Справа № 120/13022/24
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/13022/24 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Бошкова Ю.М.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

16 лютого 2026 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління служби судової охорони у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління служби судової охорони у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01.05.2025 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби у Службі судової охорони періодів роботи в державних органах.

Зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби у Службі судової охорони періоди роботи в державних органах зокрема: у головному управлінні Державного казначейства у Вінницькій області з 20.02.2007 року по 07.12.2011 року; головному управлінні Державного казначейства у Вінницькій області з 08.12.2011 року по 13.09.2019 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області №242о/с від 22.05.2020 року ОСОБА_1 прийнято на посаду провідним спеціалістом фінансово - економічного відділу територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області, з 04.08.2020 року.

27.08.2024 року позивач звернулася до керівництва Територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області з рапортом щодо зарахування до стажу служби у Службі судової охорони стажу періодів роботи в державних органах, зокрема :

- у головному управлінні Державного казначейства у Вінницькій області з 20.02.2007 року по 07.12.2011 року;

- головному управлінні Державного казначейства у Вінницькій області з 08.12.2011 року по 13.09.2019 року.

За результатами розгляду рапорту, 28.08.2024 відповідач листом №К-17 повідомив, що станом на 05.09.2024 року ОСОБА_1 перебуває на посаді провідного спеціаліста фінансово - економічного відділу Територіального управління Служби судової охорони у Вінницькій області, яку не включено до переліку посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років зараховується час роботи в державних органах, відповідно до Наказу Служби судової охорони від 24.10.2022 року №454, а тому відсутні правові підстави для зарахування стажу (часу) роботи позивача в держаних органах до стажу служби в Службі судової охорони.

На переконання позивача, така відмова є протиправною та суперечить чинному законодавству, у зв`язку з чим звернулася з цим позовом до суду.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження Служби судової охорони, правовий статус працівників Служби судової охорони, проходження служби у Службі судової охорони, спеціальні звання співробітників Служби судової охорони та їх соціальний захист, регулюються Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII) розділом XI, главою 4 "Служба Судової охорони".

Відповідно до частини 6 статті 161 Закону №1402-VIII, територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи.

Положеннями частини 1, 2 статті 162-1 Закону №1402-VIII, встановлено, що до працівників Служби судової охорони належать особи, яким присвоєно спеціальні звання співробітників Служби судової охорони, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони.

Порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони регулюється цим Законом та положенням, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України.

Так, відповідно до частини 5 статті 163 Закону №1402-VIII, час проходження служби у Службі судової охорони зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 року №1051/0/15-19 "Про затвердження Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони" затверджено Положення про Службу судової охорони (далі - Положення №1051/0/15-19).

Відповідно до пункту 1 розділу I Положення №1051/0/15-19, це Положення визначає порядок проходження служби громадянами України у Службі судової охорони.

Згідно пункту 5 розділу I Положення № 051/0/15-19, час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей".

Так, відповідно до пункту 13 розділу I Положення №1051/0/15-19, склад співробітників поділяється на молодший, середній і вищий.

Співробітникам присвоюються такі спеціальні звання:

- молодший склад-рядовий Служби, капрал Служби, сержант Служби, старший сержант Служби;

- середній склад-молодший лейтенант Служби, лейтенант Служби, старший лейтенант Служби, капітан Служби, майор Служби, підполковник Служби, полковник Служби;

- вищий склад-генерал Служби.

Пунктом 21 розділу I Положення №1051/0/15-19 встановлено, що керівники центрального органу управління Служби та територіальних підрозділів Служби несуть персональну відповідальність за невиконання вимог цього Положення та інших нормативно-правових актів з питань проходження служби співробітниками.

Відповідно до пункту б) статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-XII, (далі - Закон №2262-XII), право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби співробітники Служби судової охорони.

Відповідно до пунктів б), и) частини 1 статті 17 Закону №2262-XII, особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються:

- служба в Службі судової охорони на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

- час роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" і постановою Верховної Ради України про порядок введення в дію цього Закону, Кабінет Міністрів України постановою від 17.07.1992 року №393 затвердив "Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, (далі - Порядок №393).

Так, пунктом 1 Порядку №393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" і "з" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: служба в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони.

Судом встановлено, що позивач відноситься до середнього складу співробітників Служби судової охорони, оскільки їй присвоєно спеціальне звання старший лейтенант Служби судової охорони.

Пунктом 9 розділу I Положення №1051/0/15-19 встановлено, що першим днем проходження служби вважається день прийняття громадянина на службу та призначення на посаду в центральний орган управління Служби, її територіальні підрозділи.

Як вбачається з матеріалів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 до початку проходження служби у Службі судової охорони ОСОБА_1 працювала в державних органах, зокрема:

- у головному управлінні Державного казначейства у Вінницькій області з 20.02.2007 року по 07.12.2011 року;

- головному управлінні Державного казначейства у Вінницькій області з 08.12.2011 року по 13.09.2019 року.

Із норм чинного законодавство вбачається, що вказані періоди роботи позивача відносяться до часу роботи в державних органах на посадах, що віднесені до категорій посад державних службовців, які повинні бути зараховані до стажу до стажу служби у Службі судової охорони у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони.

Такий стаж служби у Службі судової охорони дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки, а також призначення пенсії, тому не зарахування таких період роботи позивача до стажу служби у Службі судової охорони є порушенням її права на отримання передбачених законодавством державних соціальних гарантій в повному обсязі.

Суд зауважує, що перехід на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу не потребує обов`язкової правової підстави, встановленої законодавчим чи нормативним актом, сам факт прийняття громадянина на службу до Служби судової охорони, у якого є стаж роботи в державних органах до початку служби у Службі судової охорони, є переходом на таку службу.

Порядок №393 передбачає обов`язок голови Служби судової охорони затвердити перелік посад у територіальних управліннях Служби судової охорони, служба на яких надає право співробітникам середнього і вищого складу зараховувати до їхнього стажу служби у Службі судової охорони стаж (час) роботи в державних органах.

Не виконання такого обов`язку відповідальною посадовою особою Служби не позбавляє співробітників Служби судової охорони права на належне соціальне забезпечення, передбачене чинним законодавством у разі зарахування до стажу служби у Службі судової охорони стажу (часу) роботи співробітників у державних органах до вступу на службу.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання апелянта на наказ Служби судової охорони від 24.10.2022 №454 про затвердження Переліку посад співробітників Служби судової охорони середнього і вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, відповідно до якого позивач не обіймала посад за таким переліком, як на підставу для відмови у зарахуванні спірних періодів до стажу служби позивача у Службі судової охорони, оскільки, як стверджує відповідач, така норма прямо не внесена в Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони. В даному контексті колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що саме пунктом «и» частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ передбачено зарахування часу попередньої роботи особи в державних органах до стажу її служби (вислуги) у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу, тобто як у територіальних управліннях, так і в центральному органі управління Служби.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу, що статтею 164 Закону №1402-VIII встановлено спеціальні звання співробітників Служби судової охорони. Зокрема, спеціальними званнями середнього складу є: молодший лейтенант Служби судової охорони; лейтенант Служби судової охорони; старший лейтенант Служби судової охорони; капітан Служби судової охорони; майор Служби судової охорони; підполковник Служби судової охорони; полковник Служби судової охорони.

Як зазначено вище, позивачу присвоєно спеціальне звання старший лейтенант Служби судової охорони, а тому відноситься до середнього складу співробітників Служби судової охорони.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відмова у зарахуванні до стажу служби позивача стажу (часу) її роботи у державних органах визнається судом як протиправні дії, оскільки чинним законодавством передбачено таке зарахування, однак відповідач всупереч вимогам чинного законодавства відмовив листом у зарахуванні позивачу до стажу служби у Службі судової охорони відповідних періодів її роботи в державних органах.

Отже, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Територіального управління служби судової охорони у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.