Справа № 240/21477/25
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/21477/25

Головуючий у 1-й інстанції: Липа В.А.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

17 лютого 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Решкатюк Л.O.,

представника позивача: Сокіл О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ружинської селищної ради на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом Ружинської селищної ради до Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2025 року Ружинська селищна рада звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить:

1. Визнати неправомірними дії державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Манченко Н.С. щодо винесення постанов:

від 17.06.2025 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 78393822 за виконавчим листом № 240/31248/21, виданого 26.01.2024 року Житомирським окружним адміністративним судом на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.10.2023 року у справі № 240/31248/21;

від 17.06.2025 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №78393822;

від 17.06.2025 року про стягнення з Ружинської селищної ради як Боржника по виконавчому провадженню ВП № 78393822 на користь Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) виконавчого збору у розмірі 32000, 00 грн;

2. Визнати протиправними та скасувати:

- постанову Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 17.06.2025 року про відкриття виконавчого провадження ВП 78393822 за виконавчим листом № 240/31248/21, виданого 26.01.2024 року Житомирським окружним адміністративним судом на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.10.2023 року у справі № 240/31248/21;

- постанову Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 17.06.2025 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 78393822;

- постанову Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17.06.2025 року про стягнення з Ружинської селищної ради як Боржника по виконавчому провадженню ВП № 78393822 на користь Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) виконавчого збору у розмірі 32000, 00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що оскаржувані постанови були фактично отримані Ружинською селищною радою 24.06.2025 р. Засобами поштового зв`язку 17.06.2025 року листом за № 02- 32/2525/650 на адресу Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було направлено пояснення щодо добровільного виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.10.2023 у справі № 240/31248/21 та з проханням закрити виконавче провадження ВП №78393822 від 17.06.2025 року на підставі пункту 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Не отримавши відповіді на своє звернення, Ружинська селищна рада 07.08.2020 року ще раз звернулась до Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з листом за № 02-32/25/870 з поясненнями про фактичне виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.10.2023 р. у справі № 240/31248/21. Але не отримавши відповіді, Ружинська селищна рада звернулася до суду. Стверджує, що на момент видачі виконавчого листа № 240/31248/21 виданого 26.01.2024, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.10.2023 р. у справі № 240/31248/21 було виконано.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції - скасувати.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Бердичівському відділі державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження №78393822 з примусового виконання виконавчого листа №240/31248/21 від 26.01.2024 про зобов`язання Ружинську селищну раду Бердичівського району Житомирської області на черговій сесії селищної ради розглянути питання про розроблення та затвердження планів технічної інвентаризації та паспортизації об`єкту дитячого ігрового майданчика, який розташований за адресою: вул.Київська, 75-83, та вул.Нова, 59, смт.Ружин, Житомирська область.

17.06.2025 державним виконавцем Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було винесено постанову про відкриття виконавче провадження №78393822 з примусового виконання виконавчого листа №240/31248/21 виданого 26.01.2024.

У постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено про необхідність боржнику виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Разом із тим, 17.06.2025 державним виконавцем, керуючись статтями 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення виконавчого збору у сумі 32000,00 грн та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 300,00 грн.

Копії постанов про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження направлені сторонам виконавчого провадження, як це передбачено статтею 28 Закону України Про виконавче провадження.

Вважаючи протиправними такі постанови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог, а відтак відсутності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ (далі Закон № 1404-VІІІ) (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

У відповідності до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно положень статті 2 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню: виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Положеннями частини першої статті 5 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до статті 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону №1404-VІІІ сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

При цьому, приписами частин 1-3 статті 27 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина четверта статті 27 Закону № 1404-VІІІ).

Згідно частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» та Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

Відповідно до частини дев`ятої статті 27 № 1404-VІІІ виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04.10.2023 у справі № 240/31248/21, що набрало законної сили 04.11.2023, адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області (вул.О. Бурди, 44, смт.Ружин, Бердичівський район, Житомирська область, 031601, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області щодо нерозгляду питання про розроблення та затвердження планів технічної інвентаризації та паспортизації об`єкту дитячого ігрового майданчика, який розташований за адресою: вул.Київська, 75-83, та вул. Нова, 59, смт.Ружин, Житомирська область.

Зобов`язано Ружинську селищну раду Бердичівського району Житомирської області на черговій сесії селищної ради розглянути питання про розроблення та затвердження планів технічної інвентаризації та паспортизації об`єкту дитячого ігрового майданчика, який розташований за адресою: вул.Київська, 75-83, та вул.Нова, 59, смт.Ружин, Житомирська область.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04.10.2023 у справі № 240/31248/21, Ружинською селищною радою прийнято рішення від 19.12.2023 р. №1224 «Про затвердження Плану проведення технічної інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою (їх частин) на території Ружинської територіальної громади». В план інвентаризації було включено дитячий майданчик в смт.Ружин, вул.Київська, 75.

Колегія суддів зазначає, що саме цей дитячий майданчик був об`єктом судового розгляду у справі № 240/31248/21. Оскільки, робочий проект будівництва дитячого ігрового майданчика рахувався за адресою вул.Київська, 75-83, Нова, 59 в смт.Ружин Житомирської області, тому і в судовій справі предметом позову був дитячий майданчик за адресою вул.Київська, 75-83, Нова, 59 в смт.Ружин Житомирської області. Відповідно і рішення суду від 04.10.2023 р. було прийнято саме з урахуванням такої адреси. Але, під час виконання судового рішення від 04.10.2023 р. було визначено адресу об`єкту смт.Ружин, вул.Київська,75, оскільки фактично дитячий майданчик за такою адресою і розташований. Але суть залишається одна і та ж, це той самий об`єкт, що був предметом розгляду судової справи № 240/31248/21, він же включений у перелік рішення Ружинської селищної ради від 19.12.2023 р. № 1224 та на цей же об`єкт виготовлено технічний паспорт. Відповідні документи були надіслані разом з поясненнями Відповідачеві та подані до суду першої інстанції разом із позовною заявою.

Суд першої інстанції не дослідив вказані докази та залишив поза увагою додані Позивачем документи.

Суд першої інстанції проігнорував додані до матеріалів справи письмові пояснення з приводу того, що дитячий ігровий майданчик за адресою вул.Київська, 76-83, та вул.Нова,59,

смт.Ружин, Житомирська область та дитячий ігровий майданчик за адресою вул.Київська, 75-А це один і той самий об`єкт.

Ружинська селищна рада зверталась до Відповідача з листами від 17.06.2025 № 02-32/25/650 та від 07.08.2025 № 02-32/25/870. У вказаних листах було надано пояснення щодо добровільного виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.10.2023 р. у справі № 240/31248/21 ще до відкриття виконавчого провадження від 17.06.2025 ВП №78393822. Проте, Відповідачем фактично проігноровано даний факт, про що свідчить відсутність письмової відповіді на листи Позивача.

Частиною першою статті 6 Закону передбачено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому повноваження у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Стаття 11 Закону визначає, що державний виконавець зобов`язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Частиною першою статті 18 Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону).

За змістом частини третьої статті 18 Закону виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Із зазначеного слідує, що на дату відкриття виконавчого провадження, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.10.2023 р. у справі № 240/31248/21 уже було добровільно виконане Ружинською селищною радою. Оскільки, до відкриття виконавчого провадження було прийнято рішення Ружинської селищної ради від 19.12.2023 № 1224 «Про затвердження Плану проведення технічної інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою (їх частин) на території Ружинської селищної громади», а також виготовлено технічний паспорт на об`єкт благоустрою дитячий ігровий майданчик.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги відповідача спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Ружинської селищної ради задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Манченко Н.С. щодо винесення постанов:

від 17.06.2025 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 78393822 за виконавчим листом № 240/31248/21, виданого 26.01.2024 року Житомирським окружним адміністративним судом на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.10.2023 року у справі № 240/31248/21;

від 17.06.2025 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №78393822;

від 17.06.2025 року про стягнення з Ружинської селищної ради як Боржника по виконавчому провадженню ВП № 78393822 на користь Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) виконавчого збору у розмірі 32000, 00 грн;

Визнати протиправними та скасувати:

- постанову Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 17.06.2025 року про відкриття виконавчого провадження ВП 78393822 за виконавчим листом № 240/31248/21, виданого 26.01.2024 року Житомирським окружним адміністративним судом на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.10.2023 року у справі № 240/31248/21;

- постанову Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 17.06.2025 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 78393822;

- постанову Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 17.06.2025 року про стягнення з Ружинської селищної ради як Боржника по виконавчому провадженню ВП № 78393822 на користь Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) виконавчого збору у розмірі 32000, 00 грн.

Стягнути з бюджетних асигнувань Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (Житомирська область, Бердичівський район, м.Бердичів, вул.Європейська, 128, ) на користь Ружинської селищної ради (13601 Житомирська область, Бердичівський район, смт.Ружин, вул.Незалежності, 2, ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 14534 грн. 20 коп.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.