Справа № 607/25877/25
Суддя: Базан Л. Т.
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2026 Справа №607/25877/25 Провадження №2-а/607/21/2026

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

секретаря с/з Гоцак І.О.

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Лобач М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Тернополя адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6204711 від 22.11.2025, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. Заявлені вимоги мотивує тим, що вказана Постанова у справі про адміністративне правопорушення була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки інспектора є несправедливими, недоведеними, необґрунтованими й такими, що не відповідають дійсності. Вказав, що поліцейський обмежив його право, передбачене ст. 268 КУпАП, а саме скористатися послугами захисника. Висновок вказаний у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи, не підтверджений належними та допустимими доказами. З огляду на викладене, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку, визначеному для розгляду окремої категорії термінових адміністративних справ, з урахуванням вимог параграфу 2 глави 11 КАС України.

26 грудня 2025 року від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позов, відповідно до якого представник органу позов не визнала та просила у позові відмовити повністю. Вказала, що 22.11.2025 близько 22.58 год. працівниками поліції було здійснено зупинку керованого позивачем ТЗ, в якого в темну пору доби (в умовах недостатньої видимості) був неосвітлений державний номерний знак, чим порушив п. 2.9 в) ПДР. Номерні знаки повинні відповідати ДСТУ 4278:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні вимоги. Правила застосування». ДСТУ 3649:2010, зокрема п. 6.1.5 передбачено обов`язкову наявність не менше ніж одного ліхтаря освітлення номерного знака на колісних транспортних засобах. Згідно з п. 6.1.7.1 ДСТУ 3649:2010 ліхтар освітлення заднього номерного знака має вмикатися одночасно з габаритними вогнями та надійно освітлювати поверхню номерного знака. Оцінивши в сукупності матеріали відеофіксації зі службового автомобіля та з нагрудного відеореєстратора поліцейського, можна дійти до безумовного висновку про наявність факту порушення ПДР України позивачем. Твердження позивача, викладені у позовній заяві, вважаю такими, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності. Впродовж спілкування з працівниками поліції під час складання на позивача адміністративних матеріалів, останній неодноразово підтверджував факт керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби. Відеозаписом з нагрудної камери зафіксовано, що позивачу перед розглядом справи про адміністративне правопорушення роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Після роз`яснених прав позивач вказав, що бажає, щоб розгляд справи проводився в управлінні поліції, проте не зміг обґрунтувати чи вмотивувати вказане клопотання. Позивач не був обмежений в жодному з прав, передбаченим чинним законодавством, а його твердження, які наведені у позовній заяві, спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позовну заяву задовольнити, додатково пояснивши, що 22.11.2025 перед тим як сісти за кермо автомобіля Тойота Прадо д.н.з. НОМЕР_1 , на виконання вимог пункту 2.3.а ПДР, оглянув вказаний транспортний засіб та переконався у правильності та справності роботи усіх світлових приладів, в тому числі заднього номерного знаку, який на той момент освітлювався, лише після чого розпочав свою поїздку. Технічною конструкцією вказаного автомобіля не передбачено надсилання водієві сповіщення чи повідомлення у разі виникнення несправності, пов`язаної з освітленням номерного знаку, а тому він не міг знати про можливу несправність, яка виникла під час здійснення керування вказаним транспортним засобом. Той факт, що несправність в освітленні заднього номерного знаку виникла вже під час руху транспортного засобу на автомобільній дорозі підтверджується й його реакцією на повідомлення працівника поліції про наявність вказаної несправності після зупинки керованого ним автомобіля. Крім цього, він проживає за адресою АДРЕСА_1 , а був зупинений працівниками поліції на вул. Микулинецька, 42, що знаходяться поруч його місця проживання, тому він мав можливість проїхати до місця свого проживання та усунути несправність, без застосування до нього штрафу.

Представник відповідача Лобач М.В. у судовому засіданні в задоволенні позову просила відмовити посилаючись на обставини, наведені у відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення позивача, думку представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає наступне.

Частиною 1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА №6204711 від 22 листопада 2025 року, винесену поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області сержантом поліції Кордіяка О.Р., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 гривень за те, що він 22 листопада 2025 року о 22.58 год. по вул. Микулинецька, 42 в м. Тернополі, керував транспортним засобом Тойота Прадо д.н.з. НОМЕР_1 , у темну пору доби (в умовах недостатньої видимості) з неосвітленим номерним знаком, чим порушив п.2.9 (в) Правил дорожнього руху України керування водієм транспортним засобом без номерного знаку.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання ми технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як зазначено вище, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Положеннями статті 283 КУпАП закріплено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону № 3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху).

Згідно з п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ч.1 ст.121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам,з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (втому числі прозорими),з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів,що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцятиметрів, а так само вчинення інших дій,спрямованих наумисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до п.2.9 в Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Стаття 10 КУпАП визначає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 121-3 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала умисел на керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із відеозапису із нагрудної камери працівника поліції №474760, що був долучений до відзиву на позовну заяву, під час розмови з поліцейським на твердження про те, що у керованому ОСОБА_1 транспортному засобі неосвітлений задній номерний знак, останній вказав, що не знав цього, дізнався про це лише після повідомлення поліцейського про таку несправність і намагався виправити несправність, шляхом постукування на підсвітці.

Також, з переглянутого відео, не можливо чітко встановити, що підсвітка номерного знакутранспортного засобу Тойота Прадо д.н.з. НОМЕР_1 , несправна, оскільки на неї спрямовані фари службового автомобіля.

Крім цього, на диску, що долучений представником УПП в Тернопільській області ДПП міститься відеозапис під назвою «Автореєстратор» та фото під назвою «Фото порушення», однак згідно п.7 оскаржуваної постанови дані відео та фото не зазначені в якості доказів, що долучаються до постанови, тому в свою чергу не були оглянуті судом.

Застосовуючи вищевказані норми закону до установлених фактів, судом встановлено, що вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121-3 КУпАП через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Окрім того, у постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2023 у справі № 595/1544/23 (пров. № А/857/16304/23), від 16.11.2023 у справі № 607/10454/23 (пров. № А/857/17077/23), від 25.01.2024 у справі № 602/1011/23 (пров. № А/857/25061/23) висловлені правові позиції, згідно з якими суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала умислу на керування транспортним засобом із прихованим номерним знаком. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Усвідомлення означає не лише розуміння фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються предмета, об`єктивної сторони складу конкретного правопорушення, а й розуміння його суспільної небезпеки. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Недоведеність суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення тягне за собою недоведеність складу такого правопорушення у цілому.

У судовому засіданні позивач зазначив, що перед початком руху він повністю обстежував автомобіль на предмет виявлення несправностей. Вказана несправність виникла під час руху, і він не знав про це. При цьому водій не може контролювати справність освітлення заднього номерного знаку під час руху, адже, знаходячись за кермом, він фізично не може передбачити несправність освітлення номерного знака, що розміщений на кузові керованого ним автомобіля позаду.

Відповідачем, всупереч вимогам статті 251 КУпАП, статті 77 КАС України не спростовані такі доводи позивача та не надано доказів наявності умислу в діях позивача.

Відтак, суд не вбачає доведеною винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, кваліфікованого за ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

Отже, суд вважає за необхідне скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, що є, на думку суду, належним способом захисту прав позивача, оскільки в повній мірі поновлює його права.

Оскільки вимоги позивача судом задоволено, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 73-77, 90, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 9, 10, 121-3, 245, 252 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6204711 від 22.11.2025, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн штрафу задовольнити, наведену постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На виконання вимог п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, , адреса місця знаходження: вул. Котляревського,24, м. Тернопіль, 46003.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан