Справа № 260/6111/25
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 рокуЛьвівСправа № 260/6111/25 пров. № А/857/45359/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Липчанблок" на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі № 260/6111/25 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Липчанблок" про зупинення видаткових операцій,

місце ухвалення судового рішення м. Ужгород
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїГаврилко С.Є.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі № 260/6111/25 позов Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Липчанблок (90415, Закарпатська область, Хустський район, с. Липча, вул. Вакарова, буд. 54, ) про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Зупинено видаткові операції на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю Липчанблок (90415, Закарпатська область, Хустський район, с. Липча, вул. Вакарова, буд. 54, ).

Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю Липчанблок (90415, Закарпатська область, Хустський район, с. Липча, вул. Вакарова, буд. 54, ) вчиняти дії щодо відчуження рухомого та нерухомого майна.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Липчанблок (90415, Закарпатська область, Хустський район, с. Липча, вул. Вакарова, буд. 54, ) допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В доводах апеляційної скарги вказує про відсутність правових підстав для вжиття вказаних заходів, позаяк ненадання ТОВ «Липчанблок» «переліку ліквідних активів, які можна використати для погашення податкового боргу не є підставою для ухвалення такого судового рішення. Зазначає, що «вимога надати документи, необхідні для проведення опису майна в податкову заставу» та «вимога надати перелік майна, яке можна використати для погашення податкового боргу» це різні речі. І вказувати про «ненадання документів, необхідних для проведення опису майна в податкову заставу» можна виключно після того, як податковий керуючий виявив майно, яке можна використати для погашення податкового боргу, провів його опис, а платник податку перешкоджає цьому не надаючи, наприклад, документи, що підтверджують право власності платника податків на таке майно. Сам по собі факт «неповідомлення про майно, яке можна використати для погашення податкового боргу» не тягне для платника податків жодних негативних наслідків, адже обов`язок виявлення майна, яке можна використати для погашення податкового боргу лежить на податковому органі.

Окрім вказаного зазначає, що суд в оскаржуваному рішенні неправильно застосував:

- п.п. 89.3 та 89.4 Податкового кодексу, задовольнивши обидві вимоги податкового органу, адже аналіз п.п. 89.4 Податкового Кодексу вказує на те, що податковий орган може звертатись до платника податків з вимогою про «зобов`язання допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу» після засвідчення факту не допуску податкового керуючого до опису майна.

- пп.20.1.32 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу, адже відповідно до казаного підпункту «контролюючі органи мають право….звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках / електронних гаманцях платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом». Натомість в оскаржуваному ж рішенні зазначено про повну заборону будь-яких операцій на розрахункових рахунках, без вказівки на те, що операції з виплати заробітної плати та сплати податків та зборів ТОВ "Липчанблок" може здійснювати.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Про розгляд апеляційної скарги відповідач та позивач повідомлені шляхом надіслання ухвали про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не подав на вимогу контролюючого органу документів, необхідних для опису майна в податкову заставу, про що податковим керуючим складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу, що в свою чергу є підставою для реалізації судом заходів, передбачених пунктом 89.4 статті 89 ПК України.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Липчанблок» внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за місцезнаходженням: 90415, Закарпатська область, Хустський район, с. Липча, вул. Вакарова, буд. 54 та перебуває на обліку у контролюючому органі, як платник податків.

У зв`язку із наявністю податкового боргу, контролюючим органом направлено боржнику податкову вимогу №0-0717 від 17 травня 2021 року на суму податкового боргу у розмірі 17009,39 грн рекомендованим листом з повідомленням № 561 та вручено 29 травня 2021 року (а.с. 16).

Внаслідок несплати податкового боргу Головним управлінням ДПС у Закарпатській області прийнято рішення №372/07-16-13-01-10 від 17 квітня 2025 року про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) ТОВ «Липчанблок» (а.с. 18).

Станом на 31 липня 2025 року за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 510459,78 грн. за наступними платежами: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ми особами, які є власниками об`єктів нежитлової 1304,30 грн; земельний податок з юридичних осіб» у сумі 312137,37 грн; орендна плата з юридичних осіб у розмірі 146519,28 грн; податок на додану вартість» у розмірі 1,08 грн; податок на прибуток підприємств» у розмірі 50497,75 грн (а.с.а.с. 5, 6).

Головне управління області на адресу Відповідача направлено запит № 9497/6/07-16-13-09-08 від 08 травня 2025 року, щодо переліку ліквідних активів, які можливо використати як джерело погашення податкового боргу, також підтверджуючі документи/копії документів, які засвідчують право власності на майно, первинні бухгалтерські документи, що підтверджують балансову (залишкову) вартість майна (інвентарні справи, свідоцтво на право власності, свідоцтво про реєстрацію транспортних засобів, свідоцтво про реєстрацію машин), засвідчені підписом посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) (а.с. 17).

Вказаний лист, разом з податковою вимогою, рішенням про опис майна у податкову заставу було надіслано рекомендованим повідомлення про вручення, який було вручено14 травня 2025 року.

Відповідач, відповідь на вимогу контролюючого органу, щодо надання ліквідних активів у податкову заставу не надав. Такої відповіді не було надано й станом на день подання позовної заяви до суду.

Наказом ГУ ДПС у Закарпатській області від 29 листопада 2024 року № 489, призначено податкового керуючого ТОВ «Липчанблок» (а.с.а.с. 20-27).

Податковим керуючим Володимиром Бортняком 27 червня 2025 року за №193/07-16-13-01-11 складено Акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу, яким підтверджено, що ТОВ «Липчанблок» за наявності законодавчих підстав не надало документів, необхідних для такого опису (а.с. 19).

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 1.1 ст. 1 ПК України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Обов`язок сплати податків платником передбачений підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відповідно до якого, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами, визначеними статтею 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно пп. 19-1.1. п. 19-1.1 ст.19-1 ПК України, контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 Податкового кодексу, зокрема: контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Згідно з пп. 20.1.31, 20.1.32 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право:

20.1.31. звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях такого платника податків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень;

20.1.32. звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (пункт 88.1 статті 88 ПК України).

Відповідно до статті 14 пункту 14.1.155 ПК України, податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 89.1 статті 89 ПК України визначено, що право податкової застави виникає:

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

- у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Відповідно до пункту 89.2 цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Пунктом 89.3 статті 89 ПК України передбачено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

При цьому, у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу (пункт 89.4 статті 89 ПК України).

З матеріалів справи убачається, що станом на дату звернення до суду за відповідачем рахувався податковий борг у розмірі 510459,78 грн. за наступними платежами: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ми особами, які є власниками об`єктів нежитлової 1304,30 грн; земельний податок з юридичних осіб» у сумі 312137,37 грн; орендна плата з юридичних осіб у розмірі 146519,28 грн; податок на додану вартість» у розмірі 1,08 грн; податок на прибуток підприємств» у розмірі 50497,75 грн (а.с.а.с. 5, 6).

Відповідачем не заперечуються обставини щодо наявності податкового боргу, у апеляційній скарзі відповідач зазначає лише про його часткове зменшення.

Також відповідачем не заперечуються обставини з приводу направлення йому податкової вимоги №0-0717 від 17 травня 2021 року на суму податкового боргу у розмірі 17009,39 грн рекомендованим листом з повідомленням № 561 та вручено 29 травня 2021 року (а.с. 16).

Стаття 59 пункт 59.5 ПК України встановлює, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Також судом установлено, що Головне управління області на адресу Відповідача направлено запит № 9497/6/07-16-13-09-08 від 08 травня 2025 року, щодо переліку ліквідних активів, які можливо використати як джерело погашення податкового боргу, також підтверджуючі документи/копії документів, які засвідчують право власності на майно, первинні бухгалтерські документи, що підтверджують балансову (залишкову) вартість майна (інвентарні справи, свідоцтво на право власності, свідоцтво про реєстрацію транспортних засобів, свідоцтво про реєстрацію машин), засвідчені підписом посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) (а.с. 17).

Вказаний лист, разом з податковою вимогою, рішенням про опис майна у податкову заставу було надіслано рекомендованим повідомлення про вручення, який було вручено 14 травня 2025 року.

Натомість відповідач, відповідь на вимогу контролюючого органу, щодо надання ліквідних активів у податкову заставу не надав. Такої відповіді не було надано й станом час ухвалення судового рішення у цій справі.

Наказом ГУ ДПС у Закарпатській області від 29 листопада 2024 року № 489, призначено податкового керуючого ТОВ «Липчанблок» (а.с.а.с. 20-27), яким 27 червня 2025 року за №193/07-16-13-01-11 складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу, яким підтверджено, що ТОВ «Липчанблок» за наявності законодавчих підстав не надало документів, необхідних для такого опису (а.с. 19).

Отож із зібраних у справі доказів убачається, що відповідач не подав на вимогу контролюючого органу документів, необхідних для опису майна в податкову заставу, про що податковим керуючим складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу, що в свою чергу є підставою для реалізації судом заходів, передбачених пунктом 89.4 статті 89 ПК України.

Як наслідок колегія суддів приходить до висновку, що контролюючий орган набув права, передбаченого пунктом 89.4 статті 89 ПК України на звернення до суду з позовом щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Однак при ухваленні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції не урахував положень пп.20.1.32 п. 20.1 ст. 20 ПК України згідно яких зупинення видаткових операцій на рахунках видаткових операцій на рахунках платника податків здійснюється за виключенням операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу.

Як наслідок резолютивна частина рішення суду першої інстанції в частині зупинення видаткові операції на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю Липчанблок (90415, Закарпатська область, Хустський район, с. Липча, вул. Вакарова, буд. 54, ) підлягає зміні шляхом викладення її в наступній редакції:

«зупинити видаткові операції на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю Липчанблок (90415, Закарпатська область, Хустський район, с. Липча, вул. Вакарова, буд. 54, ) за виключенням операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу».

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли часткове своє підтвердження. У решті рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Липчанблок" задовольнити частково.

Змінити резолютивну частину рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі № 260/6111/25, яка стосується зупинення видаткових операцій на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю Липчанблок (90415, Закарпатська область, Хустський район, с. Липча, вул. Вакарова, буд. 54, ) шляхом викладення обумовленої частини в наступній редакції:

«Зупинити видаткові операції на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю Липчанблок (90415, Закарпатська область, Хустський район, с. Липча, вул. Вакарова, буд. 54, ) за виключенням операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу».

У решті рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі № 260/6111/25 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Липчанблок (90415, Закарпатська область, Хустський район, с. Липча, вул. Вакарова, буд. 54, ) за рахунок бюджетного фінансування Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги у розмірі 1211,20 грн.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос