Справа № 440/8490/25
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/8490/25
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ОІЛ" до Енергетичної митниці України про визнання протиправною та скасування картки відмови,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Стеценко Олександр Вікторович, здійснюючи на підставі ордеру серії ВІ №1307411 від 05.06.2025 представництво інтересів Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ОІЛ" через систему "Електронний суд" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом, що заявлений до Енергетичної митниці України в якому просить суд визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903110/2025/000018 від 13.02.2025.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач порушив права та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин через безпідставне та протиправне визначення коду товару. Позивач не погоджується з висновками митниці, вважає їх необґрунтованими та такими, що порушують вимоги чинного законодавства.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розгляд адміністративної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

До суду надійшла від Позивача Відповідь на відзив, в якій позивач заперечував проти аргументів Відповідача, наведених у Відзиві на позов та просив задовольнити позовну заяву.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

При ввезенні на митну територію України товару, ТОВ «СОЛАР ОІЛ» складено та подано до митного органу попередню митну декларацію ІМ 40 ДЕ №24UA12U1 для митного оформлення товару бензину неетильованого марки V-Power RON 95/EN228-10PPM.

Відповідно до графи 31 митної декларації (з урахуванням доповнень на другій сторінці декларації) вказано наступний опис товару:

«Бензин неетильований марки V-Power RON 95/EN228-10PPM. Згідно сертифікату якості октанове число за дослідницьким методом: 97,2; Вміст свинцю менше 2,5 мг/л (що становить менше 0,0025 г/л);

Вміст сірки 6,6 мг/кг (що становить 0,00066 мас. %); Вміст бензолу 0,6 %; Вміст етанолу 4,9 %; Вміст метанолу 0,2 %; вміст МТВЕ 0,2 %; вміст ЕТВЕ 9,7 %; при 70 град. С випаровується 39,7 %; при 100 град. С випаровується 51,7 %; при 150 град. С випаровується 82,1 %; Точка кипіння 202,1 град С. Щільність при температурі +15 град. С кг/м3 754; 33,566 тис. літрів у літрах, приведених до температури 15 град. С. Не для військового призначення.»

Відповідно до графи 33 митної декларації визначено код товару 27101245.

Відповідно до Митного тарифу України код 2710 12 45 означає «Нафта та нафтопродукти, одержані з бітумінозних порід (мінералів), крім сирих; продукти, в іншому місці не зазначені, з вмістом 70 мас.% або більше нафти чи нафтопродуктів, одержаних з бітумінозних порід (мінералів), причому цi нафтопродукти є основними складовими частинами продуктів; відпрацьовані нафтопродукти - легкі дистиляти та продукти з октановим числом 95 або більше, але менш як 98».

Ввезення товару відбувалось на виконання Договору купівлі-продажу автомобільного палива № /28.11.2024, укладеного між компанією Saksa Ltd. (Болгарія) та ТОВ «СОЛАР ОІЛ» 28 листопада 2024 року. Відповідно до п. 3 Договору, предметом постачання є, серед іншого, «Бензин з присадками RON95 10 ppm. макс. 5% біоетанолу Shell V-Power неросійського походження.».

Відповідно до п. 5 Договору, зобов`язання Продавця щодо якості продукту, завантаженого у цистерни та залізничні цистерни, обмежуються виключно поставкою продукту, який відповідає специфікаціям стандартів EN590, EN228 та останнім змінам, а також відповідно до домовленостей між Покупцем і Продавцем на момент укладення угоди.

Для здійснення митних процедур було подано Договір та товаросупровідні документи:

Сертифікат якості (Certificate of quality) № 1069 від 03.12.2024

Сертифікат якості (Certificate of quality) № 1069-1 від 03.12.2024

Сертифікат якості (Certificate of quality) № PBZ-0078525EN від 27.10.2024

Рахунок-проформа (Proforma invoice) № від 29.11.2024

Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № від 04.12.2024

Нота до інвойсу № від 06.12.2024

Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 04.12.2024

Навантажувальний документ Акт наливу № 168305 від 04.12.2024

Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) №А від 04.12.2024

Банківський платіжний документ, що стосується товару № 67 від 02.12.2024

Калькуляція транспортних витрат № 06.12.24/1 від 06.12.2024

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 01 від 05.12.2024

Документ, що містить інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини:

