Справа № 300/6001/25
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2026-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2026 р. справа № 300/6001/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Боршовського Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

Стислий виклад позицій сторін. Процесуальні дії суду:

Романенко Євген Олександрович в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (далі відповідач), в якому просить суд: визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 в забезпеченні заходами з професійної адаптації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 червня 2017 року № 432 Про затвердження Порядку та умов забезпечення соціальної та професійної адаптації осіб, які звільнені або звільняються з військової служби, з числа ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, членів сімей таких осіб, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України, яка оформлена листом від 22.05.2025 № 2066/45.32-13/35в; зобов`язати Департамент соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради забезпечити ОСОБА_1 заходами з професійної адаптації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 червня 2017 року № 432 Про затвердження Порядку та умов забезпечення соціальної та професійної адаптації осіб, які звільнені або звільняються з військової служби, з числа ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, членів сімей таких осіб, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 має статус члена сім`ї загиблого Захисника, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 11.07.2023. На підставі поданої позивачем заяви від 08.10.2024 ОСОБА_1 як члена сім`ї загиблого Захисника, взято на облік для забезпечення професійною адаптацією. Відповідач відмовив у наданні ОСОБА_1 вищевказаної послуги згідно листа від 22.05.2025 № 2066/45.32-13/35в, оскільки позивач не відноситься до встановленого абзацом 2 пункту 1 Порядку № 432 переліку членів сімей осіб, які мають право на отримання соціальної та професійної адаптації. Позивач зазначила, що такий перелік осіб невідповідає переліку, який встановлений пунктом 3 статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який має вищу юридичну силу ніж постанова Кабінету Міністрів України від 21.06.2017 № 432.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Департамент соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради правом на подання відзиву на позов не скористався. Ухвалу про відкриття провадження від 28.08.2025 доставлено 29.08.2025 до електронного кабінету відповідача.

Згідно з частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин суд вважає, що відповідачу ухвала від 28.08.2025 вручена належним чином, а справа підлягає вирішенню за наявними в ній матеріалами.

Встановлені судом обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 є матір`ю добровольця ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойових завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_2 від 06.10.2023 № 3/53/2986 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

ОСОБА_1 має статус члена сім`ї загиблого Захисника, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 11.07.2023, виданого на підставі пункту 5 частини першої статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Вказані обставини не є спірним та визнаються сторонами.

На підставі поданої заяви від 08.10.2024 ОСОБА_1 , як члена сім`ї загиблого Захисника, взято на облік для забезпечення професійною адаптацією.

За результатом розгляду заяви позивача відповідач листом від 22.05.2025 № 2066/45.32-13/35в повідомив ОСОБА_1 , що під час відпрацювання заяв згідно черговості та відповідно до умов постанов Кабінету Міністрів України від 21.06.2017 № 432 та від 18.03.2024 № 307 по справі позивача 29.04.2025 надіслано запит до Міністерства у справах ветеранів України № 1742/45.32-13/03в щодо достатності підстав для забезпечення заходами з професійної адаптації. 14.05.2025 отримано відповідь від Міністерства у справах ветеранів України № 10006/1.3/6.1.0-25, згідно якого повідомлено, що до членів сімей осіб, які звільняються або звільнені з військової служби, з числа ветеранів війни, осіб мають особливі заслуги перед Батьківщиною, в тому числі членів сімей загиблих (померлих), належать дружина/чоловік, їх неповнолітні діти, діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти, до закінчення ними закладів професійної (професійно-технічної) та вищої освіти, але не більш як до досягнення ними 23 років). Таким чином, ОСОБА_1 не може бути забезпечена заходами з професійної адаптації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.06.2017 № 432 (а.с. 6-7).

Вважаючи протиправними дії Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 в забезпеченні заходами з професійної адаптації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 червня 2017 року № 432 Про затвердження Порядку та умов забезпечення соціальної та професійної адаптації осіб, які звільнені або звільняються з військової служби, з числа ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, членів сімей таких осіб, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України, яка оформлена листом від 22.05.2025 № 2066/45.32-13/35в, представник позивача звернувся до суду з цим позовом, в якому просить суд зобов`язати Департамент соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради забезпечити ОСОБА_1 заходами з професійної адаптації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 червня 2017 року № 432.

При прийнятті рішення у цій справі суд керується такими нормами права та мотивами їх застосування з огляду на встановлені судом обставини справи:

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовий статус ветеранів війни, визначає Закон України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 № 3551-XII (далі Закон № 3551-XII), який забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Згідно з статтею 1-1 Закону № 3551-XII Державна політика соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України - цілеспрямована, системна діяльність органів державної влади щодо забезпечення соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України шляхом надання їм пільг і гарантій соціального захисту відповідно до законодавства.

Державна політика у сфері соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України формується та реалізується на принципах соціальної справедливості під час встановлення обсягу пільг та гарантій, комплексності під час формування та реалізації заходів адаптації ветеранів війни до мирного життя, належного фінансового забезпечення передбачених законом пільг та гарантій зазначеній категорії громадян, відкритості та рівного доступу до інформації про державні пільги та гарантії, механізми їх реалізації, доступу до реалізації права на отримання всіх пільг та гарантій, прозорості та підзвітності діяльності органів державної влади, їх посадових осіб у сфері соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України.

Статтею 2 Закону № 3551-XII законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України.

Права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни.

Нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 10-1 Закону № 3551-XII до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать:

5) сім`ї військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних, добровольців Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також сім`ї працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, до здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

До членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у цій статті, належать:

батьки;

один із подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні;

діти, які не мають (і не мали) своїх сімей;

діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття;

діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти;

утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2017 № 432 затверджено Порядок та умови забезпечення соціальної та професійної адаптації осіб, які звільняються або звільнені з військової служби, з числа ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, членів сімей таких осіб, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України (далі Порядок № 432).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 432 (в редакції, чинній на час подання позивачем заяви від 08.10.2024), ці Порядок та умови визначають механізм забезпечення структурними підрозділами, на які покладені функції з питань ветеранської політики, районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - місцеві органи) соціальної та професійної адаптації осіб, які звільняються або звільнені з військової служби, з числа ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, членів сімей таких осіб, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України, визначених Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі - особи).

До членів сімей осіб, які звільняються або звільнені з військової служби, з числа ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, зазначених в абзаці першому цього пункту, належать дружина/чоловік, їх неповнолітні діти, діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти, до закінчення ними закладів професійної (професійно-технічної) та вищої освіти, але не більш як до досягнення ними 23 років).

Згідно з пунктом 8 Порядку № 432 професійна адаптація - це заходи, спрямовані на здобуття, відновлення та удосконалення професійних знань, умінь та навичок, що здійснюються шляхом:

підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації за робітничою професією, у тому числі підвищення кваліфікації за освітніми програмами/робочими освітніми програмами;

отримання іншої спеціальності на основі здобутого раніше ступеня (рівня) освіти, підвищення кваліфікації, проходження спеціалізації, у тому числі із скороченим строком навчання;

отримання другого (магістерського) рівня вищої освіти на основі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти. При цьому вартість такого навчання не повинна перевищувати п`ятнадцятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом на момент вступу до закладу освіти.

Заходи з професійної орієнтації, що є складовою професійної адаптації, здійснюються у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 432 місцевими органами ведеться облік осіб, які отримують/отримали послугу з професійної адаптації, а також осіб, щодо яких вже укладені договори, строк дії яких є незавершеним в попередньому бюджетному періоді.

Пунктом 12 Порядку № 432 передбачено, що особа для отримання послуг з професійної адаптації звертається до місцевого органу за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) або за місцем фактичного проживання (перебування) із заявою в паперовій формі, зокрема шляхом надсилання її на адресу електронної пошти, згідно з додатком 1.

До заяви додається (додаються) засвідчена (засвідчені) в установленому порядку копія (копії)/сканована копія (скановані копії)/фотокопія (фотокопії):

посвідчення, що підтверджує наявність одного із статусів, визначених пунктом 1 цих Порядку та умов;

свідоцтва про шлюб, для дітей - свідоцтва про народження (для членів сімей осіб, які звільняються або звільнені з військової служби, з числа ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною);

індивідуальної програми реабілітації (для осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю).

