Справа № 520/34388/24
Суддя: Пасечнік О.В.
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 р. №520/34388/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасечнік О.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 ), Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі відповідач), у якій позивач просить суд:

1. визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), що полягають в проведенні неправильного нарахування розміру заборгованості грошового забезпечення ОСОБА_1 при звільненні з військової служби та його подальшого перерахунку (основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, включаючи премію та додаткову винагороду на період дії воєнного стану, грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток за 2022-2023 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації вартості за неотримане речове майно);

2. стягнути з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення: основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, включаючи премію та додаткову винагороду на період дії воєнного стану, у сумі - 211847,20 грн; грошову компенсацію за невикористані дні щорічних основних відпусток за 2022-2023 роки - 124997,92 грн; одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби - 45588,36 грн; грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно при звільненні у розмірі, зазначеному у довідці про вартість речового майна, що належить до видачі, складену на ОСОБА_1 , згідно додатку до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178; середній заробіток за несвоєчасну виплату грошового забезпечення при звільненні з військової служби - 197247,12 грн;

3. визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо складання та видачі ОСОБА_1 довідки про розмір грошового забезпечення та додаткової винагороди № 3624 від 03.10.2024;

4. зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України скласти та видати ОСОБА_1 уточнену (виправлену) довідку про розміри грошового забезпечення, після здійснення всіх нарахувань та виплати грошового забезпечення за результатами прийняття судом рішення по даній справі.

В обґрунтування позову позивачем вказано, що не погоджуючись з протиправними діями відповідача, що полягають у неправильному проведенні перерахунку належного позивачу грошового забезпечення за час проходження позивачем військової служби та додаткової винагороди на період дії воєнного стану, а також не відображенні достовірних даних (складових) в оновленій довідці грошового забезпечення, що має важливе значення для пенсійного забезпечення позивача, вимушений звернутися до суду з метою захисту своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач, Військова частина НОМЕР_1 , подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Відповідач, Військова частина НОМЕР_2 , подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2025 клопотання представника відповідача щодо заміни відповідача по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення. Залучено в якості другого відповідача - Військову частину НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) по даній справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2026 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), що полягають в проведенні неправильного нарахування розміру заборгованості грошового забезпечення ОСОБА_1 при звільненні з військової служби та його подальшого перерахунку (основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, включаючи премію та додаткову винагороду на період дії воєнного стану, грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток за 2022-2023 роки, грошової компенсації вартості за неотримане речове майно) та стягнути з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення: основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, включаючи премію та додаткову винагороду на період дії воєнного стану, у сумі - 211847,20 грн; грошову компенсацію за невикористані дні щорічних основних відпусток за 2022-2023 роки - 124997,92 грн; грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно при звільненні у розмірі, зазначеному у довідці про вартість речового майна, що належить до видачі, складену на ОСОБА_1 , згідно додатку до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178.

Продовжено розгляд справи в наступній частині позовних вимог:

1. визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), що полягають в проведенні неправильного нарахування розміру заборгованості грошового забезпечення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні.

2. стягнути з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби - 45588,36 грн; середній заробіток за несвоєчасну виплату грошового забезпечення при звільненні з військової служби - 197247,12 грн.

3. визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо складання та видачі ОСОБА_1 довідки про розмір грошового забезпечення та додаткової винагороди № 3624 від 03.10.2024;

4. зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України скласти та видати ОСОБА_1 уточнену (виправлену) довідку про розміри грошового забезпечення, після здійснення всіх нарахувань та виплати грошового забезпечення за результатами прийняття судом рішення по даній справі.

Позивачем подано відповідь на відзив та зазначено, що предмет і підстави позову у справі, що розглядається, та справі Харківського окружного адміністративного суду № 520/23732/23, є різними. Так, у справі, що розглядається в суді (№ 520/34388/24), позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання протиправними його дій, що полягають в проведенні неправильного нарахування розміру заборгованості грошового забезпечення ОСОБА_1 при звільненні з військової служби та його подальшого перерахунку і стягнення з відповідача конкретних розмірів грошового забезпечення, з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2024 по справі № 520/23732/23. Крім того, у справі, що розглядається в суді (№ 520/34388/24), позивач заявив вимогу про визнання протиправними дії відповідача щодо складання та видачі позивачу довідки про розмір грошового забезпечення та додаткової винагороди № 3624 від 03.10.2024 та зобов`язання відповідача видати позивачу уточнену (виправлену) довідку про розміри грошового забезпечення, після здійснення всіх нарахувань та виплати грошового забезпечення за результатами прийняття судом рішення по даній справі. Проте, у справі Харківського окружного адміністративного суду № 520/23732/23 вказані позовні вимоги відповідачу не пред`являлися.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , з 09.03.2022 проходив військову службу у Збройних Сил України у зв?язку з мобілізацією, що підтверджується записом у військовому квитку серії НОМЕР_5 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.03.2022 № 3 солдата ОСОБА_1 , старшого стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти 1, військової частини НОМЕР_1 , який призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати таким, що з 09.03.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов?язків за посадою з посадовим окладом 2820,00 грн на місяць, тарифний розряд 5/4, ШПК «старший солдат», BOC-100868A.

В наказі командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.06.2023 № 163 зазначено, що старшого солдата ОСОБА_1 вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 12.06.2023 виключити зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення з 13.06.2023.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/23732/23 від 13.12.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо не проведення відповідного перерахунку та виплати сум грошового забезпечення, а саме: зменшення розміру посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років за лютий 2023 рік та не виплати за період з березня 2023 по 12.06.2023 посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, а також надбавки за вислугу років за період з квітня по листопад 2022 року; зменшення розміру надбавки за особливості проходження військової служби за березень-листопад 2022 року; не виплати грошової компенсації за невикористану відпустку за 2022 рік та грошової компенсації за невикористану відпустку пропорційно відпрацьованим дням у 2023 році; не виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2022 по 31.12.2022 та компенсації за неотримане речове майно ОСОБА_1 .

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (посадового окладу окладу за військове звання, надбавки за вислугу років за лютий 2023, за період з березня 2023 по 12.06.2023; надбавку за вислугу років за період з квітня по листопад 2022 року; надбавку за особливості проходження військової служби за березень- листопад 2022 року) грошову компенсацію за дні невикористаних відпусток за 2022 рік та грошову компенсацію за невикористану відпустку пропорційно відпрацьованим дням у 2023 році; одноразову грошову допомогу при звільненні; індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2022 по 31.12.2022; грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно при звільненні.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 подати на розгляд відповідної комісії матеріали щодо встановлення статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України» від 20.08.2014 №413.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо не складання та не видачі ОСОБА_1 уточненої (виправленої) довідки про розміри його грошового забезпечення.

Зобов?язано військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) скласти та видати ОСОБА_1 уточнену (виправлену) довідку про розміри його грошового забезпечення.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо нерозгляду рапорту ОСОБА_1 від 21.04.2023 року про надання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 21.04.2023 року про видачу довідки про обставини травми та прийняти відповідне рішення.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо порушення порядку і строків призначення та проведення розслідування за фактами перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону, з 06.03.2023 до 13.03.2023, з 14.03.2023 до 22.03.2023.

Зобов?язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) призначити і провести розслідування за фактами перебування ОСОБА_1 на стаціонарнму лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону, з 06.03.2023 до 13.03.2023, з 14.03.2023 до 22.03.2023.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду по справі № 520/23732/23 від 21.06.2024 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 по справі № 520/23732/23 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо зменшення розміру окладу за військове звання за березень-липень 2022 року; не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за особливості проходження служби за березень-червень 2023 року, щомісячної премії за березень-червень 2023 року, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у період з 21.05.2022 - 31.05.2022 скасовано.

Прийнято в цій частині нову постанову про задоволення даної частини позовних вимог.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо зменшення ОСОБА_1 розміру окладу за військове звання за березень-липень 2022 року; не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за особливості проходження служби за березень-червень 2023 року; щомісячної премії за березень-червень 2023 року; передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 21.05.2022 - 31.05.2022.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) надбавку за особливості проходження служби за березень-12.06.2023 року; щомісячну премію за березень-12.06.2023 року; оклад за військове звання за березень-липень 2022 року; передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 21.05.2022 - 31.05.2022.

19.09.2024 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шаровою Д. В. були відкриті виконавчі провадження № 76083327 та № 76084274, № 76083769 (а.с. 26, 27, 67-68).

08.10.2024 позивач отримав листа № 3628 від 04.10.2024 з військової частини НОМЕР_1 , до якого було долучено оновлену (уточнюючу) довідку про розмір грошового забезпечення та додаткової винагороди № 3624 від 03.10.2024, видану на виконання рішення суду (а.с. 30).

На виконання вимог ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 відповідачем надано розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/23732/23, відповідно до якого зазначено наступне:

Оклад за військовим званням за період з 09.02.2023 по 12.06.2023 рр. склав 2468,57 грн. (за 09-28.02.2023 - 428,57 грн., за 01-31.03.2023 р. - 600 грн., за 01-30.04.2023 р. - 600 грн., за 01-31.05.2023 р. - 600 грн., за 01-12.06.2023 р. - 240 грн.) - ВИКОНАВЧЕ ПРОВАДЖЕННЯ 76084274.

Посадовий оклад за період з 09.02.2023 р. по 12.06.2023 рр. склав 11 873,45 грн. (за 09-28.02.2023 - 2014,29 грн., за 01-31.03.2023 - 2875,16 грн., за червень 2023 - 2910 грн., за 01-31.05.2023 - 2910 грн., за 01-12.06.2023 - 1164 грн.). - ВИКОНАВЧЕ ПРОВАДЖЕННЯ 76084274.

Надбавка за вислугу років за період з квітня по листопад 2022 рр. складає 6522,14 грн. (за квітень 2022 - 586,26 грн., за травень 2022 р. - 837,5 грн., за червень 2022 р. - 837,5 грн., за липень 2022 р. - 840,89 грн., за серпень 2022 р. - 855 грн, за вересень 2022 р. - 855 грн., за жовтень 2022 р. - 855 грн., за листопад 2022 р. - 855 грн.). - ВИКОНАВЧЕ ПРОВАДЖЕННЯ 76084274.

Надбавка за вислугу років за період з 09.02.2023 по 12.06.2023 рр. склала 3585,50 грн. (за 09 28.02.2023 - 610,71 грн., за березень 2023 р. - 868,79 грн., за квітень 2023 р. - 877,50 грн., за травень 2023 р. - 877,50 грн. за 01-12.06.2023 р. - 351 грн.) - ВИКОНАВЧЕ ПРОВАДЖЕННЯ 76084274.

Надбавка за особливості проходження служби за період з квітня по листопад 2022 р.: доплата без урахування раніше виплачених сум становить - 4239,4 грн. (за квітень 2022 р. - 381,06 грн., за травень 2022 р. - 544,38 грн., за червень 2022 р. - 544,38 грн., за липень 2022 р. - 546,58 грн., за серпень 2022 р. - 555,75 грн., за вересень 2022 р. - 555,75 грн., за жовтень 2022 р. - 555,75 грн., за листопад 2022 р. - 555,75 грн). - ВИКОНАВЧЕ ПРОВАДЖЕННЯ 76084274.

Надбавка за особливості проходження служби за період з 01.03.2023 по 12.06.2023 рр. складає 9668,08 грн. (за березень 2023 р. - 2823,57 грн., за квітень 2023 р. - 2851,88 грн., за травень 2023 р. - 2851,88 грн., за 01-12.06.2023 р. - 1140,75 грн.) - ВИКОНАВЧЕ ПРОВАДЖЕННЯ 76083327.

Щомісячна премія за період з 01.03.2023 по 12.06.2023 рр. складає 50686,66 грн. (за березень 2023 р. - 14858,74 грн., за квітень 2023 р. - 14928,30 грн., за травень 2023 р. - 14928,30 грн., за 01-12.06.2023 р. - 3971,32 грн) - ВИКОНАВЧЕ ПРОВАДЖЕННЯ 76083327.

Компенсація невикористаної щорічної відпустки - 11822,72 грн. - ВИКОНАВЧЕ ПРОВАДЖЕННЯ 76084274.

Одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби (4% за 14 повних календарних місяців служби) - 12413,90 грн. - ВИКОНАВЧЕ ПРОВАДЖЕННЯ 76084274.

