Справа № 520/30095/25
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 р. Справа № 520/30095/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Семененко М.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Садова М.І.) від 19.12.2025 по справі № 520/30095/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення № 20001-125-1 від 28.10.2025 ГУ ПФУ в Харківській області щодо відмови в призначені пільг, які надані п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з 21.01.2025 на комунальні послуги, які надані учасникам бойових дії та членам їх сімей;

зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області призначити пільги, які надані п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з 21.01.2025 на комунальні послуги, які надані учасникам бойових дії та членам їх сімей.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправним та скасувати рішення № 20001-125-1 від 28.10.2025 ГУ ПФУ в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначені пільг, які надані п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з 21.01.2025 на комунальні послуги, які надані учасникам бойових дії та членам їх сімей.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг від 20.08.2025, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що механізм надання громадянам пільг у грошовій формі визначено Порядком надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 373. 21.08.2025 до головного управління електронною поштою надійшло звернення позивача щодо призначення пільги на оплату житлово-комунальних послуг, зареєстроване за вх. № 27224/Б-2000-25 від 21.08.2025. До звернення долучено заяву від 20.08.2025 та пакет документів, зокрема, посвідчення учасника бойових дій від 31.03.2025, виданого відділом персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 . Зазначає, що надана заява заповнена у довільній формі та не відповідає чинному законодавству, особистий підпис ОСОБА_1 на заяві відсутній. Враховуючи вказане вище, за зверненням позивача щодо призначення пільги на оплату житлово-комунальних послуг прийнято рішення про відмову

Позивач правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку письмового провадження у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 31.03.2025.

Позивач через портал електронних послуг Пенсійного фонду України, 04.08.2025 подав заяву про внесення відомостей до Реєстру осіб, які мають право на пільги.

Позивач 20.08.2025 завернувся до відповідача через засоби електронного зв`язку, з накладенням електронного цифрового підпису, із заявою про внесення його даних щодо призначення та надання житлової субсидії за адресою його реєстрації та його доньки. Позивач просив призначити пільги на оплату житлово-комунальних послуг.

До вказаної заяви позивачем додано копії наступних документів, а саме: копію паспорта, копію довідки про ІПН, витяг про місце проживання, копію форми 6, копію посвідчення УБД, заяву про внесення відомостей в ЄДАРП, копію свідоцтва про народження дитини, витяг про місце проживання дитини, таблицю-реквізитів особистих рахунків за сплату споживаних комунальних послуг.

Однак рішенням № 20001-125-1 від 28.10.2025 ГУ ПФУ в Харківській області позивачу не призначено пільги на оплату житлово-комунальних послуг з підстав подання не повного комплекту документів.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення в належному розмірі, звернувся до суду з цим позовом.

Частково задовольняючи вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності рішення № 20001-125-1 від 28.10.2025 ГУ ПФУ в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначені пільг, які надані п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з 21.01.2025 на комунальні послуги, які надані учасникам бойових дії та членам їх сімей.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг від 20.08.2025, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пільги, які надані п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з 21.01.2025 на комунальні послуги, які надані учасникам бойових дії та членам їх сімей, суд першої інстанції виходив з того, що належним способом захисту порушеного права позивача у даному випадку є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг від 20.08.2025, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржується, отже, в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в частині задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон № 3551-XII.

Відповідно до ст. 5 Закону № 3551-XII, учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону № 3551-XII до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Приписами пункту 4-6 частини 1 статті 12 Закону № 3551-XII визначено, що учасникам бойових дій надаються такі пільги, зокрема:

75-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю);

75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.

Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 75-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю);

75-процентна знижка вартості палива, в тому числі рідкого, в межах норм, встановлених для продажу населенню, для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення.

Частиною другою статті 12 Закону № 3551-XII передбачено, що пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4 - 6 цієї статті, надаються учасникам бойових дій та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 № 1041 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України» визначено, що з 01.12.2022 призначення житлових субсидій та пільг здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 373 (далі - Порядок № 373).

За змістом пункту 1 цього Порядку, він визначає механізм надання громадянам у грошовій формі таких пільг: на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також житлово-комунальних послуг, а саме:

житлових послуг - послуг з управління багатоквартирним будинком;

комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами;

на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний (житловий) кооператив (далі - об`єднання), та витрат на комунальні послуги в такому будинку;

на придбання твердого палива і скрапленого газу.

Відповідно до пункту 3-1 Порядку № 373 для призначення пільг пільговики, які перебувають на обліку в Реєстрі осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр), що є структурною підсистемою Єдиного соціального реєстру, або їх законні представники, або дієздатні повнолітні члени сім`ї пільговика, на яких поширюються пільги і відомості про якого наявні в Реєстрі, звертаються з відповідною заявою про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу за формою згідно з додатком (далі - заява), до якої додається у разі потреби довідка про наявність у житловому приміщенні пічного опалення та/або кухонного вогнища на твердому паливі:

до 30.11.2022 включно - до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) за зареєстрованим (задекларованим) місцем проживання (або фактичним місцем проживання - у разі перебування на обліку в Реєстрі за фактичним місцем проживання);

починаючи з 01.12.2022 - до органів Пенсійного фонду України.

Для отримання пільги на придбання твердого палива і скрапленого газу заява подається щороку.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 373 право на отримання пільг, встановлених законами України, з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї визначається:

органами Пенсійного фонду України - відповідно до Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 389;

бюджетними установами, казенними підприємствами та комунальними некомерційними підприємствами, що утворюються у результаті реорганізації державних та комунальних закладів охорони здоров`я, - відповідно до Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2003 № 426.

Згідно з п.5 Порядку №373, для розрахунку розміру пільги уповноваженому органу подається інформація: бюджетними установами, казенними підприємствами та комунальними некомерційними підприємствами, що утворюються у результаті реорганізації державних та комунальних закладів охорони здоров`я, - про працівників, які мають право на отримання пільги у поточному місяці з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї; об`єднаннями - про зміну внесків, платежів об`єднанню; управителями, виконавцями комунальних послуг - про наявність/відсутність, припинення надання комунальних послуг, зміну тарифів на житлово-комунальні послуги, плати за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем про надання комунальних послуг; виконавчими органами сільських, селищних, міських рад - про склад зареєстрованих/задекларованих у житлових приміщеннях (будинках) осіб, а також про зміни, що відбулись у пільговика (реєстрація місця проживання, підключення житла до системи газо-, тепло, електропостачання для опалення).

Пунктом 51 Порядку №373 визначено, що пільги на оплату комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії для централізованого, автономного та індивідуального опалення розраховуються у квітні та жовтні з урахуванням тривалості опалювального сезону з 16 жовтня по 15 квітня включно.

У пункті 6 Порядку № 373 зазначено, що на підставі даних Реєстру та інформації, отриманої відповідно до пункту 5 цього Порядку, розраховують щомісяця суму пільги: на оплату житлово-комунальних послуг виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, кількості членів сім`ї, які мають таке право відповідно до законодавчих актів, зазначених у пункті 3 цього Порядку, та визначені статтею 51 Бюджетного кодексу України, та з урахуванням встановлених цін/тарифів (внесків) і державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування. Пільги в період воєнного стану на оплату послуги з постачання та розподілу електричної енергії пільговикам надаються за наявності договору між суб`єктом господарювання, що надає комунальну послугу споживачу, та споживачем такої послуги незалежно від фактичної наявності/відсутності послуги з незалежних від споживача або суб`єкта господарювання, що надає комунальну послугу споживачу, причин; на придбання твердого палива і скрапленого газу виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, з урахуванням мінімальних норм забезпечення твердим паливом і скрапленим газом та граничних показників їх вартості.

Зазначені розрахунки проводяться: структурними підрозділами з питань соціального захисту населення у вересні - листопаді 2022 р. до 25 числа, у грудні 2022 р. до 15 числа; органами Пенсійного фонду України - до 25 числа кожного місяця починаючи із січня 2023 року.

Для забезпечення нарахування пільг із січня 2023 року Пенсійним фондом України, державне підприємство «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики» здійснює міграцію Реєстру станом на 1 січня 2023 року.

Відповідно до п. 6-1 Порядку № 373, у разі зміни обставин, що впливають на розмір пільг, проводиться перерахунок розміру пільг з місяця виникнення таких обставин. У разі необхідності проведення перерахунку пільг за минулі періоди строк, за який здійснюється такий перерахунок, не обмежується.

Пунктом 7 Порядку № 373 визначено, що пільговики, яким надається пільга у грошовій формі, зобов`язані сплачувати щомісяця вартість фактично спожитих житлово-комунальних послуг з урахуванням суми пільги, виплаченої таким пільговикам готівкою.

Починаючи з січня 2023 року органи Пенсійного фонду України подають щомісяця до 27 числа управителям, об`єднанням, виконавцям комунальних послуг списки пільговиків, яким нараховано пільгу на оплату житлово-комунальних послуг у поточному місяці.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 № 1041 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України (далі Постанова №1041) визначено, що з 1 жовтня 2022 року виплату, а з 1 грудня 2022 року призначення житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу забезпечує Пенсійний фонд України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2023 р. № 1395 затверджено Порядок реалізації експериментального проекту з удосконалення порядку взяття на облік ветеранів війни і надання їм пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу (далі Порядок № 1395).

Пунктом 2 вказаного Порядку № 1395 передбачено, що для взяття на облік і надання пільг за експериментальним проектом ветеран війни або один із членів його сім`ї, особа яких посвідчується паспортом громадянина України або тимчасовим посвідченням громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортним документом іноземця або документом, що посвідчує особу без громадянства, посвідкою на постійне/тимчасове проживання, посвідченням біженця, посвідченням особи, яка потребує додаткового захисту, або іншим документом, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України, крім довідки про звернення за захистом в Україні), або єДокументом, подають заяву про взяття на облік ветерана війни і надання пільг за експериментальним проектом за формою згідно з додатком. Згідно з пунктом 3 Порядку № 1395, засобами Єдиної системи автоматично формуються (у разі їх відсутності)/оновлюються в Єдиному соціальному реєстрі, що є складовою Єдиної системи, соціальні реєстраційні картки всіх осіб, зазначених у спрощеній заяві.

Відповідно до положень пункту 4 Порядку № 1395, інформація, зазначена у спрощеній заяві, поданій ветераном війни або одним із членів його сім`ї за допомогою засобів Соціального веб-порталу електронних послуг Мінсоцполітики, засобів веб-порталу електронних послуг Пенсійного фонду України, мобільного додатка Пенсійного фонду України, до територіальних органів Пенсійного фонду України або уповноваженої посадової особи виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або обласної та Київської міської держадміністрації (військової адміністрації), посадової особи центру надання адміністративних послуг, що надійшла до Єдиної системи, автоматизовано опрацьовується засобами Єдиної системи у такій послідовності: 1) перевірка відомостей про перебування осіб, зазначених у спрощеній заяві, на обліку як отримувачів житлових субсидій через Реєстр отримувачів житлових субсидій, який є структурною підсистемою Єдиного соціального реєстру.

Відповідно до пункту 8 цього Порядку, територіальні органи Пенсійного фонду України на підставі відомостей, отриманих, зокрема, шляхом інформаційно-комунікаційного обміну з Єдиною системою, а також відомостей, передбачених пунктом 7 цього Порядку, поданих управителями, об`єднаннями, підприємствами, розраховують протягом п`яти робочих днів з урахуванням положень Порядку надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 373 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 36, ст. 1236; 2020 р., № 3, ст. 161), розмір суми пільги, інформація про що надсилається для формування виплатних документів та здійснення подальших виплат пільговику.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач рішенням № 20001-125-1 від 28.10.2025 відмовив позивачу у призначено пільги на оплату житлово-комунальних послуг, у зв`язку з підстав - документи для надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу подано не в повному обсязі.

Колегія судді зазначає таке.

Відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17 лютого 2022 № 2073-IX (далі - Закон № 2073) адміністративний орган розглядає і вирішує справи, віднесені до його відання законом (предметна компетенція) (ч. 1 ст. 21 Закону № 2073). Особа має право в порядку, встановленому цим Законом, подати до адміністративного органу заяву з вимогою прийняти адміністративний акт з метою забезпечення реалізації її права, свободи або законного інтересу, виконання нею визначеного законом обов`язку, якщо вважає, що розгляд і виконання такої вимоги належить до компетенції адміністративного органу (ч. 1 ст. 38 Закону № 2073). Заява подається в усній чи письмовій формі (ч. 1 ст. 39 Закону № 2073). Заява в письмовій формі може бути подана до адміністративного органу шляхом особистого звернення, надіслана поштовим відправленням або подана в електронній формі, у тому числі з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (ч. 2 ст. 41 Закону № 2073).

Відповідно до ст. 69 Закону України № 2073-IX за результатами розгляду справи адміністративний орган у межах своїх повноважень приймає адміністративний акт, вимоги до форми і змісту якого встановлені ст. 70 і ст. 71 Закону України № 2073-IX.

Статтею 71 Закону України № 2073-IX визначено, що письмовий адміністративний акт або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, складається із вступної, мотивувальної, резолютивної та заключної частин. У вступній частині зазначаються найменування адміністративного органу, дата прийняття адміністративного акта та його реєстраційний номер, відомості в обсязі, достатньому для встановлення особи адресата адміністративного акта, та його контактні дані. Мотивувальна частина адміністративного акта складається згідно з вимогами цього Закону. У резолютивній частині адміністративного акта зазначається суть прийнятого за результатами розгляду справи рішення. Крім того, можливе викладення додаткових положень, визначених цією статтею. У заключній частині зазначаються строк набрання адміністративним актом чинності та спосіб визначення такого строку. В адміністративному акті, який негативно впливає на право, свободу чи законний інтерес особи або покладає на неї певний обов`язок, зазначаються строки і порядок його оскарження (у тому числі найменування та місцезнаходження адміністративного органу, який є суб`єктом розгляду скарги, та вид суду, до якого особа може подати позов). У разі якщо подання скарги чи пред`явлення позову не зупиняє дію адміністративного акта, у заключній частині повинна міститися вказівка на такий винятковий правовий наслідок з посиланням на правові підстави для такого винятку.

Крім того, статтею 72 Закону України № 2073-IX встановлено вимоги до мотивування (обґрунтування) адміністративного акта. Зокрема, ч. 2 ст. 72 Закону України № 2073-IX визначено, що у мотивувальній частині адміністративного акта зазначаються: 1) дата подання заяви або скарги та стислий зміст вимоги, що в ній міститься (у разі прийняття акта за заявою або скаргою особи); 2) фактичні обставини справи; 3) зміст документів та відомості, враховані під час розгляду справи; 4) посилання на докази або інші матеріали справи, на яких ґрунтуються висновки адміністративного органу; 5) детальна правова оцінка обставин, виявлених адміністративним органом, та чітке зазначення висновків, зроблених на підставі такої правової оцінки виявлених обставин.

Частиною 5 ст. 72 Закону України № 2073-IX встановлено, що відсутність в адміністративному акті мотивувальної частини, складеної відповідно до вимог цього Закону, має наслідки, встановлені цим Законом.

З огляду на це, зважаючи на вимогу статті 72 Закону України № 2073-IX щодо змісту адміністративного акту, суд констатує, що оскаржуване рішення повинно містити всі відомості, визнані законом як обов`язкові, а також відповідне мотивування (обґрунтування) прийняття такого акту.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач спірним рішенням позивачу не призначив пільги на оплату житлово-комунальних послуг з підстав - документи для надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу подано не в повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що в апеляційній скарзі скаржником зазначено зовсім інші підстави відмови, а саме: надана заява заповнена у довільній формі та не відповідає чинному законодавству, особистий підпис ОСОБА_1 на заяві відсутній.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що такі доводи апелянта відхиляються у суді апеляційної інстанції, оскільки не підтверджується доказами та іншими матеріалами справи.

Крім того, позивач у відповіді на відзив надав скрін-копії доказів відправлення заяви з електронної адреси позивача на електронну адресу відповідача з накладенням електронного цифрового підпису.

Колегія суддів зазначає, що заява заповнена у довільній формі не перешкоджає відповідачу розглянути таку заяву разом з наданими до неї документами та надати вмотивовану відповідь.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність вмотивованості висновків адміністративного акту.

З вказаного колегія суддів дійшла висновку про те, що мотивувальна частина оскаржуваного рішення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 72 Закону України № 2073-IX, оскільки не містить змісту документів та всіх відомостей, які були враховані під час розгляду справи, не має належних посилань на докази або інші матеріали справи, на яких ґрунтуються висновки адміністративного органу, а також не конкретизовано яких саме документів не вистачає для надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу.

Неналежне викладення змісту мотивувальної частини адміністративного акту трактується як відсутність мотивувальної частини, яка б відповідала вимогам ч.2 ст.72 Закону України № 2073-IX.

Згідно з ч. 3 ст. 85 Закону України № 2073-IX у разі якщо адміністративний акт не містить мотивувальної частини, у випадку, якщо відповідно до цього Закону вона є обов`язковою, такий акт скасовується.

Згідно з п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про адміністративну процедуру" принципами адміністративної процедури є: верховенство права, у тому числі законності та юридичної визначеності; обґрунтованість.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, про визнання протиправним та скасувати рішення № 20001-125-1 від 28.10.2025 ГУ ПФУ в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначені пільг, які надані п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з 21.01.2025 на комунальні послуги, які надані учасникам бойових дії та членам їх сімей та зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг від 20.08.2025, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Судом першої інстанції не враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення спору по суті.

Інші доводи і заперечення сторін по суті спору на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: "а", "б", "в", "г" пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 по справі № 520/30095/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло М.О. Семененко