Справа № 947/20071/25
Суддя: Бочаров А. І.
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Овідіополь адміністративну справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

Департаменту патрульної поліції,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції,

про

визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

16.07.2025 року до Овідіопольського районного суду Одеської області з Київського районного суду м. Одеси надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Губська Христина Юріївна до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА №4797293 від 23.05.2025.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Постановою серії ЕНА №4797293, складеною 23.05.2025 о 10:25 год. за адресою: м, Одеса, інспектор 1 взводу 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старший лейтенант поліції Тімошенко Лілія Федорівна прийняла рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальністю за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. Озвученою підставою для зупинки транспортного засобу було припущення поліцейського, що в машини гучний звук, оскільки позивач щось зробив з системою відпрацьованих газів. Однак позивач не порушив правила дорожнього руху, що давали б підстави для зупинки його транспортного засобу та в його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Позивач зазначає, що Постанова серії ЕНА №4797293 від 23.05.2025 не відповідає вимогам ст. ст. 283 та 284 КУпАП та підлягає скасуванню, оскільки поліцейським порушено вимоги Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395 та ст. ст. 268, 258, 285 КУпАП - розгляд справи про адміністративне правопорушення, за результатами якого винесено оскаржувану постанову, здійснювався іншим поліцейським та без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Ні поліцейським, який безпосередньо розмовляв з ОСОБА_1, ні поліцейською, яка нібито розглядала справу - не було роз`яснено чи надано можливості скористатись правами та обов`язками, передбаченими ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Ухвалою суду від 18.07.2025р. відкрито провадження у адміністративній справі.

Представником відповідача було надано до суду письмовий відзив на позов, відповідно до якого представник відповідача позов не визнав та просив суд у його задоволенні відмовити у повному обсязі. Відповідач зазначає, що в ході виконання службових обов?язків у складі екіпажу патрульної поліції 23.05.2025 перебуваючи на стаціонарному пості - ваговому комплексі «Два стовпи», що розташований за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, 22/8, інспекторами поліції Бондаренко та Тімошенко приблизно о 10год. 18 хв. було виявлено транспортний засіб марки «BMW320», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 , у якого на вказаному транспортному засобі була переобладнана система відпрацювання вихлопних газів в порушення п.31.3а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 121 КУпАП. Доказами вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП є відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського (пристрій №471849).

На спростування аргументів позивача, представник відповідача зазначає, що інспектор поліції Тімошенко розглядала справу та приймала остаточне рішення по ній (в тому числі підписувала постанову серії ЕНА №4797293 від 23.05.2025), а її напарник інспектор поліції Бондаренко виконував допоміжні дії. Інспектор поліції зупинив авто для з?ясування причин перевищення рівня гучності роботи двигуна, оглянувши візуально авто, інспектор поліції виявив переобладнання системи випускання відпрацьованих газів. Представник відповідача зазначає, що окремі недоліки постанови, а саме помилкове зазначення п.31.4 ПДР замість вірного п.31.3а - не впливає на законність прийняття рішення по справі. Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000грн., представник відповідача вважає його необгрунтованим та непропорційним до предмета спору та складності справи.

Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він не погоджується з доводами відповідача та долучає до матеріалів справи стенограму до відеозапису з ПВР №471849.

Ухвалою суду від 26.11.2025 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 10 годину 30 хвилин 11.02.2026 року.

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись з відзивом на позов, відповіддю на відзив, дослідивши надані суду письмові та відео докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд справи і рішення по справі здійснюються на засадах змагальності сторін, свободи в наданні доказів ними суду своїх доказів та в доказовості перед судом їх переконливості.

Під час перегляду наданого відповідачем відеозапису ПВР №471848, судом встановлено, що 23.05.2025 о 10год. 17 хв. інспектором поліції Бондаренко І. було виявлено транспортний засіб марки «BMW320», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 .

Саме інспектор поліції Бондаренко І. надалі спілкується з позивачем, оглядає транспортний засіб та фактично здійснює розгляд адміністративної справи. Інспектор поліції Тімошенко Л.Ф. з службового авто не виходила, водію не представлялась, не спілкувалась з ним, а лише як і відзначив представник відповідача - підписувала постанову серії ЕНА №4797293 від 23.05.2025.

23.05.2025 о 10:25 год. відносно позивача інспектором поліції Тімошенко Л.Ф. було винесено постанову серії ЕНА №4797293 про притягнення до адміністративної відповідальністю за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, передбачена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція).

Згідно із п. п. 4, 8, 9 Розділу IІІ Інструкції - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити:

- найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

- дату розгляду справи;

- відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

- опис обставин, установлених під час розгляду справи;

- зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

- прийняте у справі рішення.

Відповідно до постанови серії ЕНА №4797293 від 23.05.2025 ОСОБА_1 керував ТЗ з переобладнаною системою відпрацьованих газів, чим порушив п. 31.4 ПДР - керування водієм ТЗ, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306. (далі - ПДР).

Відповідно до п. 31.4. ПДР Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

31.4.1. Гальмові системи

31.4.2. Рульове керування

31.4.4. Склоочисники і склообмивачі вітрового скла

31.4.5. Колеса і шини

31.4.6. Двигун

31.4.7. Інші елементи конструкції

В оскаржуваній постанові не конкретизовано, який саме пункт ПДР порушив водій

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Диспозиця вказаної статті є бланкетною та відсилає до іншого нормативного акту, а саме Правил дорожнього руху.

Інспектор поліції Тімошенко, підписуючи постанову, не виклала конкретного опису обставин, установлених під час розгляду справи, адже фактично не здійснювала належного розгляду. В результаті в постанові зазначено лише узагальнююче формулювання п. 31.4 ПДР без конкретизації. Сам відповідач у своєму відзиві визнає, що пункт ПДР було визначено помилково, однак навіть після цього не вказує, які саме правила, норми чи стандарти, на його думку, були порушені під час нібито «переобладнання».

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Таким чином, відсутність чіткого опису обставин і конкретного посилання на порушені норми є істотним процесуальним недоліком, який не можна вважати «незначним», оскільки він прямо суперечить вимогам ст. 283 КУпАП та позбавляє постанову належної юридичної обґрунтованості, не містить чіткої кваліфікації діяння, яку ставлять в вину позивачу.

Як зазначається у відзиві на позов та підтверджується відеозаписом ПВР №471848 - факт переобладнання системи випускання відпрацьованих газів встановлено інспектором Бондаренко шляхом візуального огляду.

При цьому, інспектор поліції вочевидь не є акредитованим експертом, не здійснював порівняння системи випускання відпрацьованих газів авто позивача з конструкцією з заводської схеми, зазначеною виробником, не здійснював дій щодо виявлення зварних швів, нестандартних кріплень або адаптерів

Інспектором поліції не здійснено жодних дій для встановлення відповідності системи відпрацьованих газів вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації : не зафіксовано витоків, не виміряно належним чином рівень шуму чи викидів, не викликано експерта тощо.

Матеріли справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що система відпрацьованих газів в транспортному засобі позивача була переобладнана, а тим паче була несправною.

До того ж, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду у складі Колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/1/17 від 26.04.2018 року.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З наданого відповідачем відеозаписом ПВР №471848 вбачається, що позивачу- не було роз`яснено чи надано можливості скористатись правами та обов`язками, передбаченими ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Як зазначається представником відповідача та підтверджується відеозаписом ПВР №471848 - причиною зупинки транспортного засобу під керуванням позивачем є припущення інспектора Бондаренка та визначено - з`ясування причин перевищення рівня гучності роботи двигуна.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначені підстави, за яких поліцейський має право для зупинення транспортного засобу.

Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції.

Так, у своєму Рішенні від 15 березня 2019 року ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Суд приходить до висновку, що позивач не порушив правила дорожнього руху, що давали б підстави для зупинки його транспортного засобу, а тому всі подальші вимоги до водія та складання адміністративних матеріалів є протиправними та безпідставними.

Проаналізувавши подані сторонами матеріали, які містяться у справі, вбачається відсутність належних і допустимих доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність у діях позивача об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП, а відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що протиправна зупинка транспортного засобу, порушення при складані постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача, відсутність належних доказів вчинення адміністративного правопорушення є безумовною підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки під час розгляду справи не були доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Крім того, позивач просить суд стягнути з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

Згідно ч.1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Ці висновки узгоджується з правовими позиціями, які міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 20 серпня 2020 року у справі № 560/665/19, у додатковій постанові Верховного Суду від 5 вересня 2019 року у справі № 826/841/17.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу було надано копію Договору про надання правничої допомоги №982 від 27.05.2025. копію Додаткової угоди №1 від 27.05.2025, копію рахунку №170 від 27.05.2025, копію платіжної інструкції №@PL226081 від 27.05.2025.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи (КМРЄ) державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя (on measures facilitating access to justice) № R (81) 7, яким передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, яка виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Також у пункті 4 цих Рекомендацій зазначено, що жодна зі сторін не повинна бути позбавлена можливості користуватися послугами адвоката.

У пункті 1 Резолюції (78) 8 Комітету Міністрів Ради Європи (КМРЄ) державам-членам про безоплатну правову допомогу і юридичні консультації (on legal aid and advice) від 2 березня 1978 року зазначено, що ніхто не може бути в силу перешкод економічного характеру позбавлений можливості використання або захисту своїх прав у будь-яких судах, повноважних виносити рішення по цивільних, господарських, адміністративних, соціальних чи податкових справах. З цією метою кожна особа має бути наділена правом на необхідну правову допомогу в судовому провадженні. При розгляді того, чи така допомога є необхідною, слід враховувати: а) фінансові можливості та зобов`язання відповідної особи; b) очікувані судові витрати.

Суд також зазначив, що принцип повного відшкодування витрат на професійну правничу допомогу стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, ґрунтується на загальних принципах справедливості та компенсації в правовій системі, що є особливо важливим у публічно-правових спорах, де відповідачам, як правило, виступає держава в особі уповноважених нею суб`єктів владних повноважень.

Зазначений принцип допомагає взаємно збалансувати тягар витрат і забезпечити ефективний доступ до правосуддя, оскільки це дає можливість:

1) стимулювати справедливі судові процеси: якщо сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, може очікувати відшкодування витрат на адвоката, це стимулює її використовувати правові засоби та користуватися послугами адвокатів для ефективного представлення своїх інтересів у суді, що сприяє справедливому та рівноправному судовому процесу;

2) захистити право на доступ до правосуддя: гарантування відшкодування витрат на професійну правничу допомогу забезпечує можливість захисту особою своїх прав у суді, незалежно від її фінансового стану, що сприяє реалізації принципу рівності перед законом;

3) збалансувати інтереси сторін: відшкодування витрат на професійну правничу допомогу сприяє встановленню балансу інтересів сторін та дає змогу стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, компенсувати витрати, що виникли внаслідок необхідності захищати свої права в суді;

4) забезпечити судову ефективність: якщо сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, може очікувати відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, це сприяє ефективності судового процесу та робить його більш доступним та прозорим.

Враховуючи, що за результатом судового розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, подані позивачем документи підтверджують сплату судового збору в розмірі 484 грн. 48 коп та реальність і необхідність витрат на правничу допомогу у сумі 8 000,00 грн., розмір яких є співмірним зі складністю спору та роботою виконаною адвокатом.

Керуючись ст.ст.2, 9,77,90, 241-246,286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ЕНА №4797293 від 23.05.2025 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати, сплачений судовий збір у розмірі 484 грн. 48 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційнускаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.І. Бочаров