Справа № 320/45087/25
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 року справа №320/45087/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , позаштатної ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЦВЛК ЗСУ про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом, в якому просить:

1. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач-1) та ІНФОРМАЦІЯ_3 , що полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про постановку на військовий облік, як військовозобов`язаного ОСОБА_1 (Позивач), який з 04.02.2015 виключений з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі свідоцтва про хворобу № 90-п від 15.01.2015 прийнятого під час проходження військової служби госпітальною ВЛК психоневрологічного профілю ГВМКЦ ГВКГМО України від 15.01.2015р. затвердженого ЦВЛК МО України №659/31 від 28.01.2015, яким визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, направлення для проходження ВЛК та призову на військову службу під час мобілізації.

2. Скасувати протиправну постанову ВЛК, оформлену довідкою ВЛК № 2025-0329-1221 від 29.03.2025 р. позаштатною ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі - відповідач-2), якою позивача визнано придатним до військової служби.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 - залишено без руху.

04.12.2025 від позивача на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху подано уточнену позовну заяву, в якій позивач просить:

Визнати протиправними дії Відповідача 1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про постановку на військовий облік, як військовозобов`язаного ОСОБА_1 (Позивач), який з 04.02.2015 виключений з військового обліку.

Визнати протиправними дії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, викладені в листі 598/4/19459 від 15.08.2025, стосовно неналежного розгляду скарги позивача про скасування протиправної постанови ВЛК, оформленої довідкою ВЛК 2025-0329-1221 від 29.03.2025 р. позаштатною ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зобов?язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути скаргу Позивача про скасування протиправної постанови ВЛК, оформлену довідкою ВЛК 2025-0329-1221 від 29.03.2025 р. позаштатною ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 , якою Позивача визнано придатним до військової служби.

При цьому, уточнено склад учасників справи, та залучено як відповідача - Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України (далі - відповідач-3).

За змістом наявного у справі відзиву на позовну заяву, відповідач-1 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 05.02.2025р. у справі № 160/2592/23, процедура призову на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу. Так, скасування постанови ВЛК не є підставою для звільнення з військової служби відповідно до переліку, зазначеного у ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Відповідно заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 на даний час не відповідають правовідносинам, які склалися на даний час, та їх задоволення не спричинить відновлення попереднього становища особи.

Відповідачі 2 та 3 не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву, не зважаючи на те, що були належним чином повідомлені про розгляд справи.

Відтак, суд, з урахуванням приписів ст. 162 КАС України, здійснюватиме розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши обставини справи, судом було встановлено наступне.

З 04.02.2015 позивач був виключений з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі свідоцтва про хворобу № 90-п від 15.01.2015р., прийнятого під час проходження військової служби госпітальною ВЛК психоневрологічного профілю ГВМКЦ «ГВКГ» МО України від 15.01.2015р. затвердженого ЦВК МО України № 659/31 від 28.01.2015р., яким позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку (копія свідоцтва про хворобу № 90-п від 15.01.2015р.).

Вказана обставина, також підтверджується печаткою із записом «Виключено з військового обліку 04.02.2015р. ІНФОРМАЦІЯ_6 на підставі ст. 37 пп 6 п. 3 ЗУ «Про військовий обов?язок та військову службу», проставленої у військовому квитку позивача серії НОМЕР_1 на 22 сторінці та відповідною печаткою в паспорті серії НОМЕР_2 , проставленою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 04.02.2015р. про те, що позивач не військовозобов?язаний, а також отриманою обліковою карткою до військового квитка НОМЕР_1 , виданого на позивача згідно відповіді № 1429/1077 від 15.04.2025р. ІНФОРМАЦІЯ_7 на запит ІНФОРМАЦІЯ_8 у Київській області.

Підставою для прийняття такого рішення військово-лікарською комісією стали наявні тривалі захворювання, що викликанні отриманими під час військової служби у 2014р. та участі в боях на Сході України. Зокрема, психіатричними захворюваннями з діагнозом: «Адаптивний розлад у примітивної особистості у вигляді різко вираженого тривожно-депресивного стану ускладненого інсомнією та панічними нападами. Вегето судинна дистонія. Еритемантозна гастродуоденопатія. Ідіопатичний пролапс стулок мітрального клапану з регургітацією до 1 ст. та ін».

Відтак, відповідно до додатку № 11 Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2008р. №402 на підставі ст. 17 А графи ІІ "Розклад хвороб», що визначають ступінь придатності до військової служби у Збройних Силах України позивача визнано «Непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку» (копія свідоцтва про хворобу № 90- від 15.01.2015р.).

На підставі вказаного рішення ВЛК про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку», яке затверджено ЦВЛК МО України № 659/31 від 28.01.2015р., позивач був звільнений із ЗС України у відставку наказом № 31 командира військової частини польової пошти НОМЕР_3 від 02.02.2015р.

29.03.2025р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , органами Національної поліції України було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 як такого, що в порушення вимог частини шостої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не мав при собі військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі). При подальшій перевірці в АІТС " ІНФОРМАЦІЯ_10 " інформація про військовий облік громадянина ОСОБА_1 виявилась відсутньою.

Відповідно до вимог п. 81 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024р. № 560, ОСОБА_1 взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_1 та направлено на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Постановою позаштатного ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 військовозобов`язаний ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби згідно постанови, оформленої довідкою ВЛК за № 2025-0329-1221 від 29.03.2025р.

Відповідно до абзацу 3 п. 2 ч. 5 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" на підставі Указу Президента України від 24.02.2022р. № 65/2022 "Про загальну мобілізацію" та наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.03.2025р. №172 Про здійснення призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу по мобілізації військовозобов`язаний ОСОБА_1 з 30.03.2025 знятий з військового обліку військовозобов`язаних як такий, що призваний на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_4 .

За результатами поданої позивачем заяви командиру в/ч НОМЕР_4 про незаконність і протиправність дій ІНФОРМАЦІЯ_8 і СІЇ у Київській області, останнім 11.08.2025р. отримано відповідь, з якої вбачається, що в/ч не має повноважень оскарження рішення позаштатних ВЛК РТЦК і СП, а тому ВЛК № 2025-0329-1221 від 29.03.2025р. не дає право на даний час ОСОБА_1 на звільнення з військової служби.

Позивачем була подана скарга за вх. № 7991 від 06.05.2025 начальнику ІНФОРМАЦІЯ_11 - голові військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_12 на постанову ВЛК, оформлену довідкою військово-лікарської комісії № 2025-0329-1221 від 29.03.2025р.

З отриманої відповіді № 2/1/3/3806 від 19.06.2025 слідує, що станом на поточну дату відсутні законні підстави для медичного огляду військовослужбовця ОСОБА_1 військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_12 , до повноважень якої відноситься переогляд військовозобов?язаних, а не військовослужбовців.

Позивач, не погоджуючись з відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_11 , подав 16.07.2025р. скаргу вищестоящому органу - Голові Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України на постанову ВЛК оформлену довідкою військово-лікарської комісії № 2025-0329-1221 від 29.03.2025р.

З отриманої відповіді № 598/4/19459 від 15.08.2025, оформленої листом, вбачається цитування нормативно-правових норм щодо порядку проведення військово-лікарської комісії в ЗСУ.

Вважаючи протиправними дії ЦВЛК щодо неналежного розгляду скарги позивача, останній через свого представника звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з таких приписів законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі по тексту - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, військова служба передбачає професійну діяльність саме придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.

Відповідно до частини 10 статті 2 Закону №2232-ХІІ та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402 (далі - Положення №402).

Згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це, зокрема, визначення ступеня придатності до військової служби, установлення причинного зв`язку захворювань військовослужбовців, (пункт 1.2 глави 1 розділу І Положення №402).

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК, лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення №402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.

ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України підпункт 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402.

Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх звільнення із Збройних Сил України.

ЦВЛК має право, серед іншого, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу І цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у закладах охорони здоров`я (установах), військових частинах.

Постанови ВЛК мають прийматись на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ).

Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.

Підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 розділу І Положення №402 встановлено, що на Центральну військово-лікарську комісію покладається перевірка якості лікувально-профілактичної роботи у цілях військово-лікарської експертизи серед військовослужбовців у військових частинах і закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, а також розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.

Згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Позивач оскаржує, зокрема, відмову ЦВЛК у задоволенні скарги про скасування довідки ВЛК від 29.03.2025 № 2025-0329-1221 та зазначає, що скаргу ЦВЛК розглянуто з порушенням вимог Положення № 402, в односторонньому порядку, без належної оцінки інших наданих до скарги додатків, без направлення запитів до закладів охорони здоров`я (установ), узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи для з`ясування фактичних обставин та причин хвороб, що, у свою чергу, свідчить про порушення відповідачем порядку розгляду скарги та прийняття протиправного рішення.