У разі коли документи, подання яких передбачено цим пунктом, перебувають у володінні місцевого органу або містяться в інформаційно-комунікаційних системах, такі документи не подаються, а в заяві зазначаються відомості, необхідні для отримання послуги з професійної адаптації. У такому разі документи, необхідні для отримання послуги з професійної адаптації, отримуються місцевим органом без участі особи (суб`єкта звернення) на підставі зазначених у заяві відомостей шляхом доступу суб`єкта надання публічної послуги до відповідних інформаційно-комунікаційних систем або в автоматичному режимі шляхом електронної інформаційної взаємодії між інформаційно-комунікаційними системами через систему електронної взаємодії таких систем у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсутності копії/сканованої копії/фотокопії свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження для підтвердження державної реєстрації народження та шлюбу використовуються відомості з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, отримані в порядку електронної інформаційної взаємодії між Державним реєстром актів цивільного стану громадян та Єдиним державним реєстром ветеранів війни через систему електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів у порядку, передбаченому законодавством (за наявної технічної можливості).

Відповідно до пункту 13 Порядку № 432 місцевий орган:

перевіряє наявність документів, визначених абзацами третім - п`ятим пункту 12 цих Порядку та умов;

надсилає запит до центру зайнятості з метою підтвердження інформації про проходження протягом останніх трьох років особою відповідно до Закону України Про зайнятість населення професійного навчання, підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації, зокрема отримання ваучера відповідно до Порядку видачі ваучерів для підтримання конкурентоспроможності деяких категорій громадян на ринку праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 р. № 207 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 26, ст. 867). При цьому центри зайнятості розглядають зазначені запити та протягом трьох робочих днів надсилають місцевим органам відповідну інформацію;

реєструє заяву особи у журналі, що ведеться у паперовій формі згідно з додатком 2;

видає особі у разі потреби направлення на професійну орієнтацію щодо вибору напряму професійного навчання у паперовій формі згідно з додатком 3 до суб`єкта освітньої діяльності, центру зайнятості, інших підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, що здійснює професійну орієнтацію;

видає особі направлення на професійне навчання з урахуванням висновків професійної орієнтації у паперовій формі згідно з додатком 4.

Згідно з пунктом 14 Порядку № 432 послуга з професійної адаптації надається особі в порядку черговості. Особа може повторно отримати послугу з професійної адаптації, але не раніше ніж через три роки після отримання такої послуги. При цьому першочергово згідно з цими Порядком та умовами цією послугою забезпечуються наведені категорії осіб в такій пріоритетній послідовності:

1) особи, щодо яких вже укладені договори, строк дії яких є незавершеним в попередньому бюджетному періоді;

2) особи, працевлаштовані на посаду фахівця із супроводу ветеранів війни та демобілізованих осіб, які у зв`язку з цим потребують підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації;

3) особи з інвалідністю внаслідок війни;

4) особи, які звільняються або звільнені з військової служби, з числа ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною;

5) внутрішньо переміщені особи з числа осіб, яким встановлено інвалідність;

6) члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України.

Як встановлено судом вище, ОСОБА_1 має статус члена сім`ї загиблого Захисника та на підставі заяви від 08.10.2024 взята на облік для забезпечення професійною адаптацією.

Під час відпрацювання заяви позивача згідно черговості, відповідач листом від 22.05.2025 № 2066/45.32-13/35в повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для забезпечення заходами з професійної адаптації відповідно до Порядку № 432, оскільки позивач як матір загиблого Захисника не відноситься до переліку членів сімей осіб, які мають право на отримання соціальної та професійної адаптації, встановленого абзацом другим пункту 1 Порядку № 432.

Так, відповідно до абзацу другого пункту 1 Порядку № 432 (в редакції, чинній на час подання позивачем заяви від 08.10.2024), до членів сімей осіб, які звільняються або звільнені з військової служби, з числа ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, зазначених в абзаці першому цього пункту, належать дружина/чоловік, їх неповнолітні діти, діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти, до закінчення ними закладів професійної (професійно-технічної) та вищої освіти, але не більш як до досягнення ними 23 років).

Таким чином, серед членів сімей осіб, які звільняються або звільнені з військової служби, з числа ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, зазначених в абзаці першому пункту 1 Порядку № 432, відсутня така категорія осіб як батьки.

Водночас, статтею 10-1 Закону № 3551-XII визначено перелік осіб, які належать до членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у цій статті, а саме:

батьки;

один із подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні;

діти, які не мають (і не мали) своїх сімей;

діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття;

діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти;

утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія.

Таким чином, перелік членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, визначений Законом № 3551-XII, є ширшим за перелік членів сімей осіб, який встановлений абзацом другим пункту 1 Порядку № 432. При цьому, пункт 1 Порядку № 432 щодо визначення членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України містить пряме посилання на Закон № 3551-XII.

Юридична сила закону як основного джерела права, а також його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України.

Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади, яким у відповідності до пункту 3 частини першої статті 85 Конституції України є Верховна Рада України.

У Рішенні Конституційного Суду України від 17.10.2002 №17-рп (щодо повноважності Верховної Ради України) зазначено, що Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади, а відтак це означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони.

Згідно з приписами частини третьої статті 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Вища юридична сила закону полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні їм суперечити, а відтак, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону необхідно застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Аналогічний висновок щодо застосування закону як акта, який має вищу юридичну силу, ніж підзаконний нормативно-правовий акт, викладений у постановах Верховного Суду від 15.08.2019 у справі №281/459/17, від 24.10.2019 у справі № 761/14626/17, від 16.04.2020 у справі № 804/330/17.

Частиною першою статті 19 Закону України «Про правотворчу діяльність» від 24.08.2023 № 3354-IX визначено, що юридична сила - це властивість нормативно-правових актів та встановлених ними норм права, що є основою для визначення співвідношення їх взаємної ієрархічної підпорядкованості у системі нормативно-правових актів, зумовленого сукупністю ознак, що випливають із:

1) засад конституційного ладу в Україні;

2) компетенції та територіальної юрисдикції суб`єкта правотворчої діяльності, визначених Конституцією України та (або) законом;

3) інших особливостей, визначених Конституцією України та (або) законом.

Відповідно до частини другої статті 19 Закону України «Про правотворчу діяльність» з урахуванням вимог частини першої цієї статті в Україні встановлюється така ієрархія нормативно-правових актів:

1) Конституція України в системі нормативно-правових актів України має найвищу юридичну силу і є обов`язковою до виконання на території України;

2) чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, укладаються відповідно до Конституції України та мають на території України вищу юридичну силу, ніж нормативно-правові акти, зазначені у пунктах 3-13 цієї частини, і є обов`язковими до виконання на території України;

3) закони приймаються на основі Конституції України, чинних міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, мають на території України вищу юридичну силу, ніж нормативно-правові акти, зазначені у пунктах 4-13 цієї частини, і є обов`язковими до виконання на території України;

4) постанови Верховної Ради України, укази Президента України приймаються на основі та на виконання Конституції України та (або) законів, чинних міжнародних договорів України, мають на території України вищу юридичну силу, ніж нормативно-правові акти, передбачені пунктами 5-13 цієї частини, і є обов`язковими до виконання на території України;

5) постанови Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Національного банку України приймаються на основі та на виконання Конституції України та (або) законів, чинних міжнародних договорів України, постанов Верховної Ради України та указів Президента України, мають на території України вищу юридичну силу, ніж нормативно-правові акти, передбачені пунктами 6-13 цієї частини, і є обов`язковими до виконання на території України;

6) накази міністерств приймаються на основі та на виконання Конституції України та (або) законів, чинних міжнародних договорів України, постанов Верховної Ради України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, мають на території України вищу юридичну силу, ніж нормативно-правові акти, передбачені пунктами 8-13 цієї частини, і є обов`язковими до виконання на території України;

7) нормативно-правові акти інших державних органів приймаються на основі та на виконання Конституції України та (або) законів, чинних міжнародних договорів України, постанов Верховної Ради України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, мають на території України вищу юридичну силу, ніж нормативно-правові акти, передбачені пунктами 8-13 цієї частини, і є обов`язковими до виконання на території України;

8) постанови Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим приймаються на основі та на виконання Конституції України та (або) законів, чинних міжнародних договорів України, Конституції Автономної Республіки Крим, постанов Верховної Ради України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, наказів міністерств, нормативно-правових актів інших державних органів, мають на території Автономної Республіки Крим вищу юридичну силу, ніж нормативно-правові акти, передбачені пунктом 10 цієї частини, і є обов`язковими до виконання на території Автономної Республіки Крим;

9) акти обласних державних адміністрацій приймаються на основі та на виконання Конституції України та (або) законів, чинних міжнародних договорів України, постанов Верховної Ради України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, наказів міністерств, нормативно-правових актів інших державних органів, мають на території відповідної області вищу юридичну силу, ніж нормативно-правові акти, передбачені пунктом 12 цієї частини, і є обов`язковими до виконання на території відповідної області;

10) накази міністерств Автономної Республіки Крим приймаються на основі та на виконання Конституції України та (або) законів, чинних міжнародних договорів України, Конституції Автономної Республіки Крим, постанов Верховної Ради України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, наказів міністерств, нормативно-правових актів інших державних органів, постанов Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим і є обов`язковими до виконання на території Автономної Республіки Крим;

11) акти Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій приймаються на основі та на виконання Конституції України та (або) законів, чинних міжнародних договорів України, постанов Верховної Ради України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, наказів міністерств, нормативно-правових актів інших державних органів і є обов`язковими до виконання на території відповідно міста Києва та міста Севастополя;

12) акти районних державних адміністрацій приймаються на основі та на виконання Конституції України та (або) законів, чинних міжнародних договорів України, постанов Верховної Ради України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, наказів міністерств, нормативно-правових актів інших державних органів, актів голів обласних державних адміністрацій, а акти районних державних адміністрацій в Автономній Республіці Крим - також на основі Конституції Автономної Республіки Крим, рішень та постанов Верховної Ради Автономної Республіки Крим, рішень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятих у межах їх повноважень, і є обов`язковими до виконання на території відповідного району;

13) акти органів місцевого самоврядування приймаються на основі та на виконання Конституції України та (або) законів, чинних міжнародних договорів України і є обов`язковими до виконання на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (територіальної громади).

З огляду на вищевказані положення, Закон № 3551-XII, яким визначено перелік членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, має вищу юридичну силу ніж Порядок № 432, а тому, в спірному випадку, підлягає застосуванню саме перелік членів сімей осіб, який містить таку категорію осіб як «батьки».

Суд вважає за необхідне додатково зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2025 № 1595 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо забезпечення професійної адаптації ветеранів війни та членів їх сімей», яка набрала чинності 05.12.2025, у Порядку та умовах забезпечення соціальної та професійної адаптації осіб, які звільняються або звільнені з військової служби, з числа ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, членів сімей таких осіб, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 червня 2017 р. № 432:

1) у пункті 1:

абзац перший після слів членів сімей таких осіб доповнено словами (дружина/чоловік, батьки);

абзац другий викладено в такій редакції:

На період воєнного стану та протягом 12 місяців після його припинення або скасування дія цих Порядку та умов поширюється на ветеранів війни з числа військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних, добровольців Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, СБУ, розвідувальних органів, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовців військових прокуратур, поліцейських, осіб рядового та начальницького складу служби цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби, військовослужбовців Управління державної охорони, Держспецзв`язку, співробітників Служби судової охорони та членів їх сімей (дружина/чоловік, батьки)..

Таким чином, з 05.12.2025 серед членів сімей осіб, які звільняються або звільнені з військової служби, з числа ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, зазначених в абзаці першому пункту 1 Порядку № 432, передбачена така категорія осіб як «батьки».

В спірному випадку судом встановлено, що позивач звернулася до Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради із заявою від 08.10.2024 для отримання послуг з професійної адаптації. За результатами розгляду такої заяви від 08.10.2024 ОСОБА_1 взята на облік для забезпечення професійною адаптацією, що свідчить про те, що відповідач первинно визнав достатніми подані позивачем документи для забезпечення професійною адаптацією, зокрема, щодо статусу ОСОБА_1 як члена сім`ї загиблого Захисника.

Проте в подальшому, відповідач листом від 22.05.2025 № 2066/45.32-13/35в повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для забезпечення заходами з професійної адаптації відповідно до Порядку № 432, тобто відповідач фактично відмовив позивачу в отриманні заходів з професійної реабілітації, порушивши принципи законності та правової визначеності, безпідставно відступивши від свого попереднього висновку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 432 місцевий орган:

перевіряє наявність документів, визначених абзацами третім - п`ятим пункту 12 цих Порядку та умов;

надсилає запит до центру зайнятості з метою підтвердження інформації про проходження протягом останніх трьох років особою відповідно до Закону України Про зайнятість населення професійного навчання, підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації, зокрема отримання ваучера відповідно до Порядку видачі ваучерів для підтримання конкурентоспроможності деяких категорій громадян на ринку праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 р. № 207 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 26, ст. 867). При цьому центри зайнятості розглядають зазначені запити та протягом трьох робочих днів надсилають місцевим органам відповідну інформацію;

реєструє заяву особи у журналі, що ведеться у паперовій формі згідно з додатком 2;

видає особі у разі потреби направлення на професійну орієнтацію щодо вибору напряму професійного навчання у паперовій формі згідно з додатком 3 до суб`єкта освітньої діяльності, центру зайнятості, інших підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, що здійснює професійну орієнтацію;

видає особі направлення на професійне навчання з урахуванням висновків професійної орієнтації у паперовій формі згідно з додатком 4.