Біржові котирування від 03.12.2024

Розрахунок ціни (калькуляція): Лист формування ціни № 05/12-1 від 05.12.2024

Договір про надання послуг митного брокера № 19.05/2022-СО від 19.05.2022

Договір (контракт) про перевезення № 01/07/24 від 01.07.2024

На електронну пошту Декларанта було отримано Запит (повідомлення) митного органу від 07.12.2024 наступного змісту: «Згідно пункту 3.10. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, надсилаємо інформацію про необхідність: - пред`явлення товарів, для відбору проб та зразків товару у зв`язку з спрацюванням форм контролю 905-3.; 1. Дата відбору проб та зразків товару: за готовністю декларанта; 2. Час відбору проб та зразків товару: за готовністю декларанта; 3. Місце доставки (прибуття), де буде здійснюватися відбору проб та зразків товару: ТОВ «ВАНТАЖНО- МИТНИЙ КОМПЛЕКС «КАРГСОН» 65031, Одеська область, мм. Одеса, вул. Хімічна, 1Д. 4. Зона митного контролю: ЗМК, на території ТОВ «ВАНТАЖНО-МИТНИЙ КОМПЛЕКС «КАРГСОН». 5. Інформація про уповноваженого на проведення відбору проб та зразків товару інспектора митниці: - П.І.Б.: Бойко О.А. посада: головний державний інспектор ВМО «Одеса» митного поста «Південний» Енергетичної митниці Держмитслужби». В подальшому митним органом складено Акт про взяття проб (зразків) товарів від 08.12.2024 № UA903110/2024/249. Відповідно до вказаного Акту: Мета взяття проб (зразків) товарів: встановлення характеристик, визначальних для класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД з метою дотримання вимог ст. 356 МКУ та КМУ від 01.08.2013 № 927. Відібрані проби (зразки) товарів упаковано: в скляні пляшки та поліетиленові пакети кожен зразок окремо 6 штук по 1 літру. Посадова особа органу Держмитслужби, яка підписала Акт: О.А. Бойко. Посада, орган Держмитслужби, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала акт головний державний інспектор відділу митного оформлення «Одеса» митного поста «Південний» Енергетичної митниці Кравченко С.Ю.

В подальшому було складено запит про проведення дослідження (аналізу, експертизи) від 09.12.2024 №569, вих. від 09.12.2024 №7.6-2/15-02/7/5764. За результатами проведених досліджень Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби (Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції) складено Висновок № -0335 від 24.12.2024.

Відповідно до розділу 8 Висновку, Підстава для направлення запиту/постанови: у зв`язку із спрацюванням митної формальності системи управління ризиками за кодом 905-3 (взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТЗЕД).

Відповідно до розділу 9 Висновку, метою подання запиту є ідентифікація товару та встановлення характеристик, визначальних для класифікації товару згідно з УКТЗЕД. Відповідно до розділу 10 Висновку, до Завдань для дослідження (аналізу, експертизи), серед іншого, віднесено: 7. Встановлення відповідності наданих зразків товару опису та даним, заявленим у графі 31 ЕМД від 07.12.2024 №24UA12U1. 8. У разі виявлення під час досліджень характеристик товарів, які є визначальними для їх класифікації, з приводу яких не було задано завдань для дослідження, просимо включити їх до висновку. 9. Встановлення відповідності товару щодо вимог Технічного регламенту, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 № 927.».

На підставі Висновку № -0335 від 24.12.2024 митним органом 13.02.2025 прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA903110/2025/000018.

Відповідно до Картки відмови, митний орган повідомив про відмову у митному оформленні (випуску) товарів. У Картці відмови наведено таку причину відмови: Відповідно до вимог частини першої статті 256 Митного кодексу України (далі - Кодекс), митний орган може відмовити у митному оформленні на підставі письмового вмотивованого рішення такого органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через умови, визначені Кодексом. Митна декларація не може бути оформлена у зв`язку з тим, що згідно з п.12 Висновку СЛЕД № -0335 від 24.12.2024 визначений показник «масова частка кисню», наданої на дослідження проби товару, не відповідає вимогам і нормам відповідного показника для автомобільних бензинів Е10 за екологічним класом Євро 5, наведених у додатку 2 в «Технічному регламенті щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженому постановою КМУ від 01.08.2013 № 927 (зі змінами). Порушено вимоги ч.1 ст. 196, п.8 ч.8.ст. 257 Митного кодексу України, ст.11 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» від 15.01.2015 р. № 124-VIII, постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927 «Про затвердження Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив».

Також у графі «Роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення» Картки відмови зазначено: Подання митному органу відповідно до частини п`ятої статті 255 та частини першої статті 261 Кодексу додаткової декларації, яка містить відомості про товари, якісні характеристики яких дозволяють переміщення на митну територію Україну.

Не погоджуючись з прийнятими Відповідачем рішенням про визначення коду задекларованого товару та карткