Справа № 420/32789/25
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/32789/25

Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В. Дата і місце ухвалення: 12.12.2025р., м.Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Лук`янчук О.В.

Бітова А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області при здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2025 року по справі №420/39009/25, в частині протиправного обмеження його пенсії максимальним (граничним) розміром, з 01 лютого 2023 року, з 01 березня 2023 року, з 01 березня 2024 року та з 01 березня 2025 року;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування з 01.01.2025 року понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за вислугу років;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області при здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , в частині нарахованої, але невиплаченої індексації за 2024 рік та протиправне обмеження її максимальним (граничним) розміром, починаючи з 01 березня 2024 року та нарахованої, але невиплаченої індексації за 2025 рік та протиправне обмеження її максимальним (граничним) розміром, починаючи з 01 березня 2025 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років:

з 01 лютого 2023 року без застосування обмеження загального перерахованого розміру пенсії ОСОБА_1 , встановленого на підставі довідки від 15.04.2024 № 1216 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, виданої Управлінням Служби безпеки України в Одеській області, на виконання судового рішення, постановленого П`ятим апеляційним адміністративним судом від 29 липня 2025 року у справі №420/39009/24, її максимальним (граничним) розміром;

з 01 березня 2023 року без застосування обмеження загального перерахованого розміру пенсії ОСОБА_1 , встановленого на підставі довідки від 15.04.2024 № 1216 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, виданої Управлінням Служби безпеки України в Одеській області, на виконання судового рішення, постановленого П`ятим апеляційним адміністративним судом від 29 липня 2025 року у справі № 420/39009/24, її максимальним (граничним) розміром;

з 01 березня 2024 року без застосування обмеження загального перерахованого розміру пенсії ОСОБА_1 , встановленого на підставі довідки від 15.04.2024 № 1216 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, виданої Управлінням Служби безпеки України в Одеській області, на виконання судового рішення, постановленого П`ятим апеляційним адміністративним судом від 29 липня 2025 року у справі №420/39009/24, її максимальним (граничним) розміром, з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», з урахуванням раніше виплачених сум;

з 01 січня 2025 року без застосування обмеження загального перерахованого розміру пенсії ОСОБА_1 , встановленого на підставі довідки від 15.04.2024 №1216 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, виданої Управлінням Служби безпеки України в Одеській області, на виконання судового рішення, постановленого П`ятим апеляційним адміністративним судом від 29 липня 2025 року у справі №420/39009/24, її максимальним (граничним) розміром, з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням раніше виплачених сум;

з 01 березня 2025 року без застосування обмеження загального перерахованого розміру пенсії ОСОБА_1 , встановленого на підставі довідки від 15.04.2024 № 1216 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, виданої Управлінням Служби безпеки України в Одеській області, на виконання судового рішення, постановленого П`ятим апеляційним адміністративним судом від 29 липня 2025 року у справі №420/39009/24, її максимальним (граничним) розміром, з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 р. № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що виплата пенсії з 01 лютого 2023 року, з 01 березня 2023 року, з 01 березня 2024 року, з 01 березня 2025 року з застосуванням обмеження її розміру та з застосуванням, з 01 січня 2025 року та з 01 березня 2025 року, обмежувальних коефіцієнтів, встановлених постановою КМУ №1, є порушенням вимог законодавства, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 12.12.2025 року з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає про те, що на виконання вимог статті 46 Закону України Про державний бюджет України на 2025 рік, Кабінетом Міністрів України ухвалено постанову №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період дії воєнного стану». Постанова №1, розроблена та затверджена Кабінетом Міністрів України на виконання своїх конституційних повноважень з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат та є обов`язковою для виконання органами Пенсійного фонду України. Постановою № 1 Кабінет Міністрів України визначив розміри і порядок застосування обмежувальних коефіцієнтів до спеціальних пенсій. Апелянт послався на те, що постанова №1 є чинною, а тому правомірно застосована пенсійним органом. Крім того, апелянт зазначив про безпідставне не зупинення судом першої інстанції провадження по цій справі до вирішення Верховним Судом справи №240/1202/25. Апелянт також наголосив на правомірності обмеження розміру пенсії позивача максимальним розміром.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Згідно з постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі №420/39009/24 від 29.07.2025 року, яке набрало законної сили, визнано протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області при здійсненні перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року по справі №420/21901/23, щодо протиправного обмеження її максимальним (граничним) розміром з 01 лютого 2020 року, з 01 лютого 2021 року, з 01 лютого 2022 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року по справі №420/21901/23, з 01 лютого 2020 року, з 01 лютого 2021 року, з 01 лютого 2022 року, без застосування обмеження максимальним (граничним) розміром з урахуванням висновків суду та з врахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яка полягає у нездійсненні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі довідки від 15 квітня 2024 за №1216 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року, виданої Управлінням Служби безпеки України в Одеській області;

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі довідки від 15 квітня 2024 року за №1216 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року, виданої Управлінням Служби безпеки України в Одеській області, починаючи з 01 лютого 2023 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

ГУ ПФУ в Одеській області проведено перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду у справі №420/39009/24, проте з 01 лютого 2023 року, з 01 березня 2023 року, з 01 березня 2024 року, ГУ ПФУ в Одеській області застосувало обмеження розміру пенсії позивача максимальним розміром та з 01 січня 2025 року та з 01 березня 2025 року, до розміру пенсії застосовано обмежувальні коефіцієнти, встановлені пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 року «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період дії воєнного стану».

Крім цього, суд першої інстанції встановив, що під час перерахунків пенсії позивача з 01.03.2024 року та з 01.03.2025 року не враховано нарахованої за 2024 рік індексації, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року № 185 ««Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році».

Позивач вважає дії відповідача щодо виплати пенсії з обмеженням максимальним розміром протиправними, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Розглядаючи справу суд першої інстанції виходив з того, що у правовідносинах щодо призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону №2262-XII норми зазначеного Закону підлягають застосуванню з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, у зв`язку з чим будь-яке обмеження максимального розміру зазначених пенсій є протиправним.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 3 Указу Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022р. №2102-ІХ, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Тобто, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом №64/2022, не обмежені конституційні права і свободи людини і громадянина, які встановлені статтею 46 Конституції України.

Абзацом третім преамбули Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ (встановлено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

За змістом частин першої і третьої статті 1-1 Закону №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024р. №4059-IX установлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до, зокрема, але не виключно, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» установлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, Законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про статус народного депутата України», «;Про Національний банк України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про дипломатичну службу», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про судову експертизу», «;Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «;Про наукову і науково-технічну діяльність», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 р. № 379/95-ВР «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:

- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,5;

- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,4;

- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,3;

- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,2;

- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,1.

Таким чином, Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» установлено додаткові підстави для обмеження шляхом застосування коефіцієнтів розміру пенсій, призначених на підставі Закону №2262-ХІІ, що прямо заборонено частиною третьою статті 1-1 Закону №2262-ХІІ.

Закон №4059-ІХ та постанова №1 фактично змінили умови та норми пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, без унесення відповідних змін до Закону №2262-ХІІ та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що порушує соціальну гарантію гідного пенсійного забезпечення таких осіб, які встановлені Законом №2262-ХІІ.

Колегія суддів наголошує, що для спірних правовідносин спеціальними є норми статті 1-1 Закону №2262-ХІІ, які у часі прийняті раніше та мають пріоритет стосовно пізніших положень Закону №4059-ІХ.

У рішеннях від 09 липня 2007 року №6-рп/2007, від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 та від 30 листопада 2010 року №22-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Державний бюджет України не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві; у разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони.

В абзаці третьому пункту 4 мотивувальної частини рішення від 28 серпня 2020 року №10-р/2020 Конституційний Суд України вкотре наголосив на тому, що скасування чи зміна законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій та законодавчого регулювання, передбачених у спеціальних законах, суперечить статті 6, частині другій статті 19, статті 130 Конституції України.

Тож у разі суперечності між правовими нормами Закону України про Державний бюджет України та правовими нормами спеціальних законів України, якими врегульовано ті ж самі правовідносини, застосуванню підлягають правові норми спеціальних законів України.

Оскільки Законом №2262-ХІІ, як спеціальним законом, і Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено обмеження розміру пенсій, розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, у спосіб застосування до суми перевищення коефіцієнтів, тому до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення статті 46 Закону №4059-ІХ та постанови № 1.

Конституційний Суд України у рішенні від 13.05.2015 року за №4-рп/2015 у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» наголосив на тому, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.

Отже, зміна умов чи норм пенсійного забезпечення (зокрема, визначення видів грошового забезпечення для перерахунку пенсій) підзаконними нормативно-правовими актами є порушенням закону.

Розглянувши касаційну скаргу у справі №120/1081/25, спір у якій виник у правовідносинах, які є подібними до тих, що й у справі яка розглядається, Верховний Суд сформував висновок, згідно якого застосування при обчисленні (перерахунку) розміру пенсій громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі та інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-XII , положень статті 46 Закону №4059-IX та постанови Кабінету Міністрів України № 1, якими передбачено виплату таких пенсій, із застосуванням коефіцієнтів до суми пенсії, яка перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (що фактично призводить до обмеження розміру таких пенсій), є протиправним та таким, що обмежує гарантоване право на належний соціальний захист, передбачене статтею 46 Конституції України.

З огляду на вказане колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач зобов`язаний нараховувати і виплачувати позивачу з 01.01.2025 та з 01.03.2025 року пенсію без обмеження її максимальним розміром та без застосування обмежувальних коефіцієнтів до відповідних сум перевищення, встановлених постановою №1.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові по справі №420/4102/25 від 23 вересня 2025 року, по справі № 420/5776/25 від 28 жовтня 2025 року, по справі № 400/1994/25 від 12 листопада 2025 року, по справі № 420/6238/25 від 23 грудня 2025 року.

Колегія суддів також враховує, що відмовляючи у відкритті провадження за поданням судді Донецького окружного адміністративного суду про розгляд Верховним Судом справи №200/116/25 як зразкової та за поданням судді Полтавського окружного адміністративного суду про розгляд Верховним Судом справи №440/534/25 як зразкової, Верховний Суд в ухвалах від 25 лютого 2025 року у справі №200/116/25 та від 26 лютого 2025 року у справі 440/534/25 звернув увагу на те, що Верховним Судом неодноразово висловлювалась позиція щодо застосування норм Закону №2262-XII у спорах, що стосуються обмеження максимального розміру пенсій. Зокрема, у постановах від 16 грудня 2021 року (справа №400/2085/19), 20 липня 2022 року (справа № 340/2476/21), 25 липня 2022 року (справа №580/3451/21), 30 серпня 2022 року (справа № 440/994/20), 17 березня 2023 року (справа №340/3144/21) та інших Верховний Суд дійшов висновку, що у правовідносинах стосовно призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону №2262-XII норми зазначеного закону підлягають застосуванню з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, у зв`язку з чим будь-яке обмеження максимального розміру зазначених пенсій є протиправним.

В даному випадку врахуванню також підлягають правові позиції Верховного Суду щодо застосування норм Закону № 2262-XII у спорах, що стосуються обмеження максимального розміру пенсій. Зокрема, у постановах від 16 грудня 2021 року по справі № 400/2085/19), від 20 липня 2022 року по справі № 340/2476/21, від 25 липня 2022 року по справі № 580/3451/21, від 30 серпня 2022 року по справі № 440/994/20, від 17 березня 2023 року по справі № 340/3144/21 та інших Верховний Суд встановив, що норми Закону № 2262-XII щодо призначення та перерахунку пенсій повинні тлумачитись із врахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016. Тобто будь-яке обмеження максимального розміру пенсій, зокрема і на підставі Закону № 3668, призначених у відповідності до Закону № 2262- XII, є протиправним.

Застосуванню до спірних правовідносин підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним.

Враховуючи викладене, вірними є висновки суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача як в частині обмеження максимальним розміром так і в частині застосування до пенсії позивача з 2025 коефіцієнтів зменшення, відповідно до постанови № 1.

Крім того, обмеження відповідачем розміру пенсії позивача у 2025 році максимальним розміром пенсійної виплати за минулі роки є неприпустимим та не передбачено жодним нормативно правовим актом.

Отже, вірними є висновки суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача як в частині обмеження максимальним розміром так і в частині застосування до пенсії позивача з 2025 коефіцієнтів зменшення, відповідно до постанови № 1 та протиправності обмеження розміру пенсії максимальним.

Апелянт також навів доводи про те, що судом першої інстанції не враховано, що ухвалою Верховного Суду у справі №240/1202/25 відкрито провадження 26 травня 2025 року у подібних правовідносинах, а тому лише після вирішення Верховним Судом, як судом першої інстанції даного спору, буде постановлено подальший механізм обчислення пенсії з 01.01.2025 року.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу пенсійного органу, що зазначена справа розглянута Верховним Судом 17 вересня 2025 року. Верховний Суд у постанові по цій справі дійшов аналогічних висновків, а саме, щодо протиправності дій пенсійного органу, які полягали в застосуванні коефіцієнтів зменшення, встановлених статтею 46 Закону № 4059-IX та постановою №1, до перерахованої в січні 2025 року пенсії, виплачуваної на підставі Закону № 2262-XII.

Таким чином, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 17 лютого 2026 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук