Справа № 640/8569/21
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2026-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. ПолтаваСправа № 640/8569/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у м. Києві №Ф-3722-17У від 10.05.2019 року, яка набрала сили 29.12.2020 року про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 21030,90 грн., з ОСОБА_1 .

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що протягом 2012-2019 років позивач подавав до податкового органу декларації про майновий стан і доходи, відповідно до яких позивач не отримував доходів від здійснення діяльності як самозайнята особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність як адвокат. Також протягом вказаного періоду позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ "ФАРМЛІГА Україна" та ТОВ "ШУЛЬЦ ТРЕЙД", а тому позивач не був платником єдиного соціального внеску, оскільки такий внесок за нього сплачували його роботодавці. З огляду на викладені обставини, позивач вважає вимогу №Ф-3722-17V від 10.05.2019 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 21030,90 грн протиправною.

2. Заперечення відповідача

01.06.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 53-55/, в якому представник відповідача заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі з огляду правомірність та обґрунтованість спірної вимоги. Зазначав, що особи, які проводять незалежну професійну діяльність, зобов`язані подавати самі за себе звіт незалежно від того, чи ведуть вони діяльність. З 01.01.2017 базу нарахування єдиного внеску зобов`язані визначати платники вказані у пункті 5 частини 1 статті 4 Закону №2464, як ті, що отримують дохід від провадження незалежної діяльності. Для звільнення від обов`язку по сплаті соціального внеску, необхідно знятись з обліку у контролюючих органах як самозайнята особа, оскільки саме факт обліку у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків як особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, і є підставою для нарахування ЄСВ. Адвокат Гуменник І.П. перебуває на обліку в ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві з 06.06.2012. Згідно вимог чинного законодавства України, відповідно до інформаційних баз даних органу ДПС в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) за технологічним кодом 7104000, код територіального органу ДПІ 2658 обліковуються автоматичні нарахування єдиного внеску як самозайнятій особі - адвокату у розмірі 38888,74 грн, в тому числі: за 2017 рік - 8448,00 грн; І квартал 2018 року - 2457,18 грн, за ІІ квартал 2018 року - 2457,18 грн, за ІІІ квартал 2018 року - 2457,18 грн, за ІV квартал 2018 року - 2457,18 грн, за І квартал 2019 року - 2754,18 грн, за ІІ квартал 2019 року - 2754,18 грн, за ІІІ квартал 2019 року - 2754,18 грн, за ІV квартал 2019 року - 2754,18 грн, за січень, лютий, червень-грудень 2020 року - 9595,30 грн. При цьому, як вбачається з Єдиного реєстру адвокатів України право на заняття адвокатською діяльністю позивача не зупинено відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 Закону №5076-VІ з 26.12.2016, а тому позивач не може стверджувати, що не займається адвокатською діяльністю.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2021 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

11.06.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач наполягав на відсутності у відзиві на позовну заяву посилань на поважність причин неподання відзиву у встановлений строк. Вказував, що ДПС отримувало від позивача декларації про отримані доходи за рік, в яких містяться відомості про отримані доходи позивачем як працівником. Таким чином, періоди, в які позивач отримував доходи як працівник, не є періодами, за які ДПС повинно нараховувати єдиний внесок. Надані разом з відзивом таблиці фактично є фіксацією безпідставно нарахованого єдиного внеску. Інші докази разом із відзивом не надавалися. Відзив не містить відомостей про отримані доходи позивача як працівника і є необґрунтованими /а.с. 62/.

На виконання приписів Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ" від 16 липня 2024 року № 3863-IX та наказу Державної судової адміністрації України "Про затвердження Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва" від 16 вересня 2024 року № 399, а також згідно розміщеного на сайті "Судова влада України" Переліку справ Окружного адміністративного суду міста Києва, що підлягають передачі Полтавському окружному адміністративному суду (додаток 3 до пункту 19 Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом м. Києва) адміністративну справу № 640/8569/21 передано на розгляд та вирішення Полтавському окружному адміністративному суду.

Справа №640/8569/21 надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду міста Києва для розгляду 03.03.2025, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі та за результатами автоматизованого розподілу справи між суддями передана до провадження судді Довгопол М.В.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправною та скасування податкової вимоги прийнято до провадження, розгляд справи вирішено розпочати спочатку та проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 08.04.2025 клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про заміну відповідача у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправною та скасування податкової вимоги - задоволено. Допущено заміну відповідача у справі №640/8569/21 Головного управління ДПС у м. Києві () на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011; вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116). Витребувано від Головного управління ДПС у м. Києві належним чином засвідчені копії вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3722-17У від 10.05.2019, докази направлення та отримання ОСОБА_1 вимоги №Ф-3722-17У від 10.05.2019, обґрунтованого розрахунку сум донарахованого єдиного внеску у розрізі періодів нарахування, актуального витягу з інтегрованої картки ОСОБА_1 в частині єдиного внеску.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 має право на заняття адвокатською діяльністю, що не заперечується сторонами у справі та підтверджується витягом з Єдиного реєстру адвокатів України та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №4934 від 24.04.2012, виданим Київською міською кваліфікаційно-дисциплінарною комісією /а.с. 41/.

Згідно з довідкою про взяття на облік платника податків від 06.06.2012 №39760/18-504 адвокат Гуменник І.П. взятий на облік як платник податків в органах державної податкової служби 06.06.2012 за №39760 (ДПІ у Солом`янському районі м. Києва, код ДПІ - 2658) /а.с. 39/.

Станом на травень 2019 року за ОСОБА_1 обліковувався борг з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 21030,902 грн, що підтверджується інформацією із інтегрованої картки платника податків /а.с. 57-58/.

Із відомостей інтегрованої картки платника податків також слідує, що заборгованість зі сплати ЄСВ виникла за рахунок таких сум: за 2017 рік - 8448,00 грн; за І квартал 2018 року - 2457,18 грн, за ІІ квартал 2018 року - 2457,18 грн, за ІІІ квартал 2018 року - 2457,18 грн, за ІV квартал 2018 року - 2457,18 грн, за І квартал 2019 року - 2754,18 грн.

Головним управлінням ДПС у м. Києві 10.05.2019 сформовано на ім`я ОСОБА_1 вимогу №Ф-3722-17У про сплату боргу (недоїмки) на суму 21030,90 грн /а.с. 6/.

Позивач, не погодившись із вимогою про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №Ф-3722-17У від 10.05.2019, звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені у Законі України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VI в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За змістом пунктів 2, 3, 5, 6, 10 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок. Мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця. Недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом. Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VІ платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 2 частини 1 статті 7 Закону № 2464-VI (в редакції, чинній з 1 січня 2017 року) єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

За змістом абзацу 3 частини 8 та частини 12 статті 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Водночас пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VІ визначено, що платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 7 Закону № 2464-VІ єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Частиною 4 статті 25 Закону України №2464-VI передбачено, що податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена з метою стягнення недоїмки з єдиного внеску у разі його несплати платником у визначені цим Законом строки, надсилається податковим органом платнику в паперовій та/або електронній формі у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.

Процедуру нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості органами доходів і зборів із страхувальників зі сплати коштів з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі - Інструкція № 449 в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1 розділу VI Інструкції № 449 до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску застосовуються заходи впливу та стягнення.

Пунктом 3 розділу VI Інструкції № 449 передбачено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

платникам, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);

платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Під частковим зменшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати фінансових санкцій) для цілей цього пункту вважається зменшення загальної суми боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яка включає нараховані та несплачені суми єдиного внеску (фінансових санкцій) за останній календарний місяць, в якому відбулось таке зменшення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Пунктом 4 розділу VI Інструкції №449 визначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера «У» (узгоджена вимога).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається в органі доходів і зборів. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис,- в органі доходів і зборів.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що платниками єдиного соціального внеску є, зокрема, особи, які провадять адвокатську діяльність. Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою адвокатської діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ. Отже, саме дохід особи від господарської діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, але її розмір не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наведене правове врегулювання дає підстави для висновку, що, з урахуванням особливостей форми діяльності адвокатів, які фактично не здійснюють та не ведуть адвокатську діяльність та доходів від неї не отримують, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

Адвокат, який адвокатську діяльність не веде та доходи від неї не отримує, зобов`язаний сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником.

В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем. Інше тлумачення норм Закону № 2464-VI, на якому наполягає податковий орган, щодо необхідності сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями, які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27 листопада 2019 року (справа №160/3114/19) та в подальшому підтримана у постановах від 04 грудня 2019 року (справа №440/2149/19), від 23 січня 2020 року (справа №480/4656/18).

За змістом частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Матеріалами справи підтверджується, що включена Головним управлінням ДПС у м. Києві до вимоги від 10.05.2019 №Ф-3722-17У заборгованість по ЄСВ у сумі 21030,90 грн сформована за рахунок таких сум ЄСВ: за 2017 рік - 8448,00 грн; за І квартал 2018 року - 2457,18 грн, за ІІ квартал 2018 року - 2457,18 грн, за ІІІ квартал 2018 року - 2457,18 грн, за ІV квартал 2018 року - 2457,18 грн, за І квартал 2019 року - 2754,18 грн, разом 21030,90 грн.

Водночас, як встановлено судом із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування "Індивідуальні відомості про застраховану особу" по ОСОБА_1 , останній у січні-червні 2018 року працював у ТОВ "ШУЛЬЦ ТРЕЙД", а у грудні 2018 року, січні-березні 2019 року працював у ТОВ "ФАРМЛІГА Україна" , а отже мав статус найманого працівника /а.с. 63-68/.

Доказів отримання позивачем у цей період доходів від провадження індивідуальної адвокатської діяльності відповідачем не надано.

Факт перебування особи у вищевказаних періодах на обліку в податковому органі не змінює вищенаведених висновків, оскільки взяття на облік осіб, в тому числі самозайнятих, здійснюється податковим органом незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того чи іншого податку або збору.

Таким чином, зважаючи на те, що єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, у розумінні Закону № 2464-VI позивач у січні-червні, грудні 2018 року, січні-березні 2019 року був застрахованою особою, і єдиний внесок за нього у цьому періоді, нараховували та сплачували його роботодавці (ТОВ "ФАРМЛІГА Україна", ТОВ "ШУЛЬЦ ТРЕЙД") в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок позивача по сплаті у цей період єдиного внеску позивачем ще і як адвокатом.

Суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правила про прийняття рішення на користь платників податків, слідує, що у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справи «Серков проти України» (заява №39766/05), «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06), які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права.

Отже, суд відхиляє доводи відповідача про наявність обов`язку у ОСОБА_1 щодо сплати єдиного внеску за періоди січень-червень, грудень 2018 року, січень-березень 2019 року, оскільки позивач у цих періодах перебував у трудових відносинах з ТОВ "ФАРМЛІГА Україна", ТОВ "ШУЛЬЦ ТРЕЙД", а доходів від адвокатської діяльності не отримував.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про протиправність та необхідність скасування вимоги Головного управління ДПС у м. Києві від 10.05.2019 №Ф-3722-17У про сплату боргу (недоїмки) в частині визначених сум заборгованості з ЄСВ за січень-червень, грудень 2018 року, січень-березень 2019 року у загальному розмірі 8487,60 грн (2457,18 грн +2457,18 грн + 819,06 + 2754,18 грн), як такої, що не ґрунтується на вимогах Закону №2464-VI та прийнята без урахування усіх істотних обставин.

Разом з тим, на переконання суду, в решті визначених сум заборгованості з ЄСВ у розмірі 12543,30 грн вимога Головного управління ДПС у м. Києві від 10.05.2019 №Ф-3722-17У про сплату боргу (недоїмки) є правомірною, зважаючи на відсутність належних доказів перебування позивача у трудових відносинах з роботодавцями та сплатою такими роботодавцями єдиного внеску за позивача у періоди 2017 року та липень-листопад 2018 року.

Посилання позивача у позовній заяві, як на докази перебування позивача у трудових відносинах з ТОВ "ШУЛЬЦ ТРЕЙД" у періоди 2017 року, на довідку про отриманий заробіток /а.с. 36/ судом оцінюються критично, оскільки вказана довідка не містить відомостей про сплату за позивача єдиного внеску у 2017 році та не підтверджується відомостями із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування "Індивідуальні відомості про застраховану особу" .

Отже, позов підлягає задоволенню частково.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 при поданні позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн, що підтверджується банківською квитанцією від 29.03.2021 /а.с. 5/.

Беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорці йно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 366,45 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС у м.Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011, вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у м. Києві від 10.05.2019 №Ф-3722-17У про сплату боргу (недоїмки) в частині визначених сум заборгованості з єдиного соціального внеску за січень-червень, грудень 2018 року, січень-березень 2019 року у загальному розмірі 8487,60 грн (вісім тисяч чотириста вісімдесят сім гривень шістдесят копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 366,45 грн (триста шістдесят шість гривень сорок п`ять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.В. Довгопол