Справа № 360/2411/25
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2026-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

20 лютого 2026 рокум. ДніпроСправа № 360/2411/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Дзіся Андрія Романовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Дзіся Андрія Романовича (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач 1, ГУ ПФУ в Тернопільській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач 2, ГУ ПФУ в Луганській області) в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 19.08.2025 № 19;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 09.07.2025 на підставі довідки про заробітну плату в зоні відчуження №2 від 05.01.2012, виходячи із середньомісячного заробітку у розмірі 114371,68 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду в Луганській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою щодо перерахунку пенсії виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

За принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийняло рішення від 19.08.2025 № 19 про відмову в перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю правових підстав для здійснення перерахунку.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать чинному законодавству України.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 19.12.2025 відкрито провадження в справі, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Головне управління Пенсійного фонду в Луганській області 01.01.2026 надано відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти позовних вимог.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС у розмірі відшкодування збитків (ступінь втрати працездатності 75%), призначену за нормами статті 54 Закону № 796 -XII.

Паперова пенсійна справа ОСОБА_1 перебуває на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України. Матеріали паперової пенсійної справи ОСОБА_1 не оцифровано.

Згідно із статтею 59 Закону № 796 при обчисленні пенсії, зокрема, по інвалідності відповідно до статті 54 цього Закону особам із числа військовослужбовців, у тому числі військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали безпосередню участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт під час проходження військової служби (військових зборів), внаслідок чого стали особами з інвалідністю, за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, заробітна плата визначається виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності особам, що постраждали внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок аварії на ЧАЕС відповідно до статті 54 Закону.

Пунктом 9 Порядку № 1210 встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у зв`язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за формулою: П = Зс х Кзс х Кв/100%, де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік (928,81 грн), що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати (доходу), який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Відповідно до Порядку № 1210 особи з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа, мають право обчислювати пенсію із заробітної плати (доходу), визначеної (визначеного) з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Нарахування заробітної плати за виконання роботи в зоні відчуження провадиться лише на підставі первинних документів, які підтверджують періоди роботи в зоні відчуження із зазначенням населених пунктів та кількості робочих годин щоденно в зоні відчуження (табель обліку робочого часу, особові рахунки з розшифровкою кодів виплат того часу, шляховий лист, тощо), завірених організацією в складі якої особа працювала в зоні відчуження.

Оплата праці працівників за виконання роботи в зоні відчуження проводилась з урахуванням Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964 та постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР і ВЦРГІС від 07.05.1986 № 524-156 «Про умови праці та матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції».

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964 були установлені зони небезпеки, де оплата праці працівників, підприємств, установ і організацій, розташованих в межах 30-кілометрової зони ЧАЕС, розділеної на ІІІ, ІІ, І зону небезпеки, проводилась відповідно у 5,4,3-кратному розмірі одинарних тарифних ставок (посадових окладів). На решті території, що не була віднесена до зон небезпеки (зона особливого контролю) оплата праці проводилась з дня аварії, виходячи з підвищених до 100 відсотків тарифних ставок (посадових окладів) відповідно до постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 № 524-156 (постанова Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 № 168).

Відрядженим особам оплата праці проводилась на 1 кратність менше, так як за особами, що направлялись на роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, за основним місцем роботи зберігався середній заробіток. Для застосування показників кратності до тарифних ставок, посадових окладів, підвищених на 100 відсотків підстав не було.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 №153/10-43 премія за роботу працівника в зоні ЧАЕС виплачувалась відповідно до діючого на підприємстві (в організації) положення про преміювання.

На виконання рішення суду у справі від 22.03.2010 № 2-10/10 позивачу підприємством ВАТ «Механізатор» була видана довідка №2 з урахуванням 100% збільшення тарифної ставки з врахуванням кратності; премії в розмірі 60% на збільшену тарифну ставку; оплати праці за роботу у нічний час в розмірі 35% годинної тарифної ставки за кожну годину роботи в нічний час; оплати в подвійному розмірі часу роботи в вихідні дні; оплати надурочної роботи в розмірі 37,5% встановленої тарифної ставки за перші дві години та в розмірі 75% тарифної ставки за послідуючи часи; персональної надбавки за умови праці на підприємстві у розмірі 40% згідно постанови РМ СРСР від 04.12.1981 №1145.

Рішенням суду на Головне управління не покладено зобов`язань врахувати для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 видану ВАТ «Механізатор» довідку про заробітну плату.

Відповідач зазначає, що довідку №2, в якій заробітну плату обчислено з урахуванням подвійної тарифної ставки та премії в розмірі 60% не можливо врахувати для обчислення ОСОБА_1 розміру пенсії з наступних підстав.

Оплата праці працівників за виконання роботи в зоні відчуження проводилась з урахуванням Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964 та постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР і ВЦРГІС від 07.05.1986 № 524-156 «Про умови праці та матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції».

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964 були установлені зони небезпеки, де оплата праці працівників, підприємств, установ і організацій, розташованих в межах 30-кілометрової зони ЧАЕС, розділеної на ІІІ, ІІ, І зону небезпеки, проводилась відповідно у 5,4,3-кратному розмірі одинарних тарифних ставок (посадових окладів).

На решті території, що не була віднесена до зон небезпеки (зона особливого контролю) оплата праці проводилась з дня аварії, виходячи з підвищених до 100 відсотків тарифних ставок (посадових окладів) відповідно до постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 № 524 156 (постанова Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 № 168).

Відрядженим особам оплата праці проводилась на 1 кратність менше, так як за особами, що направлялись на роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, за основним місцем роботи зберігався середній заробіток.

Для застосування показників кратності до тарифних ставок, посадових окладів, підвищених на 100 відсотків підстав не було.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 №153/10-43 премія за роботу працівника в зоні ЧАЕС виплачувалась відповідно до діючого на підприємстві (в організації) положення про преміювання.

Відповідач звертає увагу, що згідно табелю за травень 1986 року ОСОБА_1 в період з 11.05.1986 по 21.05.1986 працював у 3 зоні небезпеки, тому підстав для застосування позивачу подвійної тарифної ставки не має.

Відповідно до розрахункового листка за червень 1986 року заробітна плата ОСОБА_1 за час роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС складала 620 карб. 68 коп, а не 1555,52 грн, як зазначено в довідці № 2.

В позовній заяві ОСОБА_1 просить суд зобов`язати Головне управління провести перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки № 2 від 05.01.2012 про заробітну плату в зоні відчуження виходячи із середньомісячного заробітку у розмірі 114371,68 грн.

Також відповідач зазначає, що пунктом 8 Порядку № 1210 визначено, що в усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3 тис. карбованців.

В даному випадку максимальний показник середньомісячної заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках - 3000 карб., показник середньої заробітної плати за 1986 рік - 179 карб. Тобто, максимальний коефіцієнт заробітної плати може становити 16,7598 (3000 карб./ 179,00 карб.).

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив коефіцієнт заробітної плати 17,10775, що перевищує показник коефіцієнту, обчислений виходячи з максимального розміру середньомісячної заробітної плати за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках, визначеного пунктом 3 Порядку №1210.

Крім того, позивач вказав, що розмір нарахованої пенсії на підставі врахування довідки про заробітну плату в зоні відчуження, виходячи із середньомісячного заробітку, складатиме 114371,68 грн.

Відповідач вважає, що позивач не зазначив яким чином розраховано коефіцієнт заробітної плати 17,10775 та розмір середньої заробітної плати у сумі 114371,68 грн.

Розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено відповідно до статті 59 Закону №796 із заробітної плати, визначеної з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії ОСОБА_1 складає: 2,90126 = 6000,00 грн (мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2021) х 5/10340,35 грн. (середня заробітна плата за 2020 рік).

Розмір заробітної плати для обчислення пенсії - 25861,34 грн (8913,83 грн. х 2,90126), розмір пенсії 18123,28 грн.

Також відповідач звертає увагу, що рішення від 19.08.2025 №19 про відмову у перерахунку пенсії позивачу за заявою від 11.08.2025, яке позивач просить визнати протиправним та скасувати, прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області жодних рішень про відмову у перерахунку пенсії за наслідком розгляду заяв позивача не приймало.

Листи відповідача від 08.09.2025 за вих. № 8296-8479/С-02/8-1200/25, 07.10.2025 за вих. №9464-9413/С-02/8-1200/25 не є актами (рішеннями) суб`єкта владних повноважень, виданими (прийнятими) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не є належним відповідачем у даній справі.

З урахуванням викладеного відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог.

15.01.2026 від ГУПФУ в Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого вказано, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою щодо перерахунку пенсії виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області розглянуто заяву на проведення перерахунку пенсії «зміна виду розрахунку», а саме перерахувати пенсію виходячи із заробітної плати одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, ОСОБА_1 , яка зареєстрована 11.08.2025 за № 11950.

За принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийняло Рішення від 19.08.2025 №19 про відмову в перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю правових підстав для здійснення перерахунку.

