Справа № 300/4671/21
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2026-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"18" лютого 2026 р. справа № 300/4671/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення за виконавчим листом, виданим у справі №300/4671/21

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 , 29.01.2026 звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення за виконавчим листом, виданим у справі №300/4671/21.

Заява мотивована тим, що відповідачем здійснено перерахунок доплати до його пенсії, однак, в частині її виплати рішення суду не виконується, посилаючись на відсутність фінансування. Зважаючи на те, що відповідачем протягом двох місяців не виконується судове рішення, яке набрало законної сили, вважає, що слід змінити спосіб і порядок виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/4671/21, встановивши новий спосіб виконання судового рішення в частині виплати заборгованості пенсійних виплат, а саме - стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь позивача перераховані та невиплачені суми пенсії у розмірі 145 799,36 грн.

Представником відповідача 09.02.2026 подано до суду заперечення на заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення, у яких зазначила, що на виконання рішення суду позивачу проведено перерахунок пенсії. Одночасно вказує, що різницю між перерахованим розміром пенсії і виплаченою пенсією за період з 01.12.2019 по 30.11.2021 в сумі 145 799,36 грн, включено до Реєстру судових рішень, який ведеться органами Пенсійного фонду України, яка буде виплачена після виділення асигнувань на фінансування з Державного бюджету України. Крім того, зазначає, що змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Враховуючи викладене, просила відмовити у задоволенні заяви позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Позивач та його представник в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомляли хоча, про дату, час та місце судового розгляду заяви представник позивача повідомлявся судом.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, однак у запереченні на заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 09.02.2026 просила розгляд заяви проводити без її участі.

Згідно частини 2 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

За таких обставин, з урахуванням положень частини 2 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що розгляд заяви можливий за відсутності представників сторін, в порядку письмового провадження на підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення, дослідивши матеріали справи, судом встановлене таке.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 у справі №300/4671/21 позов задоволено частково: визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі наданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області довідки від 17.06.2021 №955 про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести з 01.12.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі наданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області довідки від 17.06.2021 №955 про розмір грошового забезпечення позивача станом на листопад 2019 року та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення набрало законної сили 29.10.2021.

08.11.2021 за заявою позивача Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Пищ М.С. від 25.11.2021 за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження ВП №67660752 (а.с.89).

Однак, на даний час, рішення залишається невиконаним.

У зв`язку з наведеним, позивачем подано до суду заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення за виконавчим листом, виданим у справі №300/4671/21.

Вирішуючи заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі статтею 370 КАС судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, установлену законом.

Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності із приписами мотивувальної та резолютивної частин рішення суду).

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з ч. 3 ст. 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Суд зазначає, що під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

При цьому, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту.

Водночас, зміст поданої позивачем заяви та її прохальна частина вказує не на зміну способу та порядку виконання судового рішення, а на прийняття нового рішення з зазначенням конкретної суми, яка підлягає до стягнення, що в свою чергу, не було предметом дослідження судом під час прийняття рішення у цій справі.

Зважаючи на зміст резолютивної частини рішення суду, суд визначив початок періоду для перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , а саме з 01.12.2019.

Розрахунок суми заборгованості у перерахованому розмірі пенсії, що належить позивачу, судом при ухваленні рішення в справі №300/4671/21 не здійснювався, тому зміна способу виконання такого рішення із зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії у перерахованому розмірі на стягнення конкретної суми призведе до зміни рішення по суті, вихід за межі позовних вимог та вирішення питання, що не було предметом дослідження судом під час розгляду справи.

В свою чергу, заявляючи про зміну способу виконання судового рішення шляхом стягнення різниці між нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії з 01.12.2019 по день проведення перерахунку, в сумі 145 799,36 грн, позивач звужує відновлене судовим рішенням право на виплату його пенсії в перерахованому розмірі поза межами цього періоду.

Таким чином, зміна способу виконання рішення суду у спосіб, заявлений позивачем, призведе до зміни рішення суду в цій справі по суті, що суперечить вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, положення абзацу другого частини третьої статті 378 КАС України вказують на те, що суд може змінити спосіб виконання судового рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

З аналізу наведеної норми слідує, що суд змінює спосіб виконання судового рішення в цілому. Проте, означена норма не обумовлює того, що суд має змінити спосіб виконання рішення в якійсь частині.

Відтак, суд вважає необґрунтованими доводи заявника про необхідність зміни способу виконання судового рішення щодо пенсійних виплат за період з 01.12.2019 по день проведення перерахунку, оскільки такі доводи свідчать про зміну способу виконання рішення суду лише за певний період, а не в цілому.

Суд враховує те, що право особи, на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. Водночас, у даному випадку йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення. Суд наголошує, що зміна способу і порядку виконання рішення суду, у такому випадку, не захищає право позивача на отримання сум заборгованості по пенсії, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

При вирішенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення дослідженню та аналізу підлягає саме можливість виконання рішення раніше визначеним способом і порядком.

Так, з`ясовані в ході розгляду поданої заяви обставини свідчать про те, що фактична неможливість здійснення виплати перерахованої суми пенсії на теперішній час обумовлена відсутністю відповідного бюджетного фінансування на здійснення таких виплат.

Відтак, оскільки виконання рішення суду в частині виплати перерахованої пенсії за окремий період залежить виключно від бюджетного фінансування, то його виконання можливо і в такий спосіб як зобов`язання виплатити позивачеві пенсію (здійснити виплату донарахованої суми пенсії), хоча і за певних умов (такими умовами є здійснення належного фінансування на виплату заборгованості з Державного бюджету України).

Тобто, зміна способу виконання судового рішення у такому випадку не призведе до його фактичного повного виконання, оскільки така процесуальна дія та рішення суду не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості з пенсійних виплат.

З огляду на викладене, враховуючи те, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування витрат по виплаті пенсії, а також те, що зміна способу та порядку виконання рішення суду у спосіб, заявлений позивачем, фактично призведе до зміни рішення суду в цій справі по суті, проте відсутні обґрунтовані підстави вважати, що зміна способу виконання рішення призведе до більш швидкого його фактичного повного виконання, то суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої представником ОСОБА_1 заяви про зміну способу виконання рішення суду.

Щодо посилань представника позивача на чинну редакцію статті 378 КАС України як на самостійну підставу для задоволення поданої заяви, то суд зазначає, що згідно абзацу другого частини третьої статті 378 КАС України, невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо перерахунку пенсійних виплат протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили дійсно є самостійною (тобто, іншою, ніж визначено абзацом першим частини третьої статті 378 КАС України) підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат. Проте, на думку суду, таку підставу не можна вважати безумовною, тобто, такою, що зобов`язує суд безальтернативно задовольнити подану стягувачем заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення, позаяк у кожному конкретному випадку суд має, з огляду на зміст резолютивної частини судового рішення, надати оцінку причинам його невиконання, а також встановити, чи призведе зміна способу виконання до фактичного повного виконання судового рішення.

При цьому, положення абзацу другого частини третьої статті 378 КАС України у взаємозв`язку з частиною першою статті 378 КАС України визначають право, а не обов`язок суду, встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення за заявою стягувача.

Підсумовуючи усе вищенаведене, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового рішення, не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 241-243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення за виконавчим листом, виданим у справі №300/4671/21 - відмовити.

Відповідачу ухвалу надіслати через підсистему "Електронний суд".

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.