Справа № 640/31141/20
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2026-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 р. м. Чернівці Справа № 640/31141/20

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Міністерства оборони України до Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування висновку,

У С Т А Н О В И В:

Міністерство оборони України звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування висновку про результати моніторингу закупівлі за процедурою відкритих торгів на закупівлю UA-2020-07-14-005076-с протипожежного, рятувального та захисного обладнання (65110000-8) (станції перезарядки вогнегасників 5 найменувань), проведеної Міністерством оборони України в частині встановлення порушень законодавства та зобов`язань щодо усунення виявлених порушень.

В обґрунтування позову зазначено про безпідставність та необґрунтованість висновків, які містяться в оскаржуваному висновку, оскільки під час проведення відкритих торгів із закупівлі протипожежного, рятувального та захисного обладнання, позивачем не було допущено порушень законодавства з питань закупівель. Так, позивач не погоджується з висновком про наявність порушення вимог пункту 8 та 9 частини другої статті 21 Закону України «Про публічні закупівлі», адже електронною системою «Prozorro» не передбачено технічної можливості оприлюднення інформації про мову, якою повинні готуватися тендерні пропозиції та умови надання забезпечення тендерних пропозицій. Разом з цим позивач розміщує оголошення про проведення відкритих торгів шляхом заповнення необхідної інформації, яка визначена електронним майданчиком, який підпорядковується Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, що відповідає вимогам чинного законодавства України з питань публічних закупівель.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено, що справа буде розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; встановлено строки для подання заяв по суті справи; зобов`язано відповідача надати докази по справі.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано про безпідставність заявлення вимог цього позову саме до Державної аудиторської служби України, оскільки моніторинг процедури закупівлі, за результатами проведення якого було ухвалено оскаржуваний позивачем висновок, проводився Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, який є структурним підрозділом Північного офісу Держаудитслужби, в якого перебувають всі матеріали, які стосуються процедури проведеної закупівлі, у тому числі й оскаржуваний висновок. Вказано, що безпосередньо Державна аудиторська служба України не ухвалювала жодного рішення відносно позивача та не порушувала його прав та інтересів як юридичної особи у сфері публічних закупівель та публічних відносин. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду м. Києва на підставі Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX (зі змінами, внесеними згідно із Законом №3863-IX від 16.07.2024) та розробленого на виконання цього Закону Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України 16.09.2024 №399, яким визначено порядок передачі нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративних судових справ іншим окружним адміністративним судам України, цю адміністративну справу передано на розгляд та вирішення Чернівецькому окружному адміністративному суду.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року прийнято справу до свого провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; роз`яснено учасниками справи, що її розгляд починається спочатку; встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Після прийняття Чернівецьким окружним адміністративним судом справи до свого провадження жодних документів від позивача до суду не надходило.

Водночас від відповідача до суду надійшов відзив, зміст якого аналогічний тому, що був поданий до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Інших клопотань сторонами справи також не було подано.

За таких обставин, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши повідомлені обставини, які є достатніми для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що Міністерством оборони України (Відділ підготовки та проведення закупівель за напрямком оперативного, технічного та медичного забезпечення управління проведення закупівель Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів) було оголошено відкриті торги з публічної закупівлі протипожежного, рятувального та захисного обладнання (станції перезарядки вогнегасників).

У період з 06 листопада 2020 року по 25 листопада 2020 року Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області було проведено моніторинг процедури проведення названої вище закупівлі.

За результатами проведення моніторингу Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області складено висновок №UA-2020-07-14-005076-с, який затверджено 25 листопада 2020 року.

Як вбачається зі змісту зазначеного висновку, уповноваженою особою Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області під час проведення моніторингу процедури проведення закупівлі було виявлено порушення позивачем вимог пункту 8 та 9 частини другої статті 21 Закону України «Про публічні закупівлі», яке полягає у не зазначенні в оголошенні про проведення відкритих торгів мови (мов), якою (якими) повинні готуватися тендерні пропозиції та умови надання забезпечення тендерних пропозицій.

З огляду на виявлені порушення законодавства у сфері закупівель, Управління Північного офісу Держаудитслужби зобов`язало позивача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень у встановленому законодавством порядку, зокрема, шляхом вжиття заходів з недопущення вказаних порушень у подальшому, та відповідно до частини восьмої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушень законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.

Не погоджуючись з указаним висновком, Міністерство оборони України звернулось до адміністративного суду з цим позовом, пред`явленим до Державної аудиторської служби України.

Так, за змістом частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно пунктів 7 9 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Статтею 46 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

До цього суд зауважує, що обов`язковою умовою забезпечення судом захисту порушених право є наявність відповідного порушення конкретним суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитися у належності особі, яка звернулася за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також установити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими. Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Як вбачається зі встановлених обставин, моніторинг процедури проведення закупівлі Міністерством оборони України з придбання протипожежного, рятувального та захисного обладнання (станції перезарядки вогнегасників), за результатами якого прийнято оскаржуваний висновок UA-2020-07-14-005076-с, проводився Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, яке згідно приписів Положення про Управління, затверджене наказом Північного офісу Держаудитслужби від 20 жовтня 2016 року №18, є структурним підрозділом Північного офісу Держаудитслужби та відповідно до покладених на нього завдань реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель, при цьому, зокрема, виносить і висновки про результати моніторингу закупівлі.

Водночас вимоги позову пред`явлені до Державної аудиторської служби України, яка згідно приписів Положення про Державну аудиторську службу України від 03 лютого 2016 року №43 є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю; Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель; Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Отже, оскаржуваний позивачем висновок прийнято структурним підрозділом Північного офісу Держаудитслужби, який наділений повноваженнями здійснювати державний фінансовий контроль (у тому числі моніторинг закупівель) і є самостійною юридичною особою публічного права, а не безпосередньо Державною аудиторською службою України, якою рішень щодо позивача у цих відносинах не приймалося.

Указане свідчить про не вчинення відповідачем у цій справі (Державною аудиторською службою України) дій, не прийняття рішень щодо позивача (Міністерства оборони України). Відповідно, і про недопущення Державною аудиторською службою України порушень права та інтересів Міністерства оборони України.

Тому суд приходить до висновку про відсутність факту порушення прав позивача саме Державною аудиторською службою України.

Як указано, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі №826/4406/16, від 15 серпня 2019 року у справі №1340/4630/18, відсутність порушеного права чи невідповідності обраного позивачем способу його захисту способом, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для відмови в позові.

З огляду на встановлення відсутності порушеного права позивача відповідачем суд відмовляє у задоволенні цього позову.

Крім цього, відмовляючи у задоволенні позову, суд також виходить з того, що пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові, про що неодноразово було указано Верховним Судом (зокрема у постановах від 07 травня 2025 року у справі №761/2397/21, від 26 січня 2022 року у справі № 457/726/17 та ін.).

Згідно позиції Верховного Суду у постанові від 21 грудня 2018 року у справі №803/1252/17, у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні.

Оскільки Міністерством оборони України вимоги цього позову пред`явлені до неналежного відповідача Державної аудиторської служби України, якою оскаржуваний висновок не приймався, то підстави для визнання судом порушень прав позивача Державною аудиторською службою України відсутні. Відтак, відсутні підстави і для задоволення цього позову.

При цьому суд звертає увагу на те, що як у відзиві на позовну заяву, який подавався Державною аудиторською службою України у квітні 2021 року до Окружного адміністративного суду міста Києва, так і у відзиві, поданому у березні 2025 року до Чернівецького окружного адміністративного суду, Державною аудиторською службою України наголошувалось на недопущенні порушень прав позивача у цій справі саме Державною аудиторською службою України, а також на відсутності будь-якого рішення (дій) відносно Міністерства оборони України, яке було б прийнято саме Державною аудиторською службою України і могло б порушувати права та/або інтереси Міністерства оборони України у межах заявлених вимог позову. Зазначалося, що оскаржуваний позивачем висновок був прийнятий Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області.

Суд зауважує, що частиною третьою статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Однак, згідно матеріалів справи, позивач не подавав до суду клопотання (заяву) про залучення до участі у цій справі співвідповідачем Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, як і не надавав згоду на заміну первісного відповідача належним відповідачем. А за відсутності таких заяв позивача суд не вправі самостійно здійснювати заміну неналежного відповідача належним чи залучати до участі у справі співвідповідача.

З огляду на викладене у своїй сукупності та керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Міністерства оборони України до Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування висновку відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 18 лютого 2026 року.

Повне найменування учасників справи: позивач Міністерство оборони України (Проспект Повітряних Сил, 6, м. Київ, ), відповідач Державна аудиторська служба України (вул. Петра Сагайдачного, 4, м. Київ, ).

Суддя О.П. Лелюк