Справа № 620/8750/25
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 лютого 2026 року Чернігів Справа № 620/8750/25

Чернігівській окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяви представника Військової частини НОМЕР_1 по справі № 620/8750/25,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за № 620/8750/25.

29.01.2026 Військовою частиною НОМЕР_1 подано заяву про відстрочення виконання рішення суду по справі № 620/8750/25.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.02.2026 заяву залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, з дня вручення ухвали суду.

06.02.2026, в рамках виконання ухвали суду від 02.02.2026, від представника Військової частини НОМЕР_1 надійшла заява (вх. № 2858е/26), в якій зазначено, що з висновками суду він не погоджується та просить вважати подану заяву як виконанням вимог ухвали суду від 02.02.2026.

12.02.2026 від представника Військової частини НОМЕР_1 також надійшла заява, в якій просить продовжити строк для виконання вимог ухвали суду від 02.02.2026 на розумний строк, оскільки у військовій частині відсутні бюджетні кошти для сплати судового збору.

Розглянувши вказані заяви та доданими до них документи суд зазначає таке.

Частинами першою та другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Згідно з частиною другою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Частиною третьою статті 121 КАС України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Відповідно до частини п`ятої статті 121 КАС України пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Отже, процесуальний строк покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про продовження процесуального строку слід дослідити та надати оцінку доказам, наданих стороною.

Так, зі змісту заяви представника ВЧ НОМЕР_1 від 12.02.2026 видно, що на даний час у відповідача відсутні кошти на сплату судового збору, на підтвердження чого надає: рапорт про перерахунок судового збору; лист від 10.02.2026 №1516/398 про надання дозволу на оплату судового збору; виписку з рахунку за 12.02.2026.

Враховуючи встановлені обставини та докази на їх підтвердження, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника ВЧ НОМЕР_1 щодо продовження процесуального строку для виконання вимог ухвали суду від 02.20.2026 про усунення недоліків заяви на 10 днів ( ч. 2 ст. 169 КАС України).

Водночас зважаючи на те, що згідно із частиною другою статті 169 КАС України, строк наданий на усунення недоліків на може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, суд вважає, що продовження строку на усунення недоліків (на розумних строк), як просить представник ВЧ НОМЕР_2 , суперечить наведеній нормі, а тому в цій частині заяви від 12.02.2026 слід відмовити.

Згідно із частиною шостою статті 121 КАС України про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Щодо заяви від 06.02.2026, в якій заявник не згоден з висновками суду, викладеними в ухвалі суду від 02.02.2026 про залишення заяви без руху, то суд зазначає таке.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 14 червня 2023 року по справі №607/23244/21 відступила від висновку Верховного Суду стосовно можливості оскарження ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху в частині розгляду клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Велика Палата Верховного Суду сформулювала інший висновок про застосування пункту 10 частини першої статті 294 КАС України, який за змістом є тотожним пункт 13 частини першої статті 353 ЦПК України, щодо можливості апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви (заяви) без руху в частині визначення розміру судових витрат окремо від рішення суду.

Наголосила, що ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху підлягає апеляційному оскарженню лише разом з рішенням суду, якщо суд першої інстанції у цій ухвалі встановлює розмір судового збору, який позивач (заявник) має сплатити при зверненні до суду, або порядок його обчислення, однак особа не погоджується або з таким розміром, або з порядком його обчислення. Такі ухвали суду першої інстанції не підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду. Також не підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду ухвали суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. У такому випадку заявник може реалізувати своє право на апеляційне оскарження такого судового рішення шляхом включення заперечень на нього до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України (у випадку постановлення такого рішення місцевим судом).

Отже, у разі незгоди з висновками суду, викладеними в ухвалі суду про залишення без руху, заявник може реалізувати своє право на апеляційне оскарження такого судового рішення шляхом включення заперечень на нього до апеляційної скарги судового рішення, видами яких відповідно до статті 241 КАС України є ухвали, рішення, постанови.

З огляду на таке, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 від 06.02.2026 № 2858е/26.

Керуючись статтями 121 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 від 06.02.2026 № 2858е/26 відмовити.

Заяву Військової частини НОМЕР_1 від 12.02.2026 № 3410е/26 про продовження процесуального строку для виконання ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.02.2026 задовольнити.

Військовій частині НОМЕР_1 продовжити процесуальний строк виконання ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.02.2026 на 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.І. Соломко