Справа № 420/42665/25
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 лютого 2026 року м.Одеса

Зала судових засідань №22

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.,

Секретаря судового засідання Поліщука О.В.

За участі сторін:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: Соколовська А.О.

Розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника Одеської митниці про залишення позову ОСОБА_2 без розгляду,-

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 (надіслана службою кур`єрської доставки 01.12.2025 року) до Одеської митниці, у якій представник позивача просить суд:

визнати протиправними дії та бездіяльність Одеської митниці, що виразилися у:

відмові надати ОСОБА_3 щорічну відпустку та відпустки відповідно до ст. 3 ЗУ «Про відпустки»;

невиплаті матеріальної допомоги на оздоровлення;

нерозгляді заяв ОСОБА_3 про продовження строку дії контракту;

безпідставному не направленні до Державної митної служби України документів та пропозицій щодо продовження контракту позивача;

визнати протиправною бездіяльність Одеської митниці, що полягає у: нерозгляді пропозиції начальника митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці ОСОБА_3 стосовно продовження строку контракту; не направленні до Державної митної служби України документів та пропозицій щодо продовження контракту; ненаданні належного адміністративного рішення;

визнати протиправними дії начальника Одеської митниці, що полягали у направленні до ДМСУ листа №7.10-1/12-01/4/479 від 09.01.2025 з проханням не розглядати питання продовження контракту, як такими що є необґрунтованими, упередженими та такими, що мають ознаки дискримінації;

визнати дії Одеської митниці щодо відмови та перешкоджання продовженню контракту позивача такими, що містять ознаки дискримінації та порушують принцип рівності прав державного службовця;

визнати протиправним та скасувати наказ Державної митної служби України від 13.01.2025 №18-о про звільнення як такий, що прийнятий на підставі неправдивої, неповної та упередженої інформації, а також у зв`язку з істотним порушенням трудових та соціальних гарантій позивача;

поновити ОСОБА_3 на посаді начальника митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці з 21 січня 2025 р.;

стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме з 21 січня 2025 року по день ухвалення судом рішення, з проведення необхідних відрахувань;

зобов`язати Одеську митницю після поновлення ОСОБА_3 на посаді забезпечити реалізацію її права на щорічну основну відпустку за 2025 рік, у тому числі шляхом фактичного надання відпустки у погоджені з Позивачем строки із невиплатою матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу;

зобов`язати Одеську митницю: повторно та належним чином розглянути заяви ОСОБА_3 про продовження дії контракту строком на три роки на посаді начальника митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, підготувати та направити до Держмитслужби України мотивоване подання, забезпечивши неупереджений, недискримінаційний та законний розгляд цього питання;

визнати дії Одеської митниці такими, що містять ознаки дискримінації;

стягнути судові витрати з відповідача.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 29.12.2025 року позовну заяву залишено без руху з підстав необхідності подання суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску; встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня вручення копії даної ухвали позивачеві.

Також в ухвалі запропоновано позивачеві уточнити суб`єктний склад відповідачів, оскільки оскаржуваний наказ від 13.01.2025 року №18-о прийнятий ДМС України, як то наразі вбачається з його копії. ДМС України не є відповідачем у справі та до неї не звернені будь-які позовні вимоги.

05.01.2025 року надійшло клопотання представника позивача (сформоване в системі «Електронний суд» 04.01.2025 року) про усунення недоліків позовної заяви, в додатки до якого надані:

- клопотання про залучення Державної митної служби України до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача;

- заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09.01.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін; призначено підготовче засідання на 27.01.2026 року.

При цьому суд дійшов висновку, що позивачем не пропущений строк звернення до суду з позовом та зазначив в ухвалі, що клопотання позивача про залучення до участі у справі третьої особи розглядатиметься судом у підготовчому засіданні з огляду необхідності уточнення позицій сторін з цього питання.

27.01.2026 року перед підготовчим засіданням до суду надішли:

- клопотання відповідача про залучення до участі у справі співвідповідача - Державну митну службу України;

- клопотання відповідача про залишення позову без розгляду;

- відзив Одеської митниці на позовну заяву;

- заперечення представника позивача на клопотання про залишення позову без розгляду;

- заперечення представника позивача на клопотання про залучення співвідповідача;

- клопотання представника позивача про залишення відзиву без розгляду та вирішення справи за наявними матеріалами.

У підготовчому засіданні 27.01.2026 року оголошено перерву до 03.02.2026 року у зв`язку із необхідністю ознайомлення суду із вищезазначеними документами.

02.02.2026 року Одеська митниця подала заперечення на клопотання представника позивача про залишення відзиву без розгляду та вирішення справи за наявними матеріалами.

Підготовче засідання, призначене на 03.02.2026 року було перенесено на 12.02.2026 року у зв`язку із технічними проблемами в роботі мережі «Інтернет» та неможливістю фіксування судового засідання в підсистемі «ВКЗ».

