Справа № 750/1933/26
Суддя: Косенко О. Д.
Дата ухвалення: 2026-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/1933/26
Провадження № 2-а/750/51/26
У Х В А Л А

18 лютого 2026 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Косенко О.Д., перевіривши додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

17 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 137 від 12.02.2026.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог, встановлених статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України).

Відповідно до ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зазначає у позовні заяві, що має статус учасника бойових дій, на підтвердження чого надає копію посвідчення, в якому вказано право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, а тому звільнений від сплати судового збору.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон Закону № 3551-XII) встановлено, що ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України отримують безоплатну правничу допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом таких питань.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 зазначила, що пункт 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, у яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 Закону № 3551-XII. А стаття 22 цього ж Закону передбачає, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12 та 22 Закону № 3551-XII.

Аналогічні висновки викладені Великою Палатою у справі № 9901/311/19 (09.10.2019).

Велика палата у складі Верховного Суду у справі № 567/79/23 (ухвала від 11.09.2024) не знайшла підстав для відступу від висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17, та викладеного у інших постановах Верховного Суду зокрема від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17, від 04 травня 2020 року у справі № 314/3549/17, від 20 травня 2020 року у справі № 727/9199/16-ц, від 24 листопада 2021року у справі № 761/1004/20, від 22 грудня 2021 року у справі № 521/17186/20, від 04 травня 2022 року у справі № 373/86/21 тощо), який обмежує застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI виключно статтями 12 та 22 Закону № 3551-XII.

З огляду на недоцільність розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду через наявність висновку щодо застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому нею рішенні, Велика Палата Верховного Суду повернула на розгляд колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Верховний Суд в постанові від 12 березня 2025 року у справі № 924/524/24 наголосив, що враховуючи ієрархію правових висновків Верховного Суду, висновки, які містяться в судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду мають перевагу над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів, а тому у даному випадку при вирішенні клопотання позивача врахуванню підлягають саме правові висновки Великої палати Верховного суду, наведені вище, а не правова позиція Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 280/3035/21, яка до того ж стосувалася питання реалізації прав учасника бойових дій, пов`язаних із земельними питаннями, тобто предмет та фактичні обставини справи не є релевантними предмету та обставинам справи № 751/6770/25 .

Предметом спору у цій справі є оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, тобто зазначений спір безпосередньо не пов`язаний із захистом прав позивача як учасника бойових дій, не стосується його соціального і правового статусу, який врегульований спеціальним законом та питань, пов`язаних з його соціальним захистом, зокрема гарантій, передбачених ст. 12 Закону № 3551-XII.

За таких обставин, правові підстави, передбачені пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні.

Таким чином, позивачем за подання даного позову має бути сплачено судовий збір.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» установлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2026 становить 3 328,00 грн.

Згідно з пунктом п`ятим частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 665,60 грн та надати відповідний підтверджуючий документ про його сплату чи зазначити докази, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (при їх наявності).

За приписом частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 160, 161, 169, 172, 256, 286, 294, 295, 297 КАС України,

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху.

Запропонувати позивачу в 5-ти денний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ній недоліки, а саме: сплатити судовий збір у сумі 665 грн. 60 коп. та надати відповідний підтверджуючий документ про його сплату.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк, позовна заява буде повернута.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя