Справа № 200/762/26
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до суду

17 лютого 2026 року Справа №200/762/26

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Христофоров А.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Соборна, 3 Код ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2026 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не виплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 26.09.2022 року по 28.02.2026 року у розмірі 504184,25 грн., яка виникла з вини органу пенсійного фонду;

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 26.09.2022 року по 28.02.2026 року у розмірі 504184,25 грн.

Ухвалою суду від 09 лютого 2026 року адміністративний позов залишено без руху. Надано позивачу строк в 5 (п`ять) днів з дня вручення йому копії цієї ухвали для надання суду оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 4033,47 грн.

На виконання вимог ухвали суду від 09 лютого 2026 року представником позивача було надано клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, а у разі відмови у звільненні позивача від сплати судового збору відстрочити або розстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

В обґрунтування вказаного клопотання представником зазначено, що позивач є пенсіонером з 2022 року, але з протиправних дій та бездіяльності відповідача, позивач ще не отримував жодної пенсійної виплати, що суттєво погіршило його майнове становище. Позивач є військовослужбовцем та предмет позову є захист соціальних прав позивача. Позивач ОСОБА_1 одружений, має двох малолітніх дітей доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина ОСОБА_4 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3 років, уся родина є вимушено переміщеними особами (з м. Покровськ Донецької області), мешкають у м. Тернівка Дніпропетровській області та арендують житло, тобто дружина позивача та його діти перебувають на повному утриманні позивача, та грошове забезпечення позивача (середнє у місяць 50000.00 грн.) ледве вистачає для утримання дітей та дружину з арендою житла та сплати комунальних послуг, враховуючи потреби позивача для здійснення часткового забезпечення своїх потреб як військовослужбовця, тобто всі ці життєві обставини унеможливлюють спроможність позивача сплатити судовий збір у розмірі 4033,47 грн., оскільки позивач є єдиний хто має дохід та утримує свою родину.

На підтвердження майнового стану Позивачем були надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, відповідно до яких, за 2025 рік Позивачу було нараховано заробітну плату у сумі 612 149,01 грн.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, а також відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону № 3674-VI суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, законодавцем встановлено вичерпний перелік обставин, за яких особу може бути звільнено від сплати судового збору.

Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 805/1248/18-а зазначив, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення або розстрочення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Наведений вище перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або зменшення чи звільнення від його сплати є вичерпним, не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони та за відсутності інших умов, передбачених Законом України "Про судовий збір".

Водночас зазначеними положеннями Закону України "Про судовий збір" встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, відстрочити сплату судового збору або зменшити розмір судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, але таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів та узгоджується зі статтею 129 Конституції України, згідно з якою в якості однієї із засад судочинства визначено, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейська конвенція з прав людини, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування вказаної Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

У розумінні положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору чи звільнення його від сплати можуть мати місце лише за наявності виключних обставин, і сторона має довести існування фінансових труднощів.

При цьому відповідно до частини 1 статті 77 КАС України особа, що подає клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору за подання позову в установленому законодавством порядку і розмірі.

Як вже було встановлено судом, за 2025 рік позивачу було нараховано заробітну плату у сумі 612 149,01 грн., вказана сума не перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік.

Позивачем не надано до суду жодних доказів скрутного майнового стану, зокрема документи про нарахування субсидій; документи про надання соціальної допомоги; відомості про вклади, нерухоме та рухоме майно, з якого отримується дохід, компенсації, сукупний дохід родини, відомості про оренду житла, тощо.

Суд зазначає, що сама по собі обставина, як наявність у позивача статусу ВПО, військовослужбовця, наявності двох дітей та оренди житла не дає право Позивачу на звільнення від сплати судового збору у відповідності до вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Щодо посилання представника позивача на постанову від 29 січня 2025 року у справі № 600/3723/24-а, то суд зазначає, що в ухвалі від 09.02.2026 року судом вже було розглянуто вказані доводи та надано правову оцінку з цього приводу.

Отже, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами те, що розмір судового збору за подання цього позову до суду перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік та того що він підпадає під умови за яких йому може бути відстрочено судовий збір.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання про звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору необхідно відмовити.

Положеннями частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано, зокрема, фізичною особою встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; майнового характеру - у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2026 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 3328 грн, що визначено Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік».

Як убачається з позовної заяви, вона містить вимогу майнового характеру щодо стягнення заборгованості з пенсії за період з 26.09.2022 року по 28.02.2026 року у розмірі 504184,25 грн.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, за подання до суду цього позову судовий збір становить 4033,47 грн (504184,25*1%*0,8).

Відтак позивач має сплатити судовий збір в сумі 4033,47 грн.

Станом на 17.02.2026 року вимоги ухвали суду від 09.02.2026 року Позивачем виконано не було.

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За наведених обставин, з метою забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за необхідне продовжити позивачу за зустрічним позовом строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з дня вручення даної ухвали.

Керуючись статтями 121, 243, 248, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, - відмовити.

Процесуальний строк, встановлений судом для усунення недоліків позовної заяви згідно з ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року у справі №200/762/26 продовжити.

Надати позивачу строк 5 днів, які відліковуються з моменту отримання даної ухвали на усунення недоліків позовної заяви, встановлених ухвалою суду від 09 лютого 2026 року.

Ухвала оскарженню не підлягає та відповідно до частини 2 ст. 256 КАСУ набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя А.Б. Христофоров