ОСОБА_1 одержує пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків згідно ст.54 ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до пункту 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

В електронній пенсійній справі наявна довідка про заробітну плату №2 від 05.01.2012, за період роботи в зоні відчуження з 11.05.1986 року по 21.05.1986 року, видана ПАТ «Механізатор», яка не підтверджена актом перевірки відповідності даних заробітної плати первинним документам.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії згідно поданої заяви №11950 від 11.08.2025.

З урахуванням викладеного відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносин.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганської області з 10.07.2006 та отримує пенсію як особа з інвалідністю ІІ групи від захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у розмірі відшкодування фактичних збитків (ступінь втрати працездатності - 75%), призначену за нормами статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII.

Позивач звернувся засобами вебпорталу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вищевказану заяву розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 19.08.2025 №19 позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії з мотивів того, що довідка про заробітну плату №2 від 05.01.2012, яка наявна в електронній пенсійній справі позивача, за період роботи в зоні відчуження з 11.05.1986 по 21.05.1986, видана ПАТ «Механізатор», не підтверджена актом перевірки відповідності даних заробітної плати первинним документам.

Не погоджуючись із вказаним рішенням та діями відповідачів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Згідно з частиною 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту - Закон №1058-IV) перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05 листопада 1991 року передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28 листопада 1991 року (далі - Закон №796-XII) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Пунктом 13 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Статтею 9 Закону №796-XII визначено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Відповідно до статті 10 Закону № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі, проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно примітки «*» тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Частиною 1, 2 статті 54 Закону № 796-XII встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Отже, особи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та є інвалідами ІІ групи по захворюванню, що пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до статті 54 Закону № 796-XII мають право на пенсію по інвалідності та можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Судовим розглядом встановлено, що позивач отримує пенсію по інвалідності як особа з інвалідністю другої групи, відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до пункту 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011 (в подальшому - Порядок № 1210), механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - пенсії), а також визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи (п. 2 Порядку № 1210).

Згідно з підпункту 3 пункту 3 Порядку № 1210, у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється, виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1210, пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати (доходу), яку (який) вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата (дохід) для розрахунку пенсії не може бути нижчою (нижчим) від фактично одержаної суми у зазначений період.

Відповідно до статті 15 Закону № 796-XII, видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).

Згідно із пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Отже, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Постановою Ради міністрів Української РСР та Української республіканської Ради професійних спілок «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища» від 10 червня 1986 року № 207-7 установлено, що оплата праці робітників, зайнятих на роботах в третій, другій, першій зони небезпеки, проводиться відповідно в 4-, 3-, 2- кратному розмірі, понад розмір середньомісячної заробітної плати, виходячи із тарифної ставки (окладу), установленого за основним місцем роботи.

Форма Довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках затверджена Наказом Міністерства соціальної політики України № 644 від 12.10.2012.

Відповідно до пунктів 1-3 постанови № 1210, цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - пенсії), а також визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Суд зазначає, що обчислення пенсій відповідно до Закону № 796-XII здійснюється на підставі довідок про заробітну плату, які відповідно до ст. 15 вказаного Закону видаються установами та організаціями на підставі первинних документів (особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату). Підставою для проведення розрахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження є первинні документи про нараховану заробітну плату та фактичну тривалість роботи безпосередньо в зоні відчуження.

Кабінетом Міністрів України 26.09.2012 прийнято постанову № 886 «Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках», якою затверджено Типове положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, та визначено, що розгляд письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, здійснюється комісією Мінсоцполітики (далі - центральна комісія) і комісіями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації (далі - регіональна комісія) за поданням райдержадміністрацій (пункт 1).

Пунктом 8 Типового положення передбачено, що регіональна комісія розглядає письмові заяви громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - заявник), про видачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012 № 644, зареєстрованим в Мінюсті України 29.10.2012 за № 1808/22120, затверджена форма Довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-ІV врегульовано Порядком, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

За змістом підпункту 2.10, - довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що особа, яка бажає отримувати пенсію подає до органу, що призначає пенсію, довідку про заробітну плату, видану підприємством, установою чи організацією де працювала особа, або якщо підприємство, установа чи організація ліквідовані або припинили своє існування, довідку видану їх правонаступником чи архівною установою. При цьому законодавцем надано органу, що призначає пенсію право у разі необхідності перевіряти обґрунтованість видачі довідки про заробітну плату.

З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 березня 2010 року у справі №2-10/10, що набрало законної сили 22.03.2010, зобов`язано Відкрите акціонерне товариство «Механізатор» зробити ОСОБА_1 перерахунок заробітної плати за час роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з урахуванням розсекречених в 1988-1989 роках нормативних документів, які регулюють умови праці та матеріального забезпечення працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС , а саме: 100% збільшення тарифної ставки з врахуванням кратності; премії в розмірі 60% на збільшену тарифну ставку; оплати праці за роботу у нічний час в розмірі 35% годинної тарифної ставки за кожну годину роботи в нічний час; оплати в подвійному розмірі часу роботи в вихідні дні; оплати надурочної роботи в розмірі 37,5% встановленої тарифної ставки за перші дві години та в розмірі 75% тарифної ставки за послідуючи часи; персональної надбавки за умови праці на підприємстві у розмірі 40% згідно постанови РМ СРСР від 04.12.1981 №1145, та видати відповідну довідку ОСОБА_1 про розмір заробітної плати.

На виконання рішення суду у справі від 22.03.2010 № 2-10/10 ВАТ «Механізатор» видано ОСОБА_1 довідку від 05.01.2012 № 2 за роботу у населених пунктах зони відчуження за період з 11.05.1986 по 21.05.1986 за місцем роботи ПАТ «Механізатор» з зазначеннях усіх складових згідно рішення суду, що не заперечується відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Зазначена довідка відображає суми заробітної плати позивача, видана належним органом та містить усі необхідні реквізити та відомості.

При цьому, твердження представника відповідача про відсутність підстав для врахування довідки про заробітну плату, на підставі якої призначено йому пенсію, до уваги судом не приймаються, оскільки такі належним чином не обґрунтовані, а тому не можуть бути враховані при розгляді спірних правовідносин.

Суд звертає увагу, що підтвердження достовірності даних довідки здійснюється шляхом проведення органом Пенсійного фонду перевірки за місцем зберігання первинної документації, а не шляхом покладення на особу, яка звернулася за перерахунком пенсії, обов`язку щодо надання первинних документів.

Верховний Суд, зокрема, у постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 дійшов висновку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на Пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Згідно частиною 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, згідно з пунктом 4.2 розділу 4 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність до оформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Суд зауважує, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Крім того, відповідачем не надано належних доказів в підтвердження недостовірності та неправдивості інформації, що міститься у довідці ПАТ «Механізатор» від 05.01.2012 № 2.

Враховуючи викладене в сукупності, суд вважає наведені відповідачем у рішенні від 19.08.2025 №19 підстави відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача необґрунтованими, тому вимоги позивача про визнання протиправним та скасування зазначеного рішення підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ в Луганській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 09.07.2025 на підставі довідки про заробітну плату в зоні відчуження, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно з пунктом 4.2 розділу ІV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку №22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п.4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

У межах спірних правовідносин, органом, що приймав спірне рішення за заявою позивача, є Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Отже, враховуючи, що рішення від 19.08.2025 № 19 прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області за принципом екстериторіальності, саме останнє досліджувало пенсійні документи позивача і вирішувало питання щодо перерахунку його пенсії.

Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку №22-1 належним відповідачем у частині позовних вимог щодо зобов`язання здійснити перерахунок пенсії є ГУ ПФУ в Тернопільській області, визначений за принципом екстериторіальності та який розглянув заяву позивача.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

За встановлених обставин, керуючись положеннями статті 9 та 245 КАС України, суд вважає за необхідне визначити такий спосіб захисту порушених прав позивача, який у повній мірі сприятиме їх відновленню, а саме:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 19.08.2025 № 19;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 09.07.2025 на підставі довідки про заробітну плату в зоні відчуження від 05.01.2012 №2, виданої Відкритим акціонерним товариством «Механізатор», з урахуванням раніше виплачених сум.

Разом з цим, вимоги позивача щодо зобов`язання органу Пенсійного фонду під час перерахунку пенсії визначити середньомісячний заробіток саме у розмірі 114371,68 грн є передчасними, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області ще не проводив перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату в зоні відчуження №2 від 05.01.2012, а на час розгляду справи відсутні обґрунтовані підстави, які б свідчили, що під час проведення такого перерахунку відповідачем 1 буде встановлений інший порядок перерахунку та виплати пенсії, ніж передбачений чинним законодавством.

Відтак, право позивача у цій частині не вважається порушеними, відтак у задоволенні позовних вимог суд відмовляє.

Отже суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та у спірних правовідносинах відповідно до пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву адвоката Дзіся Андрія Романовича в інтересах ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: 46001, Тернопільська область, м. Тернопіль, Майдан Волі, буд. 3), Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: Луганська область, м. Сіверськодонецьк, вул. Шевченка, 9) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 19.08.2025 № 19.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 09.07.2025 на підставі довідки про заробітну плату в зоні відчуження від 05.01.2012 №2, виданої Відкритим акціонерним товариством «Механізатор», з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Захарова