Справа № 420/1019/26
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2026-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1019/26
УХВАЛА

18 лютого 2026 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бабенко Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Міністерство оборони України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2026 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Міністерство оборони України, в якій позивач просить суд:

визнати бездіяльність командування військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , пп НОМЕР_2 ) Збройних сил України Міністерства оборони України щодо невиплати в повному обсязі сержанту ОСОБА_1 грошового забезпечення за період від червень 2023 року включно по лютий 2024 рік включно, неправомірною;

стягнути з військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , пп НОМЕР_2 ) Збройних сил України Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 невиплачене за період від червень 2023 року включно по лютий 2024 рік включно, грошове забезпечення в сумі 762514,11 грн.

Ухвалою суду від 20.01.2026 року позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду:

доказів проходження ОСОБА_1 військової служби станом на дату подання позовної заяви (15.01.2026) або заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку;

обґрунтованої заяви щодо залучення до участі у справі в якості третьої особи Міністерства оборони України, із зазначенням про її залучення на стороні позивача або відповідача, а також з обґрунтуванням яким чином рішення суду може вплинути на права і обов`язки вказаної особи, або уточнити коло учасників справи та надати відповідні уточнення до позовної заяви.

30.01.2026 року до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій представник позивача зазначає, що до позовної заяви долучено копію військового квитка серії НОМЕР_3 від 05.05.2001. Відповідно до записів у військовому квитку серії НОМЕР_3 від 05.05.2001, на сторінках №8, 9, 27 зазначено, що ОСОБА_1 продовжує нести службу у Збройних Сил України станом на дату подання позову (15.01.2026). Досі на 30.01.2026 змінювались лише місце служби шляхом переведення, але звільнення зі служби ЗСУ не було.

Щодо залучення до участі у справі третьої особи, то представник позивача зазначає, що відповідачем у справі є Військова частина НОМЕР_1 Збройних Сил України Міністерства оборони України. Відтак, відповідач є підвідомчою державною установою, бюджет якого визначається та фінансується державним відомством Міністерством оборони України, яке має самостійність у відповідних рішеннях.

Міністерство оборони України приймає рішення щодо створення/формування чи ліквідації таких суб`єктів, як військові частини ініціатива може виходити як від самого міністерства так і від командних структур, таких як Генеральний штаб ЗСУ, командувань родів, військ, тощо. Але у будь-якому випадку, Міністерство оборони України є власником (розпорядником) всіх структур, які до нього входять, в тому числі щодо військових частин Збройних Сил України.

Отже, судове рішення за вказаним позовом може вплинути на зобов`язання Міністерства оборони України формувати бюджет на виплати заборгованості військової частини, відповідального виконання судового рішення, у випадку пасивності відповідача самостійно формувати погашення боргу.

Вирішуючи питання щодо строку звернення до суду, суддя вказує про таке.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.3 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач у спірний період проходив військову службу, яка вважається публічною службою згідно п.17 ч.1 ст.4 КАС України.

Частиною 5 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Верховний Суд у постанові від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22 дійшов висновку, що зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною 5 статті 122 КАС України.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 02 серпня 2023 року справа № 380/17776/22, від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21, 03 серпня 2023 року справа № 280/6779/22.

Так, відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX), у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» №2352-IX від 01.07.2022, який набрав чинності 19.07.2022, назву та частини першу і другу статті 233 та текст статті 234 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2025 року № 1-р/2025, визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину першу статті 233 Кодексу законів про працю України в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат.

В означеному рішенні Конституційного Суду України вказано, що Законодавець, установлюючи тримісячний строк для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат, не врахував, що зобов`язання щодо виплати винагороди за працю є триваючим, призводить до фактичного звуження змісту та обсягу конституційних прав працівника, гарантованих статтями 43 і 55 Конституції України. Така законодавча конструкція ставить працівника, який перебуває у трудових відносинах, у менш захищене становище порівняно зі звільненим працівником, що суперечить принципу рівності та гарантії ефективного судового захисту.

Отже, установлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат суперечить Конституції України, оскільки призводить до фактичного звуження змісту та обсягу конституційних прав, гарантованих статтями 43 і 55 Конституції України, порушує гарантії своєчасного одержання винагороди за працю та позбавляє працівника реальної можливості ефективно реалізувати право на судовий захист, що суперечить частині першій статті 8, частині сьомій статті 43, частині першій статті 55 Конституції України.

Водночас, тримісячний строк звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні - ч. 2 ст.233 КЗпП України, є діючою нормою, оскільки Рішенням Конституційного Суду від 11.12.2025 року у справі №1-7/2024(337/24) визнана неконституційною нормою саме ч.1 ст.233 КЗпП України, яка стосується працівників, які продовжують роботу (службу).

Відтак, згідно з позицією Конституційного Суду України, викладеною у Рішенні від 11 грудня 2025 року № 1-р/2025 по справі №1-7/2024(337/24), для працівника, який продовжує працювати не застосовується тримісячний строк звернення до суду із заявою про вирішення трудового спору, тоді як у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні застосовується тримісячний строк звернення до суду з моменту звільнення (одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, що підтверджується копією Військового квитка серії НОМЕР_3 .

З огляду на вказане, суддя доходить висновку щодо поновлення позивачу строків звернення до суду з вказаним позовом.

Відтак, позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 КАС України.

Зазначений спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства та підсудний Одеському окружному адміністративному суду.

Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви відповідно до ст. 169 КАС України, а також підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлені ст. 170 КАС України, у суду відсутні.

Позивач згідно з п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Згідно з ч.1 ст.12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч.5 ст.12 КАС України умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Відповідно до частини 3 статті 12 КАС України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з частиною 3 статті 257 КАС України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1)значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на предмет спірних правовідносин, враховуючи категорію та складність вказаної справи, суд дійшов висновку, що дана справа підлягає розгляду у порядку загального позовного провадження.

Згідно з положеннями ст. 179 КАС України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Дата і час підготовчого засідання призначається судом з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 173 КАС України, підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя адміністративного суду, який відкрив провадження в адміністративній справі.

Завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

При цьому, суддя зазначає, що питання щодо залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Міністерство оборони України, буде вирішено судом під час проведення підготовчого судового засідання.

Зважаючи на фактичне перебування судді на підготовці суддів Одеського окружного адміністративного суду, яке проводилось Одеським регіональним відділенням Національної школи суддів у період з 09.02.2026 по 13.02.2026 включно та відповідну заборону поєднання навчального процесу з виконанням професійних обов`язків, відсутність електроживлення у приміщенні суду, ухвалу суду у справі складено та підписано суддею 18.02.2026 року.

Керуючись ст. 12, 160, 161, 171, 173, 179-181, 248 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строки звернення до суду з вказаним позовом.

Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 .

Відкрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошового забезпечення.

Розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Призначити підготовче засідання на « 12» березня 2026 року об 11 год. 00 хв. у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14, зала судових засідань №29 (2-й поверх).

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив подається до суду разом із документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу.

Відповідно до ч.2 ст.175 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана відповідачу.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечень, копія яких одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана позивачу.

Згідно зі ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Зазначити сторонам, що надання доказів відбувається в порядку ст. 79 КАС України.

Веб-адреса сторінки Одеського окружного адміністративного суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://adm.od.court.gov.ua/sud1570/, додаткові засоби зв`язку: телефон: 048-770-10-29, електрона пошта: ; .

Копію ухвали направити сторонам, разом з інформацією про їхні процесуальні права та обов`язки.

Справа розглядатиметься суддею одноособово.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Дмитро БАБЕНКО