Згідно з пунктом 14 Порядку № 432 послуга з професійної адаптації надається особі в порядку черговості. Особа може повторно отримати послугу з професійної адаптації, але не раніше ніж через три роки після отримання такої послуги. При цьому першочергово згідно з цими Порядком та умовами цією послугою забезпечуються наведені категорії осіб в такій пріоритетній послідовності:

1) особи, щодо яких вже укладені договори, строк дії яких є незавершеним в попередньому бюджетному періоді;

2) особи, працевлаштовані на посаду фахівця із супроводу ветеранів війни та демобілізованих осіб, які у зв`язку з цим потребують підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації;

3) особи з інвалідністю внаслідок війни;

4) особи, які звільняються або звільнені з військової служби, з числа ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною;

5) внутрішньо переміщені особи з числа осіб, яким встановлено інвалідність;

6) члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Судом встановлено, що у відповідача не було зауважень щодо комплектності поданих позивачем із заявою документів, що свідчить факт первинного її прийняття до розгляду та прийняття попереднього рішення по постановленню ОСОБА_1 на облік на відповідну соціальну послугу.

Суд зауважує, що предметом судового контролю в цій справі є правомірністю дій та рішення відповідача за результатами розгляду заяви позивача від 08.10.2024.

У випадку прийняття рішення про відмову у наданні послуг з професійної адаптації, суд перевіряє таке рішення через призму вимог, які визначені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Саме в частині другій вказаної Статті закріплено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці Європейського суду з прав людини, та в подальшому закріплені законодавцем у статті 4 Закону України «Про адміністративну процедуру».

Частиною другою статті Статтею 87 Закону № 2073-IX передбачено, що протиправним є адміністративний акт, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою цієї статті, зокрема:

1) прийнятий адміністративним органом, що:

а) не мав на це повноважень;

б) використав дискреційні повноваження незаконно;

2) суперечить положенням закону щодо форми та змісту адміністративного акта;

3) порушує норми матеріального права;

4) не відповідає принципам адміністративної процедури.

В спірному випадку відмова Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради у наданні послуг з професійної адаптації, оформлена листом від 22.05.2025 № 2066/45.32-13/35в, прийнята з порушенням норм матеріального права, за недотримання принципу законності та правової визначеності в спірних правовідносинах, недобросовісно та нерозсудливо, що свідчить про протиправність такої відмови.

Щодо способу захисту порушеного права позивача, то суд зазначає таке.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003). При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд пам`ятає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до положень статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Суд вважає, за встановлених обставин, для ефективного відновлення порушеного права позивача внаслідок протиправної відмови у наданні ОСОБА_1 послуг з професійної адаптації, оформленої листом від 22.05.2025 № 2066/45.32-13/35в, потрібно зобов`язати відповідача забезпечити позивача заходами з професійної адаптації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 червня 2017 року № 432 Про затвердження Порядку та умов забезпечення соціальної та професійної адаптації осіб, які звільнені або звільняються з військової служби, з числа ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, членів сімей таких осіб, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України.

Підсумовуючи, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю.

Щодо розподілу судових витрат у справі:

Сторони не понесли судових витрат у справі.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради у наданні ОСОБА_1 послуг з професійної адаптації, оформлену листом від 22.05.2025 № 2066/45.32-13/35в.

Зобов`язати Департамент соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (, вулиця Грушевського, 29, місто Івано-Франківськ, 76004) забезпечити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) заходами з професійної адаптації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 червня 2017 року № 432 Про затвердження Порядку та умов забезпечення соціальної та професійної адаптації осіб, які звільнені або звільняються з військової служби, з числа ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, членів сімей таких осіб, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, , вулиця Грушевського, 29, місто Івано-Франківськ, 76004.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.