Справа № 620/4381/25
Суддя: Олена ЛУКАШОВА
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
16 лютого 2026 року Чернігів Справа № 620/4381/25
Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лукашової О.Б., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду заяву позивача про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владним повноважень відповідачем на виконання такого рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 у справі № 620/4381/25, яке постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2025 залишене без змін, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо обмеження максимальним розміром пенсії та застосування з 01.01.2025 понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2025 без обмеження максимальним розміром та без застосування коефіцієнтів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану, з урахуванням проведених раніше виплат.

Від позивача до суду надійшла заява у порядку статті 383 КАС України, в якій просить суд:

визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо невиконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року № 620/4381/25 протиправними;

винести окрему ухвалу Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли невиконанню рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року № 620/4381/25 в частині протиправного обмеження пенсії ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 30.01.2025 призначено заяву до розгляду та запропоновано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області подати до суду пояснення.

Відповідачем подано пояснення, в яких останній вказує, що позивачу на виконання рішення суду здійснено перерахунок пенсі, розмір заборгованості за період з 01.01.2025 по 31.12.2025 складає 169103,16 грн. Натомість з 01.03.2025 позивачу здійснено перерахунок пенсії з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» у розмірі 46346,29 грн та обраховується позивачу з 01.03.2025 з урахуванням індексації в сумі 1500,00 грн відповідно до постанови №209, яка предметом спору у справі №620/4381/25 не була, судом не досліджувалась і становить самостійний предмет спору. Також вказує, що 30.12.2025 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1778 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану", на виконання якої позивачу з 01.01.2026 здійснено перерахунок пенсії. Проте застосування до розміру пенсії позивача Постанови КМУ №1778 не було предметом спору у цій справі, тому здійснення виплати пенсії позивачу без врахування постанови №1778 суперечить законодавству України.

Розглянувши подані документи і матеріали, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, суд зазначає таке.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Проте в положеннях частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України наголошується на тому, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Отже зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

У рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 п.п. 3.2 п.3, абз.2 п. 4 мотивувальної частини).

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований ст. 383 КАС України.

Приписами ч. 1 і ч. 6 ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст.249 цього Кодексу.

Зазначені у ст. 383 КАС України правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання або неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Указана правова позиція визначена в постанові Верховного Суду по справі №520/11829/17 від 27.11.2018.

Судом встановлено, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 у справі № 620/4381/25 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2025 та визначено розмір пенсійної виплати на рівні 44471,29 грн (без обмеження максимального розміру та без застосування коефіцієнтів), разом з тим, з 01.03.2025 позивачу проведено перерахунок пенсії та нараховано індексацію за 2025 рік у розмірі 1500,00 грн, проте, виплату пенсії обмежено максимальним розміром на рівні 44471,29 грн (підсумок пенсії з надбавками становить 46346,29 грн). Також відповідачем визначено різницю на доплату пенсії з 01.01.2025 по 31.12.2025 у розмірі 169103,16 грн.

З викладеного слідує, що відповідач під час виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 у справі № 620/4381/25 з 01.03.2025 по 31.12.2025 проводив нарахування пенсії з обмеженням виплати пенсії максимальним розміром на рівні 44471,29 грн.

Наведене вище свідчить про неналежне виконання відповідачем в цій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 у справі № 620/4381/25 та, як наслідок, порушення відповідачем норм Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших нормативно-правових актів в частині обов`язковості виконання судового рішення.

Водночас, як вбачається з наданих до матеріалів справи протоколів перерахунку з 01.01.2026 позивачу було проведено перерахунок його пенсії з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів від 30.12.2025 № 1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану». Розмір пенсії з надбавками з 01.01.2026 складає 46416,49 грн, до виплати визначено суму пенсії 32508,76 грн.

Суд зазначає, що питання щодо застосування постанови Кабінету Міністрів від 30.12.2025 № 1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» не була предметом судового розгляду по справі №620/4381/25, та дане питання виходить за межі розглянутої справи, оскільки обмеження, які застосовані на виконання постанови Кабінету Міністрів від 30.12.2025 № 1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» до пенсії позивача, у судовому рішенні з 01.01.2026 не встановлювалось, не досліджувались та не спростовувались.

Таким чином, в цій частині (застосування до розміру пенсії позивача постанови Кабінету Міністрів від 30.12.2025 № 1778) судом не встановлено обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень (відповідача) щодо виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі № 620/4381/25.

В цьому випадку, зі встановлених обставин вбачається, що між позивачем та пенсійним органом фактично виник новий спір, щодо правовідносин, які не мали місце на час винесення судом рішення у справі №620/4381/25, а саме застосуванням механізму визначеного постановою Кабінету Міністрів від 30.12.2025 № 1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», з яким позивач не згоден.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення пунку 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Отже, основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Так, відповідно до частин першої та шостої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Зважаючи на положення наведених норм, суд вважає за доцільне задовольнити заяву позивача шляхом визнання протиправними дій, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 у справі № 620/4381/25, які полягають в неналежному виконанні відповідачем судового рішення в частині здійснення ОСОБА_1 нарахування та виплати пенсії з обмеженням максимального розміру з 01.03.2025 по 31.12.2025 на рівні 44471,29 грн та постановити окрему ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 Кодексу адміністративного судочинства України, копію якої направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Пенсійного фонду України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 у справі № 620/4381/25.

Керуючись статтями 248, 249, 256, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владним повноважень відповідачем на виконання такого рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії, вчинені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 у справі № 620/4381/25, які полягають в неналежному виконанні відповідачем судового рішення в частині здійснення ОСОБА_1 нарахування та виплати пенсії з обмеженням максимального розміру з 01.03.2025 по 31.12.2025 на рівні 44471,29 грн.

Копію окремої ухвали направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Пенсійного фонду України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 у справі № 620/4381/25.

Про результати належного виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 у справі № 620/4381/25 повідомити Чернігівський окружний адміністративний суд упродовж 30 днів з дня отримання копії цієї окремої ухвали.

Окрема ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16.02.2026.

Суддя Олена ЛУКАШОВА