Справа № 826/4383/17
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 року № 826/4383/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за участю третіх осіб: ОСОБА_2 , ТОВ БК "ГЕРМЕС", ТОВ "Барвінок-3000" про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач), за участю третіх осіб: ОСОБА_2 (далі - третя особа-1), ТОВ БК "ГЕРМЕС" (далі - третя особа-2), в якому просить визнати нечинним наказ Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація №22 від 18.11.2016 про скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт за №КВ 47 від 23.05.2016 та декларації про готовність об`єкта до експлуатації за №06 від 21.06.2016 на об`єкт будівництва: «Реконструкція нежитлових приміщень №№ 1,2,3,4 (групи приміщень № 55) (в літ. А) з облаштуванням додаткового входу на АДРЕСА_1 ».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуваний наказ прийнято без проведення перевірки дотримання норм містобудівного законодавства, не містять конкретної причини скасування реєстрації, в них відсутні посилання на відповідні норми чинного законодавства щодо підстав скасування декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації, а отже даний наказ є нечинним.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, зазначив, що оскаржуваний наказ винесено відповідачем у відповідності до приписів чинного законодавства та за наявності правових підстав.

Третя особа-1 підтримала скасування реєстрації Декларації про початок будівельних робіт за № КВ 47 від 23.05.2016 та Декларації про готовність об`єкта до експлуатації за №06 від 21.06.2016 на об`єкт будівництва: «Реконструкція нежитлових приміщень №№1,2, 3,4 (групи приміщень № 55) (в літ. А) з облаштуванням додаткового входу на вул. Івана Кудрі, 20-Б у Печерському районі міста Києва» та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа-2 письмових пояснень по суті позову не надала, в судове засідання свого уповноваженого представника не направила, хоча була належним чином повідомлена про розгляд справи.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.04.2020р. (справа №826/4383/17), залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2021р. позов задоволено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.04.2024р. наведені та постанову скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Законом України від 13.12.2022р. №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На адресу Київського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна вказана справа, яку відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, було передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Маричу Є.В.

Ухвалою суду від 16.05.2024р. справу прийнято до провадження, вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного провадження з призначенням судового засідання.

Ухвалою суду від 07.02.2025р. вирішено залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ "Барвінок-3000" () (далі - третя особа-3).

Протокольною ухвалою суду від 22.05.2025р. визнано неповажною неявку в судове засідання позивача (його представника). Відкладено судове засідання на 13.08.2025р. При цьому, суд звернув увагу позивача на наслідки повторної неявки в судове засідання без поважних причин, визначені ст. ст. 205, 240 КАС України, у вигляді залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою суду від 25.08.2025р. позовну заяву залишено без розгляду на підставі приписів п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Постановою ШААС від 04.11.2025р. наведену ухвалу суду скасовано, справу направлено до КОАС для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 08.12.2025р. справу прийнято до провадження суддею Маричем Є.В., вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного провадження з призначенням судового засідання.

Третя особа-3 письмових пояснень по суті позову не надала.

У подальшому, суд, за згодою сторін, вирішив здійснювати розгляд справи у письмовому провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

06.04.2016 позивач, на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень укладеного з ОСОБА_3 , придбано нежитлові приміщення №№ 1, 2, 3, 4 (групи приміщень №55) (в літ.А), що розташовані в будинку під номером 20-б по вул. Кудрі Івана в м. Києві, посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леончук І.А., зареєстрованого в реєстрі №655.

Належність позивачу на праві власності вказаного вище приміщення підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості № 62190467 від 24.06.2016.

В подальшому до Департаменту ДАБІ в м. Києві позивачем подано декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконстукція нежитлових приміщень №1, 2, 3, 4 (групи приміщень №55) (в літ. А), з облаштуванням додаткового входу за адресою: вул. Івана Кудрі, буд. 20-Б в Печерському районі м. Києва», яка зареєстрована в Департаменті ДАБІ у м. Києві за №КВ47.

Роботи по реконструкції, як вказує позивач, були завершені, що підтверджується Декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності від 21.06.2016 № КВ06.

21.10.2016 відповідачем видано направлення про проведення позапланової перевірки на «Реконструкція нежитлових приміщень №1, 2, 3, 4 (групи приміщень №55) (в літ. А), з облаштуванням додаткового входу за адресою: вул. Івана Кудрі, буд. 20-Б в Печерському районі м. Києва», відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 «Про затвердження Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю» на підставі наказу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 60 від 17.10.2016 та звернення прокуратури міста Києва від 22.09.2019 № 19-р-16, звернення ОСОБА_2 .

Наказом відповідача №22 від 18.11.2016 «Про скасування реєстрації декларацій про початок будівельних робіт та про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності», відповідно до частини 2 статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» та Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів»:

1. Скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт: «Реконструкція нежитлових приміщень № 1,2,3,4 (група приміщень № 55) (в літ. А) з облаштуванням додаткового входу за адресою: АДРЕСА_1 » № KB 47 від 23.05.2016. Замовник будівництва ОСОБА_1 .

2. Скасовано реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Реконструкція нежитлових приміщень № 1,2,3,4 (група приміщень № 55) (в літ. А) з облаштуванням додаткового входу за адресою: АДРЕСА_1 » № KB 06 від 21.06.2016. Замовник будівництва - ОСОБА_1 .

Підставою для скасування декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність до експлуатації об`єкта в наказі зазначено лист Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 055-17710 від 10.11.2016.

Вважаючи зазначений наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду.

Дослідивши обставини справи, судом було встановлено наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", в редакції, чинній станом на час виникнення спірних у цій справі правовідносин (Закон №3038-VI) замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Відповідно до частини 2 статті 34 Закону №3038-VI зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону №3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня надходження декларації.

Виконувати будівельні роботи, підключати об`єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону №3038-VI прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I-III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Відповідно до частини 10 статті 39 Закону №3038-VI замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Відповідно до частини першої статті 39-1 Закону №3038-VI у разі якщо замовник самостійно виявив технічну помилку у надісланому повідомленні про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт, зареєстрованій декларації про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт або про готовність об`єкта до експлуатації, а також у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які не є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом відповідно до закону, до такого повідомлення або декларації вносяться зміни у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Замовник зобов`язаний протягом трьох робочих днів надати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю відповідних відомостей до реєстру, а також до повідомлення або декларації.

Відповідно до частини 2 статті 39-1 Закону №3038-VI у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проєкту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Відповідно до частини 3 статті 39-1 Закону №3038-VI після скасування реєстрації відповідного повідомлення або декларації замовник має право повторно надіслати повідомлення або подати декларацію згідно з вимогами, встановленими законодавством.

Вирішуючи питання можливості скасування декларацій про початок будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації Верховний Суд у постановах від 19.08.2020 у справі №826/6660/16, від 25.10.2021 у справі №802/2080/16-а, від 14.02.2023 у справі №826/16509/18 дійшов наступних висновків:

«…факт подання наведених у надісланому повідомленні та у зареєстрованій декларації недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, може бути виявлений органом ДАБІ не лише за результатом проведеної перевірки.

При цьому достатньою та необхідної правовою підставою для скасування органом архітектурно-будівельного контролю реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації є встановлення факту наведення у них замовником недостовірних даних щодо правових підстав виконання будівельних робіт без належних документів чи відхилення від проєктної документації, що дає підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом; закон не зобов`язує органи ДАБІ проводити перевірку, якщо недостовірність зазначених у декларації даних є очевидною.».

За таких обставин, враховуючи сформовану судову практику, суд доходить висновку про те, що скасування декларацій можливе не лише за наслідками проведення відповідної перевірки.

Водночас, відповідно до частини першої статті 29 Закону №3038-VI основними складовими вихідних даних є:

1) містобудівні умови та обмеження;

2) технічні умови;

3) завдання на проектування.

Відповідно до частини першої статті 31 Закону №3038-VI проєктна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

За змістом наведених норм врахування вимог вихідних даних є обов`язковою умовою розроблення та затвердження проєктної документації на будівництво об`єктів.

Зважаючи на такі вимоги до проєктної документації, відсутність містобудівних умов та обмежень вказує на те, що проєкт будівництва затверджено не належним чином.

У постанові від 24.04.2024р. по даній справі Верховний Суд зазначив: «Як встановлено судами попередніх інстанцій, підставою для скасування відповідачем декларацій про початок будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації слугувала інформація про відсутність містобудівних умов та обмежень.

Вирішуючи справу, суди попередніх інстанцій обмежились висновком щодо протиправності оскаржуваного наказу з підстав непроведення відповідачем перевірки, натомість, обставини справи щодо видачі чи невидачі позивачу містобудівних умов та обмежень не з`ясували, що позбавляє суд касаційної інстанції перевірити обґрунтованість висновку відповідача про наведення позивачем у деклараціях недостовірних відомостей.

Водночас, з`ясування таких обставин має ключове значення для висновку щодо правомірності рішення відповідача, правильного та об`єктивного вирішення цієї справи.».

Відтак, досліджуючи наведене питання, суд враховує наступне.

Варто зазначити, що Департамент здійснює повноваження щодо державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві та дозвільно-реєстраційних функцій щодо об`єктів незначного (CС1) та середнього (CС2) класу наслідків (відповідальності) з 12.10.2016.

Відповідно до ст. 41 Закону №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт

Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. № 553 (далі - Порядок № 553; у редакції, що діяла на час прийняття спірного рішення).

Відповідно до п. 5 Порядку № 553 передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктом 7 Порядку № 553 визначено підстави для проведення позапланової перевірки.

Відповідно до ст. 41 Закону та Порядку № 553 на підставі звернення ОСОБА_2 , що надійшло листом прокуратури міста Києва від 22.09.2016 № 19-р-16, посадовою особою Департаменту з метою проведення позапланової перевірки здійснено виїзд на об`єкт будівництва: «Реконструкція нежитлових приміщень № 1, 2, 3, 4 (групи приміщень 55 (в літ. А) з облаштуванням додаткового входу на АДРЕСА_1 ».

Варто врахувати, що відповідно до п. 9 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Втім, як зазначає відповідач, під час виїзду посадовою особою Департаменту виявлено ознаки виконання будівельних робіт на прибудинковій території будинку на АДРЕСА_2 із будівництва прибудови до підвальних нежилих приміщень, відповідальні особи були відсутні, що унеможливило проведення перевірки, відповідно до п. 9 Порядку № 553.

Разом з тим, відповідно до даних єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на опрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (що функціонував на час прийняття оскаржуваного рішення), Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві зареєстрував подані замовником будівництва ОСОБА_1 :

- декларацію про початок виконання будівельних робіт: «Реконструкція нежитлових приміщень Nє 1, 2, 3, 4 (група приміщень № 55) (в Літ. А) з облаштуванням додаткового входу за адресою: АДРЕСА_1 » від 23.05.2016 Nє KB 47; декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Реконструкція нежитлових приміщень Nє 1, 2, 3, 4 (група приміщень № 55) (в Літ. А) з облаштуванням додаткового входу за адресою: АДРЕСА_1 » від 21.06.2016 № КВ 06.

Згідно даних, зазначених замовником будівництва у декларації про початок виконання будівельних робіт від 23.05.2016 № КВ 47 Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видав містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 20.04.2016 № 227/16/12-4/028-16.

Водночас, Законом, Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (далі - Порядок № 466), та Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 (далі - Порядок № 461) (у редакції, що діяла до 10.06.2017) було запроваджено декларативний принцип оформлення замовником документів, які надають право виконувати будівельні роботи на об`єктах будівництва І - III категорії складності та підтверджують готовність таких об`єктів до експлуатації. Вказаний принцип полягав у тому, що відповідальність за достовірність даних, зазначених замовником у декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, покладалась на замовника, а функції органу держаного архітектурно-будівельного контролю на етапі подання таких документів було зведено до перевірки повноти даних, вказаних замовником будівництва у відповідному документі декларативного характеру.

Варто наголосити на тому, що для реєстрації декларацій за декларативним принципом подання замовником будівництва інших документів, окрім двох примірників заповненої декларації відповідної форми законодавством не передбачалось.

Разом з тим, керуючись п. 11 Порядку № 553 Департамент листами від 25.10.2016 № 073-1146 та від 01.11.2016 № 073-1364, звернувся до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо надання інформації стосовно отримання замовником будівництва, ОСОБА_1 , містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на об`єкт будівництва: «Реконструкція нежитлових приміщень № 1, 2, 3, 4 (групи приміщень № 55 (в літ. А) з облаштуванням додаткового входу на АДРЕСА_1 ».

Варто врахувати, що відповідно до листа Департаменту містобудування та архітектури від 10.11.2016 № 055-17710, що надійшов у відповідь на листи Департаменту від 25.10.2016 № 073-1146 та від 01.11.2016 № 1364, встановлено, що відповідно до електронної бази Департаменту містобудування та архітектури містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для реконструкції нежитлових приміщень № 1, 2, 3, 4 (групи приміщень № 55 (Літ. А) з облаштуванням додаткового входу на АДРЕСА_1 , 20 - б у Печерському районі міста Києва ОСОБА_1 не надавались, а також містобудівні умови та обмеження від 20.04.2016 за № 227/16-12-4/028-16 відсутні в електронній базі Департаменту містобудування та архітектури.

З наведеного слідує, що проєктна документація на об`єкт будівництва «Реконструкція нежитлових приміщень № 1, 2, 3, 4 (групи приміщень № 55) (в Літ. А) з облаштуванням додаткового входу за адресою: АДРЕСА_1 » розроблена та затверджена замовником будівництва, ОСОБА_1 , з порушеннями вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, а саме: без містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, які є однією із складових

Згідно з Порядком надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 № 109, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.07.2011 за № 913/19651 (який діяв на момент прийняття оскаржуваного рішення), містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до ст. 26 Закону (у редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваного рішення) проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 29 Закону містобудівні умови та обмеження є однією із основних складових вихідних даних, і відповідно до статті 31 цього Закону, повинні враховуватись при розробленні проектної документації на будівництво.

Частиною 2 ст. 29 Закону передбачено, що фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Абзацом 3 ст. 23 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що замовники на проектування і будівництво об`єктів архітектури мають право, зокрема затверджувати проєкт, якщо він не суперечить законодавству, містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки.

У відповідності до ч, 1 ст. 31 Закону, проєктна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Таким чином, проєкт може вважатися юридично значимим документом, який має юридичну силу та створює правові наслідки, за умови його відповідності встановленим вимогам і лише у разі дотримання таких вимог проєкт може бути затверджений замовником.

Самочинним також вважається будівництво, яке здійснюється хоча і на підставі проєкту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил, як у самому проєкті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.

Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проєкту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду складі Касаційного адміністративного суду від 25.04.2018 у справі № 815/5987/16.

Частиною 2 ст. 39 Закону (у редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваного рішення) передбачено, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проєкту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Відповідно до п. 22 Порядку № 466 та п. 22 Порядку 461 (у редакції, що діяла до 10.06.2017 у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проєкту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону, Порядку № 466 та Порядку №461 на підставі листа Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.11.2016 № 055-17710, Департамент наказом від 18.11.2016 № 22 скасував реєстрацію:

- декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежитлових приміщень № 1, 2, 3, 4 (група приміщень Nє 55) (в Літ. А) з облаштуванням додаткового входу за адресою: вулиця Івана Кудрі, будинок 20-б у Печерському районі у місті Києві» від 23.05.2016 № KB 47;

- декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до I-III категорії складності «Реконструкція нежитлових приміщень № 1, 2, 3, 4 (група приміщень № 55) (в Літ. А) з облаштуванням додаткового входу за адресою: вулиця Івана Кудрі, будинок 20-б у Печерському районі у місті Києва» від 21.06.2016 № КВ 06.

Відповідно до Закону, Порядку № 466 та Порядку № 461 Департамент листом від 22.11.2016 №073-2138 письмово повідомив замовника будівництва, ОСОБА_1 , про скасування реєстрацій вказаних вище декларацій та направив на адресу замовника будівництва наказ від 18.11.2016 № 22 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (р. 948).

Суд критично ставиться до позиції позивача, згідно якої, інформація отримана від інших компетентних органів виконавчої влади, оформлена листом, по своїй суті не є формою державного архітектурно-будівельного контролю, а тому не може бути підставою для прийняття рішення про скасування права на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого позивачем повідомлення про початок виконання будівельних робіт, виходячи з наступного.

Стаття 6 Конституції України визначає, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до Положення про Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.01.2011 № 90 (в редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.12.2014 № 1550 (далі по тексту - Положення) Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Згідно з п. 6.43. Положення до повноважень Департаменту містобудування та архітектури віднесено, зокрема надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Позивачем не враховано, що відповідно до пп. 8 п. 11 Порядку № 553, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно - будівельного контролю.

Отже, інформація, на підставі якої Департаментом було видано оскаржуваний наказ надійшла на його адресу в офіційному повідомленні від компетентного органу влади, яким встановлено факт того, що проєктна документація розроблена без отримання вихідних даних, а саме: містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянки.

Таким чином, твердження позивача про те, що інформація отримана від інших органів влади, не може бути підставою для прийняття рішення про скасування документів декларативного характеру, суд вважає необґрунтованим.

Разом з тим, статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

- письмовими, речовими і електронними доказами;

- висновками експертів;

- показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Варто зазначити, що згідно ст. 39 Закону, Порядком № 466 та Порядком № 461 (у редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваного рішення) достатньою та необхідною правовою підставою для скасування органом архітектурно-будівельного контролю реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації є встановлення факту наведення у ній замовником недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, а по-друге жодною правовою нормою не регламентовано порядок виявлення органом архітектурно-будівельного контролю такого факту і його обов`язку проводити перевірку, якщо недостовірність зазначених у декларації даних є очевидною.

Враховуючи викладене вище, скасування документів декларативного характеру може бути наслідком самостійного виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в декларації, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації) та шляхом здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю шляхом проведення планових та позапланових перевірок.

Разом з тим, Законом не зобов`язано контролюючий орган проводити перевірку, якщо недостовірність зазначених даних у документах декларативного характеру є очевидною.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією викладеною, зокрема у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.08.2020 у справі №826/6660/16 (адміністративне провадження № K/9901/30296/18).

Відтак, Департамент скасував реєстрацію документів декларативного характеру на об`єкт будівництва «Реконструкція нежитлових приміщень № 1, 2, 3, 4 (група приміщень № 55) (в Літ. А) з облаштуванням додаткового входу за адресою: АДРЕСА_1 », саме під час проведення контролюючого заходу, позаяк чинним законодавством покладено обов`язок на органи державного архітектурно-будівельного контролю вживати заходів щодо скасування документів декларативного характеру в разі встановлення факту наведення замовником будівництва в них недостовірних даних.

Аналізуючи зазначене вище, суд вважає, що у відповідача було достатньо підстав для висновку про наведення недостовірних даних замовником будівництва у декларації про початок виконання будівельних робіт від 23.05.2016 № КВ 47 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до I-III складності від 21.06.2016 № КВ 06 без здійснення, зокрема співставлення побудованого об`єкта із його технічними та будівельними характеристиками відповідно до дозвільних документів.

Крім того, варто враховувати, що наявність права власності на об`єкт будівництва не свідчить про законність такої реєстрації та не є правовою формою захисту прав позивача від порушень норм законодавства, зокрема у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання та підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто державна реєстрація не є способом набуття права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення прав власності на нерухоме майно або інших речових прав.

Вказана вище правова позиція викладена, зокрема у постанові Верховного Суду від 03.06.2020р. у справі № 363/48528/17, від 22.01.2021 у справі № 640/11869/20, від 27.01.2021 у справі №826/10962/17.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В даному випадку, з урахуванням вищенаведеного, відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність прийняття оскаржуваного наказу.

З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України та надавши оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та відсутність підстав для його задоволення.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: ОСОБА_2 , ТОВ БК "ГЕРМЕС", ТОВ "Барвінок-3000", про визнання нечинним наказу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) №22 від 18.11.2016 про скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт за №КВ 47 від 23.05.2016 та декларації про готовність об`єкта до експлуатації за №06 від 21.06.2016 на об`єкт будівництва: Реконструкція нежитлових приміщень №№ 1,2,3,4 (групи приміщень № 55) (в літ. А) з облаштуванням додаткового входу на АДРЕСА_1 , - відмовити.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.