Доплата додаткової грошової винагороди за період 21.05.2022-31.05.2022 рр. у розмірі 100000 грн. пропорційно - 35483,87 грн. - ВИКОНАВЧЕ ПРОВАДЖЕННЯ 76083327.

Грошова компенсація вартості недоотриманого речового майна - 12698 грн. - ВИКОНАВЧЕ ПРОВАДЖЕННЯ 76084274.

Не погоджуючись з нарахуванням розміру заборгованості грошового забезпечення відповідачем та нескладанням уточненої довідки про розміри грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби - 45588,36 грн; суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 1 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення, як установлено у пункті 2 статті 9 Закону №2011-XII, входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (пункт 3 статті 9 Закону №2011-XII).

Приписами пункту 4 статті 9 Закону №2011-XII обумовлено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються КМУ, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

У пунктах 2, 3 постанови КМУ від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №260), у пункті 2 розділу І якого внормовано, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану (доповнено згідно із наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року №44, який застосовується з 01 лютого 2023 року); допомоги.

Водночас у пункті 16 розділу І Порядку №260 визначено, що виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

28 лютого 2022 року КМУ на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» прийняв Постанову №168, яка застосовується з 24 лютого 2022 року, пунктом 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Надалі до цієї Постанови неодноразово вносилися зміни та доповнення, у тому числі й до пункту 1.

Згідно із пунктом 1 статті 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 1 розділу ХХІІІ Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

За приписами пункту 6 розділу ХХІІІ Порядку №260 розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Нормами пункту 14 статті 10-1 Закону №2011-XII передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Згідно із абзацом сьомим пункту 2 статті 15 Закону №2011-XII військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, здійснюється за період такої служби з дня їхнього призову на військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання такої грошової допомоги. Зазначена допомога виплачується на день звільнення таких військовослужбовців. Умови та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, визначаються КМУ.

Відповідно до пункту 6 розділу XXXI Порядку №260 розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою.

Згідно із пунктами 1, 4 Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затвердженого постановою КМУ від 17 вересня 2014 року №460 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення. Допомога виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення (без урахування винагород), на яке має право військовослужбовець на день звільнення.

За правилами пункту 5 розділу XXXII Порядку №260 одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються, зокрема, звільненим із займаних посад - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за останньою займаною посадою.

Вирішуючи питання, чи ураховується передбачена Постановою №168 додаткова винагорода до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір грошової допомоги при звільненні, то Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2024 року в справі №240/32125/23 дійшов висновку, що, обчислюючи розмір одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби без щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, відповідач діяв правомірно.

Відповідаючи на указане питання, Верховний Суд, посилаючись на відповідне правове регулювання, у постанові від 23 вересня 2024 року в справі №240/32125/23, з-поміж іншого, констатував, що за правилами пункту 6 розділу ХХІІІ Порядку №260 до розміру грошового забезпечення, з якого обчислюється грошова допомога для оздоровлення, не включаються винагороди, незалежно від їхнього виду (щомісячні чи одноразові). Аналогічне виключення стосовно винагород міститься і в пункті 5 розділу ХХХІІ Порядку №260, яким визначено умови виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.

Так, відповідно до вже сформованих Верховним Судом правових висновків, передбачена Постановою №168 додаткова винагорода не ураховується до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислюються розміри грошових допомог для оздоровлення та при звільненні.

Висновки, викладені Верховним Судом у наведених постановах, є релевантними та застосовними до спірних правовідносин у справі, яка розглядається, тому відсутня необхідність формування правових висновків щодо спірних питань.

Вищевказане підтверджується постановами Верховного Суду від 07 листопада 2024 року в справі №240/23909/23, від 23 квітня 2025 року в справі №580/769/23 та інших.

За таких обставин, оскільки передбачена Постановою №168 додаткова винагорода не ураховується до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислюються розміри грошових допомоги при звільненні, суд зазначає про відсутність підстав для задоволення вказаних позовних вимог ОСОБА_1 .

Щодо позовних вимог в частині стягнення з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасну виплату грошового забезпечення при звільненні з військової служби - 197247,12 грн; суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні військовослужбовців зі служби не врегульовані положеннями спеціального законодавства.

У той же час такі питання врегульовані Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).

Так, ст. 116 КЗпП України на підприємство, установу, організацію покладено обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать.

