Справа № 320/52506/24
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 року справа №320/52506/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління ПФУ в Хмельницькій області (далі - відповідач), в якому просить суд:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 44 від 08.05.2024 року про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу», прийняте за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.05.2024.

Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 :

- період роботи (служби) з 21.05.1977р. по 21.05.1979р. у Збройних Силах СРСР;

- з 29.09.1979р. по 01.12.1988р. служби в органах внутрішніх справ Київського міськвиконкому;

- з 06.10.1997 по 12.03.2024 в органах Державної митної служби України; та перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» із урахуванням довідки Київської митниці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за № 71 від 03.04.2024 та довідки Київської митниці про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби № 72 від 03.04.2024, здійснивши нарахування та виплату такої пенсії з 01.05.2024 з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позову позивачем вказано, що відповідач протиправно не призначив пенсію за віком позивачу згідно Закону України "«Про державну службу»" від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, та не врахував до стажу державної служби позивача період роботи в органах Митної служби України.

Ухвалою суду відкрито провадження в справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про проведення перерахунку пенсії, а саме про перехід з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (зареєстровано 01.05.2024р. за № 6376).

До вказаної заяви позивачем було долучено: паспорт, індентифікаційний номер, трудову книжку, довідку форми ОК-5, довідку про складові з/п для призначення пенсії державного службовця, витяг з реєстру страхувальників.

Заяву позивача було зареєстровано ГУ ПФУ в м. Києві та відповідно до абзацу 13 пункту 4.2 "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1 (із змінами, внесеними постановою Правління Пенсійного фонду України від 12.12.2020 № 25-1 Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України), передано за екстериторіальним принципом для розгляду до ГУ ПФУ в Хмельницькій області.

08.05.2024р. територіальним органом ПФУ було прийнято рішення № 44 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії та переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

У рішенні зазначено, що згідно з даними трудової книжки позивач працював у митних органах з 06.10.1997р. по 12.03.2024р., і йому послідовно присвоювались спеціальні та персональні звання митної служби. Періоди роботи на посадах, за якими присвоювались спеціальні звання, не були зараховані до стажу державної служби.

У зв`язку з цим відповідач дійшов висновку про відсутність у позивача необхідного стажу роботи на посадах державної служби та, відповідно, відсутність підстав для переходу на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу».

Позивач із таким рішенням не погодився та звернувся до суду, вказуючи на необґрунтованість висновків відповідача.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на пенсійне забезпечення державних службовців визначено Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, який набув чинності 01.05.2016 (далі Закон №889-VIII).

Так, згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, втратив чинність Закон "Про Державну службу" №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Щодо обчислення стажу державної служби, то пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 37 Закону №3723-XII період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та /або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Статтею 46 Закону № 889-VIII передбачено, що до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Стаж державної служби, відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №229, за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII. Тобто, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Згідно абзаців 1-3 пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 (вказана постанова втратила чинність, але підлягає застосуванню до спірних правовідносин) до стажу державної служби зараховується робота (служба): а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, інших органів управління військових формувань, державної податкової та контрольно-ревізійної служби; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки позивача, він в період з 06.10.1997р. по 12.03.2024р. безперервно працював на різних посадах в органах державної митної служби.

В цей період позивачу були присвоєні спеціальні звання, про що здійснені відповідні записи в трудовій книжці.

Крім того, 06.10.1997р. позивач прийняв присягу державного службовця.

Статтею 569 Митного кодексу України (далі - МК України) передбачено, що посадові особи митних органів є державними службовцям..

Відносини, що виникають у зв`язку з прийняттям на державну службу до митних органів, проходженням та припиненням державної служби в митних органах, визначаються законодавством про державну службу, крім особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 588 МК України встановлено, що пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Таким чином, в силу вимог статті 588 Митного кодексу України, що не суперечить ст. 25 Закону № 3723-ХІІ, посадові особи державної митної служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в митних органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу".

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що всі спірні періоди роботи позивача підлягають зарахуванню до стажу державної служби.

Висновки суду узгоджуються з практикою Другого апеляційного адміністративного суду викладеною в постанові від 22.06.2021 по справі 440/1266/21.

З урахуванням викладеного, відповідачем було протиправно не зараховано до стажу державної служби періоди роботи позивача з 06.10.1997р. по 12.03.2024р. на різних посадах в митних органах України, а тому вказані роботи позивача підлягають зарахуванню до стажу державної служби.

Таке рішення не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст. 2 КАС України, а тому на підставі ч.2 ст. 9 КАС України суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати спірне рішення відповідача.