За результатом розгляду скарги позивача голова ЦВЛК ЗС України без складання протоколу листом повідомив позивача про відсутність законних підстав для задоволення поданої скарги.

Таким чином, ЦВЛК було розглянуто скаргу позивача відповідно до Закону України "Про звернення громадян" № 393/96-ВР, хоча, абзацом 15 підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 передбачено, що ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України; надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).

Тобто, всупереч вимогам наказу МОУ № 402, ЦВЛК відмовилась переглядати висновок ВЛК, оформлений довідкою від 29.03.2025р. №2025-0329-1221.

З урахуванням вищенаведеного виходить що ЦВЛК ЗС України, при розгляді скарги позивача на довідку ВЛК від 29.03.2025р. №2025-0329-1221, свій висновок повинна була оформити не листом, а вмотивованою постановою з викладенням всіх обставин та аргументів, з відповідним медичним обстеженням позивача та з винесенням постанови за результатами такого розгляду.

Відсутність належним чином оформленої постанови ЦВЛК про перегляд постанови ВЛК свідчить про те, що вона не прийняла жодного рішення з числа тих, які повинен на була ухвалити за законом.

Отже, має місце протиправна бездіяльність ЦВЛК, що є суб`єктом владних повноважень, щодо не прийняття постанови за результатами розгляду скарги позивача.

Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі №810/5009/18 зазначив, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Верховний Суд у постанові від 10.02.2022 у справі №160/7153/20 зауважив, що дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною 2 статті 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Перевірка правильності прийнятого військово-лікарською комісією рішення виключно за медичними показниками не входить до компетенції адміністративного суду.

Тобто, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ЦВЛК, суд вправі перевірити їх законність лише в межах дотримання процедури прийняття таких.

Отже, зважаючи на те, що в рамках розгляду даної справи з`ясовано, що відповідачем-3 не прийнято жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити згідно вимог, встановлених підпунктами 2.3.3 та 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, а, отже, скарга позивача не розглянута у відповідності по приписів Положення №402.

Таким чином, ЦВЛК Збройних Сил України не здійснила, як того вимагає Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, що затверджено наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402, належного розгляду скарги позивача на довідку ВЛК від 29.03.2025р. №2025-0329-1221, що свідчить про її протиправну бездіяльність.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання ЦВЛК Збройних Сил України повторно розглянути заяву позивача про скасування постанови у формі довідки ВЛК від 29.03.2025р. №2025-0329-1221 з прийняттям за результатами такого розгляду відповідної постанови з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.

Водночас, суд доходить висновку про передчасність вимог, звернутих позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними, що полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про постановку на військовий облік, як військовозобов`язаного ОСОБА_1 , позаяк такі дії вчинені відповідачем-1 на підставі довідки ВЛК від 29.03.2025р. №2025-0329-1221, яка є чинною станом на момент розгляду даної справи. Разом з тим, правомірність видачі наведеної довідки ВЛК ще не перевірена ЦВЛК на виконання даного судового рішення з винесенням відповідної постанови за результатами такої перевірки.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з вимогами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом встановлено, що під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору підлягають стягненню у розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ЦВЛК ЗСУ, яким допущено по відношенню до позивача протиправну бездіяльність.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_5 ) до ІНФОРМАЦІЯ_13 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), позаштатної ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_14 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України (місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Госпітальна, 16; ), про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Госпітальна, 16; ) щодо не розгляду скарги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_5 ) від 16.07.2025р. на постанову ВЛК, оформлену довідкою ВЛК № 2025-0329-1221 від 29.03.2025р. позаштатної ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 .

3. Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України (місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Госпітальна, 16; ) розглянути відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, що затверджено наказом Міністра оборони України 14.08.2008р. № 402, скаргу ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_5 ) від 16.07.2025р. на постанову ВЛК, оформлену довідкою ВЛК №2025-0329-1221 від 29.03.2025р. позаштатної ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 у Київській області, з прийняттям за результатами такого розгляду відповідної постанови з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні суду.

4. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_5 ) сплачений судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 (двадцять) коп. за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України (місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Госпітальна, 16; ).

6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.