Невиконання цього обов`язку спричиняє наслідки, передбачені ст. 117 КЗпП України, якою передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Закріплені у ст.ст. 116,117 КЗпП України норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними відповідно до законодавства всіх виплат у день звільнення та водночас стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку з працівником.

Враховуючи те, що спеціальним законодавством, яке регулює оплату праці військовослужбовців, не встановлено відповідальність роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, з метою забезпечення рівності прав, суд приходить до висновку про можливість застосування норм ст.ст. 116 та 117 КЗпП України як таких, що є загальними та поширюються на правовідносини, які складаються під час звільнення з військової служби.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 28.01.2021 по справі № 240/11214/19, від 24.12.2020 по справі № 340/401/20, від 05.08.2020 по справі № 826/20350/16.

Порядок обчислення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (далі - Порядок № 100, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Так, абз. 3 п. 2 Порядку № 100 передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до абз.1 п. 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як вбачається з абз. 2 п. 7 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджено наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року № 260, середньоденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного військовослужбовцю за повний календарний місяць, на кількість календарних днів місяця, за який здійснюється виплата.

Враховуючи вищевикладені положення, при обчисленні розміру середньоденного грошового забезпечення військовослужбовця, суд виходить з числа відпрацьованих календарних днів за цей період.

В свою чергу, як вже зазначалось, згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Верховний Суд у складі суддів судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду ухвалив постанову від 06.12.2024 у справі №440/6856/22, у якій зазначив, що з моменту набрання чинності Законом № 2352-IX - 19.07.2022 положення статті 117 КЗпП України, у попередній редакції Закону № 3248-IV, втратили чинність, внаслідок чого було змінено правове регулювання відносин, які підпадають під дію статті 117 КЗпП України. Так, до 19.07.2022 правове регулювання таких правовідносин здійснювалося відповідно до положень статті 117 КЗпП України, у редакції Закону № 3248-IV, тоді як після 19.07.2022 підлягає застосуванню стаття 117 КЗпП України, у редакції Закону № 2352-IX.

Водночас, якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 117 КЗпП України, у редакції Закону № 3248-IV, та були припинені на момент чинності дії статті 117 КЗпП України, у редакції Закону № 2352-IX, то в такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19.07.2022, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 117 КЗпП України (у попередній редакції № 3248-IV, тобто без обмеження строком виплати у шість місяців); у період з 19.07.2022 підлягають застосуванню норми статті 117 КЗпП України (у новій редакції Закону № 2352-IX, яка передбачає обмеження виплати такому працівникові шістьма місяцями).

Окремо Верховний Суд у вказаній постанові розглянув можливість розповсюдження висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 26.09.2019 у справі № 761/9584/15-ц (щодо пропорційного зменшення середнього заробітку), на правовідносини, які регулюються статтею 117 КЗпП України, у редакції Закону № 2352-IX.

Верховний Суд зазначив, що у зв`язку з набранням чинності Законом № 2352-IX, яким статтю 117 КЗпП України викладено в новій редакції, з 19.07.2022 стаття 117 КЗпП України, у редакції Закону від 20.12.2005 № 3248-IV, втратила чинність. Отже, розповсюдження висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 26.09.2019 у справі № 761/9584/15-ц, на статтю 117 КЗпП України в новій редакцій, яка регулює правовідносини, які виникли/ тривають після 19.07.2022 є неможливим.

Верховний Суд також звернув увагу на те, що аналіз змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.09.2019 у справі № 761/9584/15-ц дає підстави для висновку, що критерії зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника, які викладено у цій постанові, побудовані саме з урахуванням того, що стаття 117 КЗпП України в редакції Закону від 20.12.2005 № 3248-IV не обмежувала періоду, за який може стягуватися середній заробіток у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні. Такі критерії визначено Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, і з метою уникнення недобросовісності як роботодавця, так і працівника у таких правовідносинах. Необхідність такої позиції була зумовлена недосконалістю нормативно-правового регулювання у питанні дотримання принципу співмірності в умовах необмеженості строку, за який такі суми підлягали стягненню.

Водночас із прийняттям Закону № 2352-IX законодавець обмежив строк, за який роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові середній заробіток шістьма місяцями, чим фактично на нормативно-правовому рівні усунув обставини, які призводили до порушення критеріїв співмірності, недобросовісності.

