Справа № 620/1207/26
Суддя: Василь НЕПОЧАТИХ
Дата ухвалення: 2026-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 лютого 2026 року Чернігів Справа № 620/1207/26

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Непочатих В.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 206М від 03.07.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов на військову службу під час мобілізації в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період, ОСОБА_1 , 1996 року народження;

- визнати протиправним та скасувати наказ № 247 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.08.2025 в частині призначення та зарахування ОСОБА_1 , до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та притуплення до виконання службових обов`язків за посадою;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як вбачається з матеріалів, спірні правовідносини між сторонами виникли 03.07.2025 та 30.08.2025 під час прийняття відповідачем оскаржуваних наказів № 206М та № 247.

В той же час, позивач звернувся до суду з даним позовом лише 30.01.2026 (відповідно до штампу на поштовому конверті), тобто з пропуском місячного строку звернення до суду.

Висновок щодо застосування місячного строку звернення до суду узгоджуються з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 19.12.2025 у справі № 560/6166/24.

Позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій стверджує, шо вчасно звернувся з позовом до суду, але ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 № 620/213/26 позовну заяву було повернуто позивачу, а тому вважає, що з поважних причин пропущений строк.

Проте, суд не знаходить підстав для визнання вказаних позивачем причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, зважаючи на наступне.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку.

Відтак, обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача або інших осіб.

Судом встановлено, що ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 у справі № 620/213/26 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання до суду документу про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн. та заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 у справі № 620/213/26 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії було повернуто, оскільки позивачем не подано заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Тобто, позивач з власних мотивів не виконав вимоги ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 у справі № 620/213/26 та не подав заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду для можливості вирішення судом питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі № 620/213/26.

За викладених обставин, факт попереднього звернення позивача до суду з аналогічним позовом та подальше його повернення у зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у справі № 620/213/26 не може розцінюватися судом як поважна причина пропуску встановленого законом строку звернення до суду з даним позовом, оскільки у позивача були відсутні будь-які перешкоди для усунення недоліків позовної заяви.

Висновок щодо обчислення строку звернення до суду у разі повторного подання позову узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у постанові від 02.10.2025 у справі № 990/376/24.

Додатково суд зазначає, що введення на території України воєнного стану не зупиняє перебіг процесуальних строків у судових справах, сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Запровадження воєнного стану може бути підставою, яка повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку, якщо пропуск строку перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з такими обставинами.

Разом із тим, позивач не наводить обґрунтувань та не конкретизує, як саме наявність цих обставин вплинуло на можливість вчасно реалізувати право на звернення до адміністративного суду в межах строку встановленого законом.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки позивач може усунути у 10-денний строк з моменту отримання ухвали суду шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з вказанням інших підстав для його поновлення та доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 123, 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу 10-денний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення вказаних недоліків у встановлений судом строк позовна заява буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