Справа № 320/52084/24
Суддя: Діска А.Б.
Дата ухвалення: 2026-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 лютого 2026 року справа № 320/52084/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді - Діски А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Києві заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28.05.2025 було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , і.н. НОМЕР_2 ) станом на 01 січня 2023 року у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в якій на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» вказати розміри посадового окладу та окладу за військове звання, визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01 лютого 2023 року.

Представник позивача звернулась до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в справі. Заява мотивована тим, що на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду в цій справі відповідачем було видано оновлену довідку від станом на 01.01.2023. Однак, при розрахунку у довідці розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії застосував розміри посадового окладу та окладу за військовим званням, які розраховані із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року.

Ухвалою суду вказану заяву було призначено до розгляду у письмовому провадженні.

Цією ж ухвалою було зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 в десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали надати письмові пояснення на заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Станом на час розгляду заяви, від відповідача пояснення до суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви про встановлення судового контролю, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю, зважаючи на наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення ухвалюється судом іменем України та є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, визначені ст.ст. 381-1, 382, 382-1 КАС України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно ч. 1, 2 ст. 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду. За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказані вище положення не розкривають умови, за яких суд має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення. Втім, очевидно, що такими умовами можуть бути невиконання, виконання не у повному обсязі або не у спосіб встановлений судом судового рішення всупереч вимог Конституції та закону.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28.05.2025 було зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , і.н. НОМЕР_2 ) станом на 01 січня 2023 року у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в якій на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» вказати розміри посадового окладу та окладу за військове звання, визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01 лютого 2023 року.

В обґрунтування заяви про встановлення судового контролю представник позивача зазначає, що на виконання рішення суду в даній справі, відповідачем було видано довідку від про розмір грошового забезпечення за нормами чинними станом на 01.01.2023.

Тоді ж з`ясувалося, що у вказаній довідці позивачу встановлена надбавка за особливості проходження служби та премія не із розрахунку посадового окладу за 2023 рік.

Позивач не погоджується з розмірами таких додаткових видів грошового забезпечення, оскільки на думку позивача, відповідачем неправильно визначено відсотковий розмір надбавки за особливості проходження служби та премії, оскільки останні мають обчислюватись від розмірів посадового окладу, окладу за військове звання та процентної надбавки за вислугу років, які перераховані з урахуванням підвищеного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023.

Суд зауважує, що під час розгляду справи не досліджувались обставини, що свідчать про право позивача на зазначення у довідці про розмір грошового забезпечення таких складових грошового забезпечення, які враховуються при перерахунку пенсії, станом на 01.01.2023, як надбавки за особливості проходження військової служби та премії в конкретних розмірах, оскільки правовідносини щодо визначення додаткових видів грошового забезпечення позивача не були предметом судового розгляду в справі № 320/52084/24.

Окрім того, вказані додаткові види грошового забезпечення мають обчислюватись у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, а також обчислюватись від розмірів посадового окладу, окладу за військове звання та процентної надбавки за вислугу років, які перераховані з урахуванням підвищеного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023.

Станом на час ухвалення рішення в цій справі, розміри посадового окладу, окладу за військове звання та процентної надбавки за вислугу років не були визначені, а тому відповідно і розміри додаткових видів грошового забезпечення не могли бути визначені.

Суд зауважує, що повноваженнями щодо визначення конкретних видів та розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, що підлягають відображенню у довідці про розмір грошового забезпечення позивача, наділений виключно відповідач.

Враховуючи викладене, підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.05.2025 відсутні, оскільки наявність чи відсутність підстав для зазначення у довідці про розмір грошового забезпечення таких складових грошового забезпечення, які враховується при перерахунку пенсії, станом на 01.01.2023, як надбавки за особливості проходження військової служби та премії не була предметом дослідження суду у цій справі.

Будь-яких інших підстав в обґрунтування встановлення судового контролю саме у цій справі позивачем не наведено, що унеможливлює встановлення судового контролю за виконанням рішення. При цьому, суд звертає увагу позивача, рішенням суду захищено право позивача, яке було порушене відповідачем саме на час його порушення, а не те (право), яке може бути порушене у майбутньому. А тому, суд не надає оцінку будь-яким подальшим діям відповідача, вчиненим після виконання рішення суду, оскільки такі дії не були предметом розгляду в даній справі.

Суд зазначає, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27 лютого 2020 року у справі № 0640/3719/18 та від 11 червня 2020 року у справі №640/13988/19.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 звертав увагу на те, що застосування статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

За таких обставин, враховуючи не наведення обґрунтованих підстав та не надання доказів позивачем на обґрунтування заяви про встановлення судового контролю, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Окрім того, суд зазначає, що представником позивача було подано до суду заяву про накладення на начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 штрафу за невиконання рішення суду в цій справі. В обґрунтування заяви представник позивача посилається на ст. 381-1, 382, 382-1 КАС України та вказує, що відповідач не виконав вимоги ухвали суду від 11.09.2025.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 382-3 КАС України, у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

В межах цієї справи судом не встановлювався судовий контроль та на відповідача не було покладено обов`язку подавати до суду звіт про виконання рішення суду, а тому відсутні підстави для накладення на відповідача штрафу в порядку контролю за виконанням рішення суду.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 381-1, 382, 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 320/52084/24 - відмовити.

У задоволенні клопотання позивача про накладення штрафу на ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Суддя Діска А.Б.