Справа № 520/965/26
Суддя: Пасечнік О.В.
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 р. Справа № 520/965/26

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Пасечнік О.В.;

за участю секретаря судового засідання - Олітто О.О.;

представника позивача - Ігнатенко О.О.;

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (пл. Шашкевича, буд. 1,м. Львів,Львівський р-н, Львівська обл.,79007, ) про визнання протиправною та скасування постанови, визнання бездіяльності протиправною,-

У С Т А Н О В И В :

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якому просить суд, з урахуванням уточнених позовних вимог:

1. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження №79618771 від 09.01.2026 року та зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження №79618771.

2. Визнати неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в межах виконавчого провадження № 79618771, яка полягає у невчиненні усіх визначених Законом України «Про виконавче провадження» дій для виконання боржником Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 року у справі № 520/2478/225 у виконавчому провадженні № 79618771 та зобов`язати Львівське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України усунути допущене порушення шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 79618771 щодо примусового виконання Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2025року у справі № 520/2478/225, із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження №79618771 від 09.01.2026 року та зазначає, що Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повинен відновити виконавче провадження №79618771. Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 02.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, визнання бездіяльності протиправною, призначено справу до судового розгляду на 16 лютого 2026 року о 15:00 у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 6, зал №20.

У судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причин неприбуття суду не повідомив.

Відповідач відзив на позов разом з доказами на спростування доводів позивача до суду не надав, причин неможливості надання відзиву та доказів суду не повідомив.

Згідно з ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступне.

На примусовому виконанні у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавчий лист № 520/2478/25, виданий 11.11.2025 Харківським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 10707 від 25.10.2023 з урахуванням висновків суду у цій справі.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 20.11.2025 відкрито виконавче провадження №79618771 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

09.01.2026 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №79618771.

Не погодившись із постановою від 09.01.2026 про закінчення виконавчого провадження №79618771 та з бездіяльністю відповідача щодо непоновлення виконавчого провадження №79618771, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (далі за текстом - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VІІІ).

Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до 1 частини 1, пункту 1 частини 2 статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно пункту 1 частини 3, частини 4 стаття 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною 6 ст. 26 Закон № 1404-VIII встановлено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин 1 - 3 ст. 63 Закон № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, Законом України "Про виконавче провадження" на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Вищезазначене узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною в постанові від 25 листопада 2020 року по справі №554/10283/18.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як встановлено судом із матеріалів справи, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 у справі №520/2478/25, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2025, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області № 76 від 30.10.2023 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відповідно до заяви № 10707 від 25.10.2023.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 10707 від 25.10.2023 з урахуванням висновків суду у цій справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду Харківським окружним адміністративним судом 11.11.2025 видано виконавчий лист 520/2478/25.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 20.11.2025 відкрито виконавче провадження №79618771 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

09.01.2026 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №79618771.

У постанові про закінчення виконавчого провадження №79618771 від 09.01.2026 зазначено, що листом від 23.12.2025 року №1300-0306-5/173162 повідомлено про виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження, що підтверджується рішенням від 27.10.2025 року №76 про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , винесеним при розгляді заяви ОСОБА_1 №10707 від 25.10.2023. На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 у справі №520/2478/25 ОСОБА_1 проведено розрахунок пенсії. Розмір пенсії після проведеного перерахунку становить 3543,81 грн. На даний час ОСОБА_1 отримує пенсію розраховану за нормами Закону 1058 в розмірі 15250,88 грн. Враховуючи зазначене, прийнято рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з недоцільністю.

Однак, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 у справі №520/2478/25 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 10707 від 25.10.2023 з урахуванням висновків суду у цій справі.

Однак, суд зазначає, що матеріали справи не містять докази того, що Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 № 10707 від 25.10.2023 саме з урахуванням висновків суду у цій справі.

Відтак, за наявних у матеріалах справи документів не підтверджується фактичне виконання в повному обсязі судового рішення згідно з виконавчим документом №520/2478/25, виданим Харківським окружним адміністративним судом 11.11.2025.

Таким чином, відповідач не встановив факт повного виконання судового рішення та передчасно прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження та порушення прав стягувача, який є позивачем у даній справі.

При цьому, в постанові про закінчення виконавчого провадження державний виконавець посилається на п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд зазначає, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Однак, судом із матеріалів справи не встановлено наявності зазначеної обставини, тому посилання державного виконавця на п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" в постанові про закінчення виконавчого провадження суд вважає безпідставним.

Як вже зазначалося, частиною третьою статті 18 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (пункт 1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (п. 10); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 22).

Разом з цим, матеріалами справи не підтверджено виконання державним виконавцем вказаних приписів чинного законодавства.

Оскаржувана постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального та повного виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Наявності інших передбачених законодавством підстав для закінчення виконавчого провадження №79618771 відповідачем не наведено, судом таких обставин не встановлено.

Відтак, оскільки з наданих відповідачем до суду матеріалів виконавчого провадження не є можливим встановити виконання в повному обсязі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 у справі №520/2478/25, на виконання якого Харківським окружним адміністративним судом 11.11.2025 видано виконавчий лист №520/2478/25, та враховуючи відсутність інших підстав для закінчення виконавчого провадження, суд вважає, що у відповідача були відсутні обґрунтовані підстави для закінчення виконавчого провадження № 79618771, з огляду на що постанова головного державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 79618771 від 09.01.2026 прийнята передчасно, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження №79618771; визнати неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в межах виконавчого провадження № 79618771, яка полягає у невчиненні усіх визначених Законом України «Про виконавче провадження» дій для виконання боржником Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 року у справі № 520/2478/225 у виконавчому провадженні № 79618771 та зобов`язати Львівське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України усунути допущене порушення шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 79618771 щодо примусового виконання Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2025року у справі № 520/2478/225, із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження», суд зазначає наступне.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Отже, в разі скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Так, суд у даному рішенні прийшов до висновку про визнання протиправною та скасуванню постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження №79618771 від 09.01.2026 року.

Суд вважає, що наразі відсутні підстави вважати, що після скасування постанови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем не буде поновлено виконавче провадження для подальшого вчинення виконавчих дій, що передбачено Законом України "Про виконавче провадження" та не буде дотримано строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 79618771.

За таких обставин, позовні вимоги у вказаній частині звернені на майбутнє, в даній частині позовних вимог права позивача не є порушеними.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у вищевказаній частині.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється на підставі статті 139 КАС України.

Керуючись 6-9, 241-243, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (пл. Шашкевича, буд. 1,м. Львів,Львівський р-н, Львівська обл.,79007, ) про визнання протиправною та скасування постанови, визнання бездіяльності протиправною - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження №79618771 від 09.01.2026 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (пл. Шашкевича, буд. 1,м. Львів,Львівський р-н, Львівська обл.,79007, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 1331,20 (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 18 лютого 2026 року.

Суддя Пасечнік О.В.