В обґрунтування клопотання про залишення позову без розгляду Одеська митниця зазначає, що статтею 91 Закону України від 10.12.2015 року №889-VIII «Про державну службу» доведення інформації або документів до відома державного службовця відповідно до вимог цього Закону здійснюється шляхом її вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інформація або документи надсилаються державному службовцеві за адресою місця проживання/перебування або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними. Державний службовець при вступі чи проходженні державної служби зобов`язаний повідомити службу управління персоналом про його засоби електронної пошти чи інші засоби телекомунікаційного зв`язку з ним з метою їх використання для доведення до відома державного службовця інформації або документів. Інформація або документи, надіслані поштою, в тому числі електронною, чи шляхом передачі з використанням інших засобів зв`язку вважаються такими, що доведені до відома державного службовця на п`ятий календарний день з моменту їх відправлення. Враховуючи вищевикладені приписи чинного законодавства, Одеською митницею 15.01.2025 року було направлено повідомлення та засвідчену копію наказу Одеської митниці №102-о «Про оголошення наказу Державної митної служби України від 13.01.2025 №18-о» шляхом надсилання на електронну пошту. З матеріалів справи беззаперечно вбачається, що позивачка була звільнена з займаної посади 20.01.2025 року у зв`язку із закінченням строку дії контракту про проходження державної служби. Про припинення державної служби позивачка була належним чином повідомлена, отримала повідомлення про припинення державної служби та копію наказу Державної митної служби України від 13.01.2025 № 18-о, оголошеного наказом Одеської митниці, що підтверджує її фактичну та юридичну обізнаність про відповідне управлінське рішення та його підстави. Крім того, позивачка з моменту укладення контракту достеменно знала строк його дії, умови його продовження, а також те, що продовження контракту можливе виключно шляхом укладення додаткової угоди за згодою сторін. Жодної додаткової угоди про продовження строку дії контракту укладено не було, що об`єктивно свідчило про припинення службових правовідносин після спливу визначеного строку. Позивачці також було відомо, хто є суб`єктом призначення та який орган уповноважений приймати рішення щодо продовження або припинення контракту. За таких обставин саме 20.01.2025 року є тим моментом, з якого позивачка не лише фактично дізналася, а й об`єктивно повинна була дізнатися про можливе порушення своїх прав, якщо вона вважала, що таке порушення мало місце. Саме з цієї дати почався перебіг процесуального строку для звернення до суду. Доводи позивачки про те, що перебіг строку звернення до суду нібито почався лише 24.11.2025 року, тобто з моменту отримання відповіді Державної митної служби України на адвокатський запит, є юридично неспроможними та ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального права. Отримання додаткової інформації, листування або суб`єктивне усвідомлення певних обставин не змінює об`єктивного моменту виникнення спору та не може вважатися початком перебігу строку звернення до суду, якщо особа вже знала або повинна була знати про наслідки відповідного рішення.

Заперечуючи проти залишення позову без розгляду представник позивача зазначила, що до 24 листопада 2025 року, тобто до отримання відповіді Державної митної служби України на адвокатський запит, позивачці не було відомо, що Одеська митниця фактично заблокувала процедуру продовження контракту, не ініціювала передбачених законом кадрових дій та, більше того, направила до суб`єкта призначення лист із негативною позицією, про існування якого позивачку не було повідомлено. До цього моменту позивачка об`єктивно не могла встановити причинно-наслідковий зв`язок між відмовами у відпустці, ненарахуванням допомоги на оздоровлення, ігноруванням її заяв та подальшим звільненням. Формальне ознайомлення з наказом про звільнення саме по собі не давало можливості усвідомити, що звільнення є похідним наслідком упередженої та дискримінаційної поведінки керівництва Одеської митниці, а не звичайним завершенням строку контракту. Отже, твердження відповідача про те, що позивачка «повинна була дізнатися» про порушення своїх

прав ще у січні 2025 року, є безпідставним і не відповідає фактичним обставинам справи.

У судовому засіданні 12.02.2026 року судом на обговорення поставлене клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Представник позивача заперечувала проти задоволення клопотання, представник відповідача підтримала клопотання.

Розглянувши клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В свою чергу, відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позивач просить суд скасувати наказ відповідача про її звільнення від 13.01.2025 року, позов поданий 01.12.2025 року.

Згідно п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача звернулася до Державної митної служби України із адвокатським запитом від 18.11.2025 року, на що отримала лист від 24.11.2025 року, у якому зазначено, що:

- від Одеської митниці, її керівництва та інших підрозділів будь-яких офіційних звернень, подань, листів, службових записок або інших документів щодо необхідності внесення змін до наказу Держмитслужби від 13.01.2025 № 18-0 «Про звільнення ОСОБА_4 » до Державної митної служби України не надходило;

- документи про продовження дії контракту з ОСОБА_4 на новий строк з огляду на закінчення попереднього контракту, Одеською митницею не направлялися.

- Одеською митницею до Держмитслужби направлено лист від 09.01.2025 № 7.10-1/12-01/4/479.

В додатки до листа надано копію листа Одеської митниці від 09.01.2025 № 7.10-1/12-01/4/479 на ім`я В.о.голови Держмитслужби України «Про продовження строку дії контракту ОСОБА_4 », у якому мітиться прохання не розглядати питання продовження строку дії контракту про проходження державної служби від 20.01.2022 № 3, укладеного з ОСОБА_4 на посаді начальника митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що до отримання відповіді Державної митної служби України на адвокатський запит 24.11.2025 року, позивачці не було відомо, що Одеська митниця надіслала Держмитслужбі України лист від 09.01.2025 року, не ініціювала передбачених законом кадрових дій.

Отже до цього моменту ОСОБА_2 об`єктивно не могла встановити причинно-наслідковий зв`язок між відмовами у відпустці, ненарахуванням допомоги на оздоровлення, нерозглядом її заяв та подальшим звільненням.

Суд відхиляє покликання відповідача на надіслання позивачці на електронну пошту повідомлення та копії Наказу про звільнення 15.01.2025 року, оскільки згідно ст.91 ЗУ «Про державну службу» у разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто доведення інформації або документів у такий спосіб мало бути зафіксовано протоколом у порядку, встановленому КМ України, проте такий доказ відповідачем не наданий.

З цих мотивів суд залишає без задоволення клопотання відповідача про залишення позову без розгляду у зв`язку із недоведеністю обставини пропуску позивачкою строку звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 240, 241-243, 248, 250, 256 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника Одеської митниці про залишення позову ОСОБА_2 без розгляду.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 17 лютого 2026 року.

Суддя М.М. Аракелян