Справа № 160/32881/25
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
при секретарі Калалб Т.В.
представника позивача Соколова Д.І.
представника відповідача Лейченко
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛТЕКС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
02.02.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛТЕКС» про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛТЕКС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, в якій позивач просить:
В обґрунтування заяви позивач зазначив наступне. На виконання умов укладеного договору №63 від 02.01.2019 р. та додатку від 10.11.2025 р. №33/1 позивачу було надано наступні послуги з правової допомоги: підготовка та подача до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позову до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень; супровід адвокатами у суді першої інстанції справи за вказаним позовом. Вартість послуг за Додатком 33/1 до договору складає 120 000,00 грн. Оплата послуг має бути здійснена після набрання законної сили рішенням суду першої інстанції. Всі докази на підтвердження надання правничої допомоги додані до заяви. Таким чином, обсяг понесених витрат є підтвердженим та витрати підлягають стягненню з відповідача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 р. призначено заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження.
04.02.2026 р. від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли заперечення на заяву, в яких відповідач проти вимог заяви заперечував, просив в задоволенні заяви відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначив наступне. Судові витрати в заявлено розмірі є не спів мірними з урахуванням складності справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на надання послуг. Має місце дроблення єдиного процесу підготовки правової позиції на окремі пункти з метою штучного збільшення вартості правової допомоги. У звіті про надану правничу допомогу відсутній детальний розрахунок витраченого часу, а зазначено лише загальну кількість. Таким чином, послуги адвоката не відповідають критеріям розумності та реальності адвокатських витрат.
В судовому засіданні представник позивача заяву підтримав, в обґрунтування надав пояснення, аналогічні зазначеним у заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні проти заяви заперечувала, навівши доводи, вказані у запереченнях проти заяви.
Дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд встановив такі обставини.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛТЕКС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 05.08.2025 р. № в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 8 391 881,00 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 2 097 970,25 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 27.10.2025 р. № в частині застосування штрафних санкцій до ТОВ «БІЛТЕКС» за нескладання та нереєстрацію податкових накладних в ЄПРН в частині операцій, які не є господарською діяльністю ТОВ «БІЛТЕКС» в сумі 47 600,00 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 24 224,00 грн. стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛТЕКС».

Позивачем після ухвалення рішення подано заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 120 000,00 грн.

На підтвердження вартості послуг на правничу допомогу позивачем надано копії:

- ордеру;

- свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю;

- договору №63 від 02.01.2019 р. про надання правничої допомоги;

- додаткових угод до договору №2 від 31.12.2020 р., №2/1 від 31.12.2021 р., №4 від 31.12.2024 р., якими продовжено строк дії договору;

- додатку до договору від 10.11.2025 р. №33/1;

- акту №31 приймання-передачі наданих послуг від 30.01.2026 р.;

- звіту про надану правничу допомогу від 30.01.2026 р.

Відповідно до додатку до договору від 10.11.2025 р. №33/1 було надано наступні послуги з правової допомоги:

- підготовка та подача до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позову до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:

аналіз отриманих від клієнта документів

надання правової кваліфікації обставин справи

визначення нормативно-правової підстави вимоги

моніторинг судових рішень

підготовка адміністративного позову

подача адміністративного позову;

- супровід адвокатами у суді першої інстанції справи за вказаним позовом.

Вартість послуг складає 120 000,00 грн.

Клієнт оплачує надані послуги після набрання законної сили рішенням суду першої інстанції.

Відповідно до звіту про надану правничу допомогу від 30.01.2026 р. усього витрачено часу 13 годин 21 хв. (підготовка та подача позову 10 год. 00 хв., супроводження в суді 03 год. 21 хв.).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Стаття 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частина перша статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положення частин першої та другої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

Зокрема, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Надаючи оцінку наданим позивачем доказів складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги адвоката, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суд дійшов висновку, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 120 000,00 грн. є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг.

Ряд послуг, а саме послуги щодо: аналіз отриманих від клієнта документів; надання правової кваліфікації обставин справи; визначення нормативно-правової підстави вимоги; моніторинг судових рішень; підготовка адміністративного позову; подача адміністративного позову - охоплюються загальною діяльністю адвоката та має на меті складання позовної заяви, подання її до суду та подальше процесуальне супроводження даної справи.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу даної справи, суд зауважує, що провадження здійснювалося в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні, спірні правовідносини регулюється нормами Податкового кодексу України та певною кількістю підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню до даної справи.

З огляду на зміст спірних правовідносин та правове регулювання таких, з врахуванням наданих представником позивача документів, враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката, критерії, з врахуванням яких визначається розмір витрат на оплату послуг адвоката встановлених частиною п`ятою статті 134 КАС України, заперечення відповідача щодо стягнення таких витрат, задоволення позову, витрати на правничу допомогу адвоката в загальному розмірі 15000,00 грн. є співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження), податковий орган не довів, що надані послуги були необґрунтованими, не спростував вплив наданих послуг на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона.

Враховуючи викладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛТЕКС» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 244, 245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛТЕКС» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛТЕКС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Судові витрати зі сплати витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛТЕКС».

В решті вимог заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено у повному обсязі 19.02.2026 р.

Суддя О.С. Рябчук