Справа № 640/15547/22
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2026-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н.П.

Суддів: Кобаля М.І., Мельничука В.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на додаткове рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року, суддя Смішлива Т.В., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Смарт Пауер» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Смарт Пауер» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.01.2021 № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 216 929,90 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду м. Києва, справу було передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 вирішено продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року адміністративний позов задоволено.

18 квітня 2025 Луганським окружним адміністративним судом ухвалено додаткове рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь ТОВ «Євро Смарт Пауер» витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Не погодившись з додатковим рішенням Луганського окружного адміністративного суду Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати додаткове рішення та ухвалити рішення про відмову в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав виходу із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08.04.2025 у справі №640/15547/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Смарт Пауер» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 29.12.2021 № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 216929,90 грн, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Смарт Пауер" судовий збір у розмірі 3253,95 грн (три тисячі двісті п`ятдесят три грн 95 коп.).

Позивачем разом з позовом подано до суду попередній розрахунок судових витрат на правничу (правову) допомогу вих. №15/09-4 від 15.09.2022 з додатками (копією договору про надання правничої (правової) допомоги № 10/01/22 від 10.01.2022 та додаткової угоди № 10 від 29.08.2022 до нього), відповідно до якого витрати на правничу (правову) допомогу на дату подання попереднього розрахунку становили 13000,00 грн.

Заперечуючи наявність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу, скаржник в апеляційній скарзі зазначив, що заявник має право на відшкодування судових витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обгрунтованим.

Разом з тим, на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем подано копію Договору про надання правничої (правової) допомоги від 10.02.2022 № 10/01/22, укладений з Адвокатським об`єднанням «Лекс-Груп»; Додаткової угоди № 10 від 29 серпня 2022 року до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 10.01.2022 № 10/01/22.

Відповідно до п. 4.4 Договору від 10.01.2022 № 10/01/22 оплата за цим Договором здійснюється за кожен етап наданих послуг на підставі відповідного акту наданих послуг та рахунку, наданого Об`єднанням.

Попереднім рахунком судових витрат на правничу (правову) допомогу щодо оскарження податкового повідомлення- рішення від 29.10.2021 № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 216929,90 грн визначено загальну суму 13000,00 грн, а саме:

- надання первинної консультації (надано усні консультації, роз`яснення з приводу висновків акту фактичної перевірки та виявлених порушень, надано роз`яснення та вказівки з приводу підготовки та надання документів, необхідних для оскарження податкового. повідомлення рішення) вартість 1000,00 грн (1 год. х 1000,00 грн/год);

- вивчення та аналіз документів Замовника, податкового повідомлення рішення, акту фактичної перевірки, документів, доданих до позовної заяви, формування правової позиції вартість 2000,00 грн (2 год. х 1000,00 грн/год.);

Підготовка та подання до суду позовної заяви про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.10.2021 № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 216929,90 грн, підготовка (оформлення) додатків до позовної заяви - вартість 10000,00 грн (8 год. х 1250,00 грн/год.).

Згідно з актом про надання послуг за договором про надання правничої (правової) допомоги № 10/01/22 від 10.01.2022 підтверджено факт надання правничої допомоги на суму 13000,00 грн з яких:

- правовий аналіз акту перевірки, надання первинної консультації (надано Замовнику усні консультації, роз`яснення з приводу висновків акту перевірки та виявлених порушень, надано вказівки з приводу підготовки та надання документів і складено перелік документів, необхідних для оскарження податкового повідомлення рішення 1000,00 грн;

- вивчення та аналіз документів, наданих для оскарження податкового повідомлення рішення, з метою формування правової позиції для написання позовної заяви 2000,00 грн;

- підготовка (написання) та подання до суду позовної заяви про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 29.10.2021 № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 216929,90 грн, виготовлення копій документів, засвідчення копій документів (проставлення штампів з відміткою дати, напису «згідно з оригіналом»), формування (прошивання) документів для подання до суду 10000,00 грн.

Згідно з рахунком на оплату № 10-1 від 04.04.2025 АО «Лекс - груп» виписало позивачу, як замовнику, рахунок в сумі 13000,00 грн за надання правничої допомоги.

Відповідно до платіжної інструкції від 09.04.2025 № 9979 позивачем сплачено кошти у сумі 13000,00 грн за договором № 10/01/22 від 10.01.2022.

Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного суду України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно до ч. 3 вказаної статті КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною п`ятою вказаної статті КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, компенсації за рахунок іншої сторони підлягає не будь-яка правова допомога, а саме професійна правнича, виконавцем якої є адвокат.

Відповідно до ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, необхідною умовою для відшкодування цих витрат є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, у строки, визначені частиною 7статті 139 КАС України.

Колегією суддів встановлено, що на підтвердження надання правничої допомоги заявником надано суду договір про надання правничої допомоги, акт про надання послуг за договором про надання правничої (правової) допомоги № 10/01/22 від 10.01.2022, рахунок на оплату №10-1 від 04.04.2025 та платіжну інструкції від 09.04.2025 № 9979 про сплату позивачем коштів в сумі 13000,00 грн за договором № 10/01/22 від 10.01.2022 та актом наданих послуг.

Як вже зазначено колегією суддів правнича допомога складалась з наступного:

правовий аналіз акту перевірки, надання первинної консультації (надано Замовнику усні консультації, роз`яснення з приводу висновків акту перевірки та виявлених порушень, надано вказівки з приводу підготовки та надання документів і складено перелік документів, необхідних для оскарження податкового повідомлення-рішення 1000,00 грн.

вивчення та аналіз документів, наданих для оскарження податкового повідомлення рішення, з метою формування правової позиції для написання позовної заяви 2000,00 грн.

підготовка (написання) та подання до суду позовної заяви про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 29.10.2021 № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 216929,90 грн, виготовлення копій документів, засвідчення копій документів (проставлення штампів з відміткою дати, напису «згідно з оригіналом»), формування (прошивання) документів для подання до суду 10000,00 грн.

Суд вірно зазначив, що надання вказівок, як складової правничої допомоги, час засвідчення копій документів та їх формування (прошивання), факт подання позовної заяви не може включатись до витрат. Також не надано доказів складання переліку документів, необхідних для оскарження ППР.

Водночас, заявником не надано відомостей про час витрачений на засвідчення документів та їх формування.

Крім того, заявником включено до суми витрат правовий аналіз акту перевірки (1000 грн), який наданий з позовом, та одночасно вивчення документів, наданих на оскарження ППР (2000 грн).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23.01.2014 у справі "East/West Aliance Limited" проти України"), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі № 826/841/17 (провадження №К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною. Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

У постанові Постанові КАС ВС від 21.01.2021 у справі № 280/2635/20 Верховний Суд виснував таку правову позицію:

« 25. Судова колегія зазначає, щоКАС Україниу редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

26. На переконання колегії суддів, зазначені норми (ст.ст. 134, 139) введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції».

Отже, суд першої інстанції, з урахуванням обставин справи, її складності, витраченого часу та наданої правничої допомоги в рамках справи, з урахуваннями принципу співмірності дійшов вірного висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на корить товариства витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування додаткового рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а додаткове рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Кобаль М.І.

Мельничук В.П.