Щодо вимог в частині зобов`язання відповідача зарахувати до стажу державної служби позивача періоди його служби в армії та роботи в органах внутрішніх справ, то суд зауважує, що оскаржуване рішення не містить належним чином обґрунтованої відмови у зарахуванні наведених періодів до стажу позивача, з чого слідує, що відповідачем протиправно залишено поза увагою наведені періоди при розгляді заяви позивача.

Відтак, наведені вимоги заявлені позивачем передчасно, так як спір щодо зарахування відповідних періодів служби та роботи позивача до його стажу державної служби, наразі відсутній, у зв`язку із чим суд залишає такі вимоги без задоволення.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідок Київської митниці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 03.04.2024р. за № 71, № 72, то суду не надано доказів того, що між сторонами наразі виник публічно-правовий спір щодо відмови у врахуванні наведених довідок при переведенні позивача на пенсію державного службовця, який би вимагав судового вирішення у цій справі, позаяк відповідачем ще не розглядалось питання призначення позивачу відповідної пенсії вже з врахованим стажем роботи в органах митної служби України на виконання даного судового рішення. Тому у задоволенні позовних вимог у цій частині суд відмовляє, позаяк вони є передчасними.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача перевести позивача на пенсію пенсію за віком відповідно до Закону України № 889-VIII, виходячи з поданої 01.05.2024р. заяви, з датою призначення пенсії з 01.05.2025р., суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу, що відповідно до принципу розподілу влад та за змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи уповноважені діяти виключно в межах своїх повноважень та у спосіб, визначений законом. Здійснення перерахунку пенсії, визначення її розміру, застосування відповідних показників і надбавок належить до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України.

Суд, здійснюючи контроль за законністю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, не може підміняти собою відповідний орган державної влади та виконувати його функції щодо оцінки документів, проведення розрахунків чи визначення конкретного розміру пенсії. Зазначені дії належать до дискреційних повноважень Пенсійного фонду України, який самостійно оцінює подані документи, встановлює наявність або відсутність підстав для перерахунку та визначає розмір пенсійної виплати відповідно до чинного законодавства.

Правова позиція щодо неприпустимості втручання суду в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, згідно з якою суд не має права брати на себе функції адміністративного органу і замість нього ухвалювати рішення, що ґрунтуються на спеціальних розрахунках, оцінці документів чи визначенні розміру пенсійних виплат.

У зв`язку з цим вимога позивача про зобов`язання відповідача безпосередньо призначити пенсію пенсії не може бути задоволена судом, оскільки така вимога виходить за межі судових повноважень і фактично спрямована на підміну функцій Пенсійного фонду.

Таким чином належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням висновків суду, у тому числі щодо обов`язкового зарахування стажу державної служби за період з 06.10.1997 по 12.03.2024.

Саме такий спосіб захисту забезпечує відновлення порушеного права без виходу суду за межі своїх повноважень і відповідає статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, яка забороняє суду втручатися у дискреційні повноваження органів державної влади поза межами контролю за їх законністю.

Під час повторного розгляду заяви відповідач зобов`язаний надати оцінку усім поданим документам, визначити підстави та порядок перерахунку пенсії відповідно до вимог чинного законодавства, а також прийняти відповідне мотивоване рішення у визначений законом строк.

Суд не може перебирати на себе функції суб`єкта владних повноважень і ухвалювати замість нього рішення, яке є результатом адміністративної процедури, що включає оцінку доказів, перевірку достовірності документів та здійснення розрахунків, передбачених спеціальним законодавством.

Судове рішення може лише усувати порушення, допущені органом влади, та визначати спосіб їх належного виправлення, але не підміняти собою адміністративний орган у реалізації його компетенції.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються наданими доказами, відповідачем не спростовані, а тому підлягають частковому задоволенню з коригуванням обраного способу захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з вимогами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом встановлено, що під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору підлягають стягненню у розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 КАС України, cуд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (місцезнаходження: 29013, м. Хмельницький, вул. Гната Чекідри, 10; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 44 від 08.05.2024р. про відмову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) у переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу», прийняте за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.05.2024р.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (місцезнаходження: 29013, м. Хмельницький, вул. Гната Чекідри, 10; ) зарахувати до стажу державної служби період роботи в органах митної служби України з 06.10.1997р. по 12.03.2024р. та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) від 01.05.2024р. про переведення на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015р.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 (двадцять) коп. за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (місцезнаходження: 29013, м. Хмельницький, вул. Гната Чекідри, 10; ).

6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.