Справа № 340/7544/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2026-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2026 року м. Дніпросправа № 340/7544/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в письмовому провадженні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Кіровоградської обласної прокуратури на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року (суддя Казанчук Г.П.) в справі № 340/7544/24 за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кіровоградської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за період з 03 червня 2021 року по 25 січня 2022 року (включно).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з Кіровоградської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.06.2021 року у справі № 640/27232/20 за період з 03.06.2021 року по 25.01.2022 року у сумі 174133,80 гривень із відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вважає неправильним висновок суду першої інстанції, що з вини відповідача відбулася затримка виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді в органах прокуратури, що відповідно до статті 236 КЗпП України є підставою для стягнення середнього заробітку за час такої затримки.

Звертає увагу, що з моменту винесення рішення суду про поновлення на посаді ОСОБА_1 безпосередньо не звертався до Кіровоградської обласної прокуратури із заявами щодо поновлення на роботі.

Лише 22 грудня 2021 року від ОСОБА_1 до відділу кадрової роботи та державної служби обласної прокуратури надійшла заява щодо його поновлення на роботі за рішенням суду. На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 18 січня 2022 року, винесеної під час примусового виконання виконавчого листа, виданого 15 червня 2021 року у справі № 640/27232/20, в частині поновлення ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді начальника Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області з 30 серпня 2020 року, наказом керівника Кіровоградської обласної прокуратури від 26 січня 2022 року № 18к позивача поновлено на вищевказаній посаді з 30 вересня 2020 року. ОСОБА_1 приступив до роботи 26 січня 2022 року з дня ознайомлення з наказом керівника Кіровоградської обласної прокуратури від 26 січня 2022 року № 118к про його поновлення на посаді та згідно з наказом від 26 січня 2022 року № 19к йому визначено робоче місце в Бобринецькому відділі Знам`янської окружної прокуратури.

На думку апелянта, відсутня вина Кіровоградської обласної прокуратури щодо несвоєчасного поновлення позивача на посаді, оскільки після звернення ОСОБА_1 22 грудня 2021 року до обласної прокуратури із заявою наказом від 26 січня 2022 року його поновлено на посаді.

Позивачем не надано жодних належних доказів щодо відмови роботодавця виконувати рішення суду та не наведено фактів його умислу з метою затримки виконання відповідного судового рішення.

Учасники справи до судового засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, у зв`язку з чим відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 14.01.2009 року працював в органах прокуратури на різних посадах, а з 15.12.2015 року на посаді начальника Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури.

Наказом керівника Кіровоградської обласної прокуратури № 174к від 29.09.2020 року за одноразове грубе порушення правил прокурорської етики та поведінки до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади в органах прокуратури (пункт 6 частини першої статі 43 Закону України Про прокуратуру) звільнено з посади прокурора начальника Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.06.2021 року по справі № 640/27232/20, яке набрало законної сили 01.12.2021 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів від 16.09.2020 № 217дп-20 Про накладення на начальника Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення; визнано протиправним та скасовано наказ керівника Кіровоградської обласної прокуратури від 29.09.2020 № 174к; поновлено ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді начальника Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області з 30.09.2020; допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в сумі 21792,05 грн.

ОСОБА_1 звернувся із заявою від 21.12.2021 року про поновлення його на посаді на підставі рішення суду.

Наказом керівника Кіровоградської обласної прокуратури від 26.01.2022 року №18к наказ керівника Кіровоградської обласної прокуратури від 29.09.2020 року № 174к застосування до начальника Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади в органах прокурори. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Бобринецького відділу Новоукраїнської прокуратури з 30.09.2020 року.

Із вищезазначеним наказом позивача ознайомлено 26.01.2022 року.

Суд першої інстанції вважав, що у Кіровоградської обласної прокуратури як роботодавця виник обов`язок добровільно і негайно виконати рішення ОСК м. Києва від 02.06.2021 року у справі № 640/27232/20 в частині поновлення позивача на роботі, а встановлення факту затримки виконання рішення ОСК м. Києва від 02.06.2021 року в адміністративній справі №640/27232/20 в у період з 03.06.2021 року по 25.01.2022 року включно вказує на те, що позивач має право на виплату середнього заробітку за час такої затримки.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що сума середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за період з 03.06.2021 року по 25.01.2022 року становить 174133,80 грн (1074,90 грн х 162 дні) із вирахуванням обов`язкових податків та зборів, та належить стягненню з Кіровоградської обласної прокуратури на користь позивача.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 14 січня 2009 року працював в органах прокуратури, з 15 грудня 2015 року - на посаді начальника Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури.

Наказом керівника Кіровоградської обласної прокуратури № 174к від 29 вересня 2020 року за одноразове грубе порушення правил прокурорської етики та поведінки до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади в органах прокуратури (пункт 6 частини першої статі 43 Закону України «Про прокуратуру»), ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора начальника Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 червня 2021 року у справі № 640/27232/20, яке набрало законної сили 01 грудня 2021 року, зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів від 16 вересня 2020 року № 217дп-20 «Про накладення на начальника Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення»; визнано протиправним та скасовано наказ керівника Кіровоградської обласної прокуратури від 29 вересня 2020 року № 174к; поновлено ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді начальника Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області з 30 вересня 2020 року; допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області.

ОСОБА_1 21 грудня 2021 року звернувся до Кіровоградської обласної прокуратури із заявою про поновлення його на посаді на виконання судового рішення.

Наказом керівника Кіровоградської обласної прокуратури від 26 січня 2022 року №18к наказ керівника Кіровоградської обласної прокуратури від 29 вересня 2020 року № 174к про застосування до начальника Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади в органах прокурори скасовано, поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Бобринецького відділу Новоукраїнської прокуратури з 30 вересня 2020 року.

Спірним в цій справі є питання наявності підстав для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на публічній службі.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 236 КЗпП врегульоване питання оплати вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника, відповідно до якої у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Таким чином, законодавцем визначено обов`язок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця) виплатити працівнику середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

В цьому випадку судом 02 червня 2021 року ухвалено рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді в органах прокуратури на посаді начальника Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області з 30 вересня 2020 року, рішення допущено до негайного виконання, проте позивач поновлений на посаді лише наказом керівника Кіровоградської обласної прокуратури від 26 січня 2022 року №18к з 30 вересня 2020 року.

Пунктом 3 частини першої статті 371 КАС України встановлено, що негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до частини другої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

За приписами частини восьмої статті 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Оскільки позивача поновлення на посаді на підставі судового рішення, ухваленого 02 червня 2021 року та яке підлягало негайному виконанню, тільки 26 січня 2022 року, є правильним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для виплати позивачу середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення за період з 03 червня 2021 року по 25 січня 2022 року (день напередодні видання наказу про поновлення позивача на роботі).

Доводи апелянта про те, що затримка у поновленні позивача відбулась у зв`язку з відсутністю волевиявлення саме позивача, який не звертався з питання реалізації судового рішення, тільки 22 грудня 2021 року від ОСОБА_1 до відділу кадрової роботи та державної служби обласної прокуратури надійшла заява щодо його поновлення на роботі за рішенням суду, а на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 18 січня 2022 року, винесеної під час примусового виконання виконавчого листа, виданого 15 червня 2021 року у справі № 640/27232/20, в частині поновлення ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді начальника Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області з 30 серпня 2020 року, наказом керівника Кіровоградської обласної прокуратури від 26 січня 2022 року № 18к позивача поновлено на вищевказаній посаді з 30 вересня 2020 року, є цілком необґрунтованими, адже приведеними вище нормами матеріального права (статті 235 КЗпП) та нормами процесуального права (статей 371 та 372 КАС України) імперативно встановлено негайне виконання рішень про поновлення на посаді у відносинах публічної служби, тобто рішення про поновлення на посаді мають виконуватися негайно в силу закону, безвідносно до волевиявлення особи, яку поновлено на роботі судовим рішенням, та звернення рішення до примусового виконання.

Суд зауважує, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду. Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не з часу пред`явлення рішення до виконання, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

За правовою позицію, викладеною Верховним Судом у постановах від 16 лютого 2018 року у справі №807/2713/13-а, від 27 червня 2019 року у справі №821/1678/16, від 31 липня 2019 року у справі №813/593/17, від 25 вересня 2019 року у справі №813/4668/16, від 27 листопада 2019 року у справі №802/1183/16-а, від 19 грудня 2019 року у справі №2а-7683/12/1370, від 05 лютого 2020 року у справі №815/1676/18, від 05 березня 2020 року у справі №280/360/19, від 26 листопада 2020 року у справі №500/2501/19, від 19 квітня 2021 року у справі №826/11861/17, від 24 червня 2021 року у справі №640/15058/19, від 20 липня 2021 року у справі №826/3465/18, для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі ст. 236 КЗпП України суду потрібно встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення; у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після ухвалення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати не видання власником (уповноваженим органом) негайно після проголошення судового рішення наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, про що зазначено Верховним Судом у постанові від 24 вересня 2021 року у справі №640/755/19.

Оскільки відповідачем наказ про поновлення позивача на посаді публічної служби видано 26 січня 2022 року, тоді як рішення про поновлення на посаді ухвалено 02 червня 2021 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач у силу статті 236 КЗпП має право на отримання середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді.

Апелянтом не приведено інших доводів, крім відсутності особистого волевиявлення позивача задля поновлення на посаді.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської обласної прокуратури на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року в справі №340/7544/24 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року в справі №340/7544/24 за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення 18 лютого 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко