Справа № 160/2088/26
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2026-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

20 лютого 2026 року Справа № 160/2088/26

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27.01.2026р. (згідно відомостей Нова Пошта) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 та просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачеві в періоди з 21 березня 2022 року по 20 травня 2023 року грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації невикористаної щорічної основної відпустки, додаткової відпустки, одноразової грошової допомоги при звільненні, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 р., встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 р. на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачеві перерахунок грошового забезпечення за період з 21 березня 2022 року по 20 травня 2023 року грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації невикористаної щорічної основної відпустки, додаткової відпустки, одноразової грошової допомоги при звільненні, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 р., встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 р. на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України та підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Так, згідно п.1 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

З наведеного, суд приходить до висновку, що дана справа є незначної складності та підлягає вирішенню за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами згідно до ч.2, п.1 ч.6 ст.12, ч.2, ч. 3 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

У задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом слід відмовити, з підстав того, що даний строк не є пропущеним, виходячи з наступного.

Так, предметом спору у цій справі є нарахування та виплата позивачеві грошового забезпечення з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року за період з 21.03.2022р. по 20.05.2023р.

Статтею 233 КЗпП України, чинній у редакції до 19.07.2022р., строк звернення до суду з цим позовом не обмежувався будь-яким строком.

В той же час, з 19.07.2022р. ст. 233 КЗпП України визначає строк звернення до суду з позовом про стягнення належної працівнику заробітної плати, який становить 3-місячний строк з дня одержання письмового повідомлення про суми нараховані та виплачені при звільненні.

Тобто, у даних правовідносинах спірним є період з 21.03.2022р. по 20.05.2023р., який варто поділити на дві частини: до набрання чинності Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин - 19.07.2022р. та після цього.

Так, у період з 21.03.2022р. до 19.07.2022р. ст.233 КЗпП України строк звернення до суду з позовом про стягнення заробітної плати належної працівнику не обмежувався будь-яким строком, а відтак, цей строк при зверненні позивача з даним позовом до суду 27.01.2026р. є не пропущеним, тому підстави для поновлення такого строку у адміністративного суду відсутні.

Проте, період з 19.07.2022р. по 20.05.2023р. регулюються вже чинними положеннями ст.233 КЗпП України, яка передбачає 3-місячний строк звернення до суду з дня одержання письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені позивачеві.

Початок перебігу 3-місячного строку для подання адміністративного позову у частині позовних вимог за період з 19.07.2022р. по 20.05.2023р. слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що у цій справі відбулося шляхом надання відповідачем відповіді на звернення представника позивача (адвоката) з приводу нарахування та виплати позивачеві сум з урахуванням розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, від 15.12.2025р. за №776.

Враховуюче наведене, саме дата вручення позивачеві (представнику позивача) цього документа є подією, з якою пов`язується початок перебігу строку звернення до суду з цим позовом в частині періоду з 19.07.2022р. по 20.05.2023р.

Визначення моменту вручення позивачу згаданої відповіді від 15.12.2025р. як початок перебігу строку у цій справі відповідає вимогам ч.2 ст.233 КЗпП України та не суперечить принципу юридичної визначеності.

Відтак, з урахуванням вимог ч.2 ст.233 КЗпП України у редакції, чинній з 19.07.2022р., відлік строку звернення до суду в частині періоду з 19.07.2022р. по 20.05.2023р. розпочався з 16.12.2025р. та має сплинути 16.03.2026р.

Як встановлено зі змісту позову, його подано засобами кур`єрської доставки 27.01.2026р., тому суд приходить до висновку, що строк на звернення до суду з цим позовом в частині періоду з 19.07.2022р. по 20.05.2023р., позивачем не пропущений.

За таких обставин, у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, який позивачем є не пропущеним, слід відмовити.

Аналогічна правові висновки викладені і у постанові Верховного Суду від 21.03.2025р. у справі №460/21394/23, які підлягають врахуванню адміністративним судом згідно ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі не має.

Керуючись статтями 12, 123, 171, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити провадження в адміністративній справі №160/2088/26.

Призначити розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 20 березня 2026 року відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, що відбудеться у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м.Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4.

Здійснювати розгляд адміністративної справи одноособово суддею Конєвою С.О.

Відповідачу - протягом 15 календарних днів після отримання цієї ухвали надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України; надати докази правомірності бездіяльності відповідача у даних спірних правовідносинах, виходячи з вимог ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Інформацію щодо адміністративної справи №160/2088/26 учасники даної справи можуть отримати на офіційному порталі судової влади України у мережі Інтернет (веб-адреса сторінки: http://adm.dp.court.gov.ua/sud0470/gromadyanam/csz/.).

Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі надіслати учасникам справи.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від рішення по суті позовних вимог згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснювати розгляд (формування та зберігання) справи у змішаній (паперова та електронна) формі.

Суддя С.О. Конєва