З прийняттям указаного закону усунуто і такий чинник, який зумовлював можливість недобросовісної поведінки працівника, як необмеженість строку звернення до суду з позовом про стягнення невиплаченого заробітку, а саме шляхом внесення змін до статті 233 КЗпП України, якою строк звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, обмежено трьома місяцями.

У зв`язку з обмеженням законодавцем строку звернення до суду у таких спорах та можливістю отримання середнього заробітку шістьма місяцями, Верховний Суд дійшов висновку, що застосовувати висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 26.09.2019 у справі № 761/9584/15-ц, на правовідносини, які регулюються статтею 117 КЗпП України, у редакції Закону № 2352-IX, не є можливим.

Аналогічним чином положення статті 117 КЗпП України застосовані в постановах Верховного Суду від 29.01.2024 у справі №560/9586/22, від 22.02.2024 у справі №560/831/23, від 29.02.2024 у справі №460/42448/22, від 14.03.2024 у справі №560/6960/23.

Середній заробіток за вказаний період обчислюється із застосуванням статті 117 КЗпП України в редакції Закону № 2352-IX, яка обмежує виплату середнього заробітку 6 місяцями, проте без застосування принципу співмірності цієї суми щодо коштів, які роботодавець невчасно сплатив працівникові.

Враховуючи викладене вище, суд зазначає, що зважаючи на те, що позивачу не виплачено грошове забезпечення у повному обсязі, то позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо складання та видачі ОСОБА_1 довідки про розмір грошового забезпечення та додаткової винагороди № 3624 від 03.10.2024 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України скласти та видати ОСОБА_1 уточнену (виправлену) довідку про розміри грошового забезпечення, після здійснення всіх нарахувань та виплати грошового забезпечення за результатами прийняття судом рішення по даній справі, суд зазначає таке.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2026 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), що полягають в проведенні неправильного нарахування розміру заборгованості грошового забезпечення ОСОБА_1 при звільненні з військової служби та його подальшого перерахунку (основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, включаючи премію та додаткову винагороду на період дії воєнного стану, грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток за 2022-2023 роки, грошової компенсації вартості за неотримане речове майно) та стягнути з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення: основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, включаючи премію та додаткову винагороду на період дії воєнного стану, у сумі - 211847,20 грн; грошову компенсацію за невикористані дні щорічних основних відпусток за 2022-2023 роки - 124997,92 грн; грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно при звільненні у розмірі, зазначеному у довідці про вартість речового майна, що належить до видачі, складену на ОСОБА_1 , згідно додатку до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178.

Отже, оскільки позовні вимоги в частині визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо складання та видачі ОСОБА_1 довідки про розмір грошового забезпечення та додаткової винагороди № 3624 від 03.10.2024 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України скласти та видати ОСОБА_1 уточнену (виправлену) довідку про розміри грошового забезпечення, після здійснення всіх нарахувань та виплати грошового забезпечення за результатами прийняття судом рішення по даній справі є похідними від визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), що полягають в проведенні неправильного нарахування розміру заборгованості грошового забезпечення ОСОБА_1 при звільненні з військової служби та його подальшого перерахунку (основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, включаючи премію та додаткову винагороду на період дії воєнного стану, грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток за 2022-2023 роки, грошової компенсації вартості за неотримане речове майно) та стягнути з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення: основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, включаючи премію та додаткову винагороду на період дії воєнного стану, у сумі - 211847,20 грн; грошову компенсацію за невикористані дні щорічних основних відпусток за 2022-2023 роки - 124997,92 грн; грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно при звільненні у розмірі, зазначеному у довідці про вартість речового майна, що належить до видачі, складену на ОСОБА_1 , згідно додатку до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178, то у цій частині вони не підлягають задоволенню.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає, що оскільки позивачем не наведено ґрунтовних доводів, та не надано належних, достатніх, та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав, для зобов`язання відповідача, як суб`єкта владних повноважень, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, а відтак, підстави для задоволення вимоги позивача щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, відсутні та є передчасними.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки наведених вище висновків суду не спростовують.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 ), Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області повний текст рішення складено 16.02.2026 року.

Суддя Пасечнік О.В.