Справа № 380/2580/26
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2026-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 лютого 2026 рокусправа № 380/2580/26
місто Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Гулик А.Г., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

у с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не розгляду рапортів про звільнення за станом здоров`я від червня 2025 та від 30.01.2026;

- визнати протиправним та скасувати наказ №38 від 09.02.2026 про звільнення за віком;

- зобов`язати керівництво ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняти рішення про моє звільнення з військової служби за станом здоров`я (на підставі пп. «б» п.2 ч.4 ст. 26 Закону України № 2232-ХІІ).

Відповідно до вимог статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи:

- відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 вказаного Кодексу;

- позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

- немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених вказаним Кодексом.

Суддя встановив, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам, встановленим статтею 160 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

Суддя зазначає, що позовна заява містить вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не розгляду рапортів про звільнення за станом здоров`я від червня 2025 та від 30.01.2026 та наказу № 38 від 09.02.2026 про звільнення за віком.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається лише на те, що згідно з чинним законодавством, за наявності кількох підстав для звільнення, військовослужбовець має право обирати підставу, яка є для нього сприятливою (Постанова Пленуму Верховного Суду України та норми Закону № 2232-ХІІ). Згідно з правовою позицією, викладеною у судовій практиці Верховного Суду (зокрема, за аналогією до висновків щодо соціального захисту військовослужбовців), за наявності кількох підстав для звільнення з військової служби, особа має право на звільнення за тією підставою, яка передбачає більший обсяг соціальних гарантій та виплат.

Такий виклад обставин не дає змоги суду визначити належним чином зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, позивачу необхідно уточнити позовну заяву з урахуванням зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Суддя також зазначає, що положення частини четвертої статті 161 КАС України визначає порядок подання доказів позивачем, а саме: позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в той же час інша частина вказаної статті надає право позивачу у разі подання письмових чи електронних доказів додати до позовної заяви копії відповідних доказів.

Частиною другою статті 94 КАС України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено згаданим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частинами четвертою та п`ятою статті 94 КАС України визначено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Суддя зауважує, що позивач до матеріалів позовної заяви долучив скріншоти щодо надіслання позивачем рапортів від 08.06.2025 та від 31.01.2025.

Проте, з вказаних документів неможливо встановити зміст рапортів, із якими позивач звертався до відповідача.

З огляду на викладене, позивачу необхідно надати до суду належним чином засвідчені копії рапортів від 08.06.2025 та від 31.01.2025.

Суддя зазначає, що предметом позову у справі є протиправність бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не розгляду рапортів про звільнення за станом здоров`я від червня 2025 та від 30.01.2026 та наказу № 38 від 09.02.2026 про звільнення за віком.

У контексті своєчасності звернення позивача до суду, суддя зазначає таке.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав. Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі «Мельник проти України» зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого згаданим Кодексом або іншими законами. Частина друга статті 122 КАС України визначає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст. 122 КАС України).

Частиною п`ятою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як зазначає позивач, відповідач не здійснив, зокрема, розгляд його рапорту від 08.06.2025.

Рапорт позивача стосувався звільнення з публічної служби.

Відповідно до Наказу Міністерства оборони України "Про затвердження Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України" розгляд рапортів, поданих в електронній формі, здійснюється у строки, передбачені пунктом 9 розділу III цього Порядку, встановлених для паперових рапортів.

Розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється:

1) невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин;

2) у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.

Таким чином, відповідач повинен був розглянути рапорт від 08.06.2025 не пізніше 23.06.2025.

Отже, бездіяльність відповідача виникла, починаючи з 24.06.2025.

Проте, позивач звернувся до суду лише 13.02.2026, тобто з пропуском встановленого законом строку звернення.

Водночас, до позовної заяви позивач не долучив клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Отже, позивачу необхідно надати клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом в частині позовних вимог щодо розгляду рапорта від 08.06.2025 з обґрунтуванням причин пропуску строку звернення та доказами на підтвердження поважності причин пропуску строку.

Суддя також звертає увагу позивача на те, що оскаржений наказ № 38 від 09.02.2026 про звільнення за віком, прийнятий на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.01.2026 № 7-РС та припису начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.02.2026 № 1463.

Отже, оскаржений наказ № 38 від 09.02.2026 прийнятий на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.01.2026 № 7-РС та припису начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.02.2026 № 1463, та відповідно має похідний характер.

У зв`язку з цим, суддя, вживаючи заходи щодо ефективного та повного захисту прав позивача пропонує йому уточнити позовні вимоги.

Згідно з вимогами частин першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 вказаного Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 КАС України, суддя

у х в а л и в :

залишити без руху позовну заяву ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Визначити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання суду:

1) позовної заяви з уточненим змістом позовних вимог і викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

2) засвідчених належним чином копій рапортів від 08.06.2025 та від 31.01.2025;

3) заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами на підтвердження поважності причин пропуску строку в частині позовних вимог щодо розгляду рапорта від 08.06.2025;

4) уточненої позовної заяви з урахуванням ефективності способів захисту прав позивача.

Ухвала суду про залишення позовної заяви без руху набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу суду може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Суддя Гулик Андрій Григорович