно з частиною першою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 КАС України).

Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Приписами частини 4-6 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Судом встановлено, що в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано:

- ордер про надання правничої допомоги Серії АР № 1295139 від 06.02.2026;

- договір на надання правової допомоги від 10.07.2025;

- додаткова угода до Договору від 10.07.2025;

- Акт наданих послуг від 05.02.2026 №10/07/25 на суму 12500,00 грн.;

- рахунок за надання правничої допомоги від 05.02.2026 №10/07/25 на суму 12500,00 грн.;

- квитанцію про сплату суми 12500,00 грн. по рахунку за надання правничої допомоги від 05.02.2026 №10/07/25.

Так, за долученою до матеріалів справи додаткової угоди до Договору від 10.07.2025 сторони домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката, а саме:

надання юридичної консультації та аналіз документів для визначення подальшої стратегії захисту - становить 1000 (одна) тисяча грн. 00 копійок, аналіз законодавства та судової практики з формуванням структури доказової бази - 1000 (одна) тисяча грн. 00 копійок, підготовку та подання адвокатських запитів - 1500 (одна тисяча п`ятсот) тисяча грн. 00 копійок, за кожний запит, підготовку та подання позовної заяви про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - 5000 (п`ять) тисяч грн.00 копійок, відповідь на відзив (у разі його написання) - 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Згідно з Актом наданих послуг від 05.02.2026 №10/07/25 виконавцем згідно договору від 10.072025 на суму 125000,00 грн. адвокатом Зелінською О.С. були надані наступні послуги:

надання юридичної консультації та аналіз документів для визначення подальшої стратегії захисту 1000,00 грн.;

аналіз законодавства та судової практики з формуванням структури доказової бази 1000,00 грн.;

адвокатський запит від 22.07.2025 1500,00 грн.;

адвокатський запит від 17.08.2025 1500,00 грн.;

позовної заяви про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії 5000,00 грн.;

відповідь на відзив - 2500,00 грн.

Варто вказати, що при вирішенні питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд враховує обсяг фактично наданих адвокатом послуг, складність справи, кількість витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірність обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Водночас, на переконання суду, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 12500,00 грн., є досить завищеними.

Так, надані адвокатом послуги, що пов`язані із консультацією, аналізом документів, законодавста та судової практики і підготовкою запитів, охоплюються єдиною метою, якою є підготовка до складання позовної заяви, а тому обсяг виконаної роботи є неспівмірним із складністю роботи, пов`язаної із складанням такого документу.

Відтак деякі послуги, про які йдеться у акті приймання-передачі наданих послуг, були пов`язані із підготовкою до складання позовної заяви, а тому деталізація (поділ на окремі частини) таких не свідчить про надання послуг у більшому обсязі.

Крім того, адміністративна справа №280/10478/25 розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що свідчить про те, що така справа належить до справ незначної складності, що також вказує на необґрунтовано завищену вартість наданих послуг.

Суд зауважує, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд немає права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Однак суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, як зазначено у пунктах 268-269 рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (див. рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), пункт 55 з подальшими посиланнями).

Крім того, згідно з рішенням ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia), відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і які були дійсно необхідними.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи, оскільки надані стороною докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 та від 31.07.2020 у справі № 301/2534/16-ц.

Відтак, беручи до уваги предмет спору, складність справи та обсяг адвокатських послуг, що був необхідним для захисту інтересів позивача в суді у зв`язку з розглядом цієї справи, з огляду на обґрунтованість заяви в частині послуг, які підтверджуються документально, виходячи з принципу співмірності витрат на оплату послуг адвоката обсягу фактично наданим послугам, суд приходить до переконання, що такі витрати підлягають зменшенню до 6500,00 грн. і такий розмір відповідатиме вимогам розумності та справедливості.

Отже, за наслідками розгляду цієї справи на користь ОСОБА_1 стягуються витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6500,00 грн. за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 132, 139, 248, 252, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №280/10478/25 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ), понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6500,00 грн. (шість тисяч п`ятсот гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної Гвардії України (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 9-А, ).

В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Додаткове рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано суддею 19.02.2026.

Суддя А.В. Сіпака