Справа № 357/13092/25
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Беспалова О.О., Вівдиченко Т.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 від 16 лютого 2026 року про відвід судді Ключковича В.Ю. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АВ № 00006347 від 12.06.2025, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 січня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00006347 від 12.06.2025, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн на підставі ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представником Державної служби України з безпеки на транспорті подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 9 лютого 2026 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18 лютого 2026 року о 11:40 год.

16 лютого 2026 року позивачем подано заяву про відвід судді Ключковича В.Ю.

Заява мотивована тим, що у адміністративних справах даної категорії суддя Ключкович В.Ю. відмовляє у задоволенні позовних вимог, незалежно від доказів та усталеної практики.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 від 16 лютого 2026 року про відвід судді Ключковича В.Ю., колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 11 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

З огляду на надходження такої заяви 16 лютого 2026 року о 10:42 год., тобто за два робочі дні до судового засідання, колегія суддів здійснює її розгляд у порядку письмового провадження.

Згідно статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, стаття 39 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює вимоги до заяви про відвід (самовідвід).

Відповідно до положень вказаної статті Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд ухвалою залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного. При цьому колегія суддів не переконана, що у цій справі достатньо ознак, які б давали підстави вважати, що суддя-доповідач Ключкович В.Ю. проявляє особисту упередженість.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді.

Як вбачається з тверджень позивача, підставою для подання означеного відводу слугує незгода з процесуальними рішеннями судді-доповідача у даній категорії адміністративних справ, зокрема стосовно перевезення вантажів контейнеровозами та наявності відповідного маркування.

За позицією заявника наведене свідчить про однорідність рішень та наявність сформованого підходу до конкретної категорії справ.

Заявник також вказує, що суддя перебирає на себе функції експерта; суддя напише про відсутність на автомобілях позивача маркування та пломбування; суддя не може бачити чи є маркування чи немає; суддя напише, що маркування відсутні; суддя перекручує норми, підмінює правосуддя з фіскальною метою.

Отже, зі змісту заяви про відвід вбачається, що сумнів заявника щодо неупередженості та об`єктивності судді Ключковича В.Ю. зводиться до висловлення незгоди з процесуальними рішеннями судді під час розгляду інших судових справ, що в силу приписів частини четвертої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути підставою для відводу.

В контексті означеного судова колегія зауважує, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийнятими суддями рішень.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (частина друга статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення .

В порушення наведених норм заявником не надано жодного доказу на підтвердження викладених ним у заяві про відвід обставин, а самого лише посилання ці обставини недостатньо для висновку про їх об`єктивне існування.

Таким чином, наведені позивачем доводи, на переконання суду апеляційної інстанції, не можуть бути свідченням існування об`єктивних обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді з огляду на положення частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Наведені заявником доводи безумовно не є такими, що викликають сумнів у безсторонності суддів, а вказані ним обставини упередженості та необ`єктивності суддів є виключно його суб`єктивним уявленням.

Водночас, положеннями частини четвертої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відтак, доводи заявника стосовно його сумніву у неупередженості або об`єктивності судді Ключковича В.Ю. мають суб`єктивний характер, оскільки жодних доказів вчинення суддею Ключковичем В.Ю. дій, які б свідчили про його упередженість чи ставить під сумнів його безсторонність позивачем не наведено і матеріалами справи не підтверджено.

Судова колегія резюмує, що наведені заявником підстави для відводу судді Ключковича В.Ю. не передбачені статями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України, не підтверджені жодним чином, а відтак заявлений відвід є необґрунтованим.

Згідно з частиною четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заявлений відвід надійшов до суду 16 лютого 2025 року, тобто за два робочі дні до судового засідання, що призначене на 18 лютого 2026 року, підстави для передачі справи для визначення за допомогою автоматизованої системи документообігу суду судді для вирішення питання про відвід відсутні.

Враховуючи наведені обставини справи та відсутність обґрунтувань заявника про відвід підставами, передбаченими Кодексом адміністративного судочинства України, заява ОСОБА_1 від 16 лютого 2026 року про відвід судді Ключковича В.Ю. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 31, 36, 37, 39, 40, 41, 72, 73, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 від 16 лютого 2026 року про відвід судді Ключковича В.Ю. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення визнати необґрунтованою.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 16 лютого 2026 року про відвід судді Ключковича В.Ю. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

Т.Р. Вівдиченко