Справа № 420/437/21
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/437/21

Перша інстанція: суддя Тарасишина О.М.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Димерлія О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2025 у справі № 420/437/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа № 420/437/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 15.04.2021 у справі № 420/437/21, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2022, у задоволенні позову відмовив.

Верховний Суд постановою від 17.01.2024 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2022 у справі № 420/437/21 скасував і ухвалив нову постанову про часткове задоволення позову.

Визнав протиправною відмову ГУПФУ в Одеській області, викладену у листі від 28.12.2020 № 12481-12100/К-02/8-1500/20, щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі його заяви від 08.12.2020.

Зобов`язав ГУПФУ в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.12.2020 про перерахунок пенсії, з урахуванням висновків суду, наведених у цій постанові.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

08.12.2025 (вх. №437/21) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області до канцелярії суду подано звіт про виконання рішення суду, відповідно до якого вказано, що покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління.

Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 12.12.2025 прийняв звіт Головного управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області про результати виконання постанови Верховного Суду від 17.01.2024 у справі №420/437/21.

Встановив Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області новий строк для подання звіту про виконання постанови Верховного Суду від 17.01.2024 у справі №420/437/21 - протягом 3 (трьох) місяців з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Постановляючи вищевказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що поданий звіт містить наведення обґрунтованих обставин, які ускладнюють виконання судового рішення (відсутність фінансування) та заходи, які вжиті відповідачем для виконання судового рішення.

За таких обставин, суд виснував, що відповідачем були належним чином обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення та на момент подання відповідного звіту вжито достатні заходи для повного виконання судового рішення.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі вказує, що ухвала судом першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінку тому, що у звіті від 08.12.2025 відповідач визначив базовий розмір пенсії позивача у сумі 76 914, 94 грн, однак шляхом застосування понижуючих коефіцієнтів відповідно до статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постанови КМУ №1 від 03.01.2025 фактичний розмір пенсії зменшено до 34 134,69 грн.

Апелянт також зауважує, що у межах судового контролю відповідач подав два формальні звіти, зміст яких щоразу повністю ідентично повторював попередні незаконні відмови та не містив жодних ознак фактичного виконання рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За приписами ч. ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині 1 статті 382 КАС України закріплено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 3 ст.382-1 КАС України встановлено, що встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Згідно з ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано інститут судового контролю за виконанням судового рішення, метою якого є забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судового рішення та реальне відновлення прав особи, які ним захищені.

Відповідно до статті 381-1 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Як визначено частиною другою статті 383-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Відповідно до частини одинадцятої статті 383-3 КАС України якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Із матеріалів справи встановлено, що звіт ГУ ПФУ в Одеській області складений з дотриманням ст.. 382-2 КАС України.

Розмір пенсії позивача встановлений після виконання рішення суду з 01.01.2026 становить 76914,94 грн.

Сума доплати за період з 01.01.2018 по 31.12.2025 з урахуванням фактично виплачених сум склала 3803060,83 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

При розгляді судом вищевказаного звіту та наданих до нього розрахунків, вбачається, що у відповідача наявна заборгованість за рішенням суду.

Невиконання рішення суду в повному обсязі обумовлено відсутністю у територіального управління коштів, призначених для виконання рішення суду.

Звіт містить наведення обґрунтованих обставин, які ускладнюють виконання судового рішення (відсутність фінансування) та заходи, які вжиті відповідачем для виконання судового рішення.

Так рішення Верховного Суду від 17.01.2024 у справі № 420/437/21 виконано частково.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що враховуючи невиконання в повному обсязі Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області постанови Верховного Суду від 17.01.2024 у справі №420/437/21, слід встановити новий строк для подання звіту, а саме 3 (три) місяці з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Разом з тим, апелянт стверджує, що суд першої інстанції не надав оцінку тому, що у звіті від 08.12.2025 відповідач визначив базовий розмір пенсії позивача у сумі 76 914, 94 грн, однак шляхом застосування понижуючих коефіцієнтів відповідно до статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постанови КМУ №1 від 03.01.2025 фактичний розмір пенсії зменшено до 34 134,69 грн..

Надаючи оцінку означеним доводами колегія суддів виходить з таких міркувань.

Матеріалами справи встановлено, що постановою Верховного Суду від 17.01.2024 у справі №420/437/21 підтверджено право ОСОБА_1 на перерахунок пенсії по інвалідності на підставі довідок від 01.12.2020 № 21/89 та № 21/90.

Вказаною постановою Верховного Суду від 17.01.2024 у справі №420/437/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено шляхом: визнання протиправною відмову ГУПФУ в Одеській області, викладену у листі від 28.12.2020 № 12481-12100/К-02/8-1500/20, щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі його заяви від 08.12.2020, зобов`язання ГУПФУ в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.12.2020 про перерахунок пенсії, з урахуванням висновків суду, наведених у цій постанові. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Предметом розгляду справи №420/437/21 були дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії по інвалідності без обмеження її граничних розмірів на підставі довідок від 01.12.2020 № 21/89 та № 21/90.

Натомість, в апеляційній скарзі позивач зазначає про застосування відповідачем понижуючих коефіцієнтів відповідно до статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постанови КМУ №1 від 03.01.2025 фактичний розмір пенсії зменшено до 34 134,69 грн.

Таким чином, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що позивач, зокрема, зазначає про незгоду із діями відповідача щодо застосування понижуючих коефіцієнтів відповідно до статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постанови КМУ №1 від 03.01.2025, при перерахунку пенсії позивача, які виникли з підстав, що не були досліджені під час судового розгляду по справі №420/437/21.

Відтак, вказані покликання апелянта в апеляційній скарзі колегія суддів не бере до уваги.

Викладені в цій постанові мотиви та аргументи дають відповідь на всі суттєві доводи апеляційної скарги.

За наведеного, доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п. п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994.

При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх ( див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2025 у справі № 420/437/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді Г.В. Семенюк О.О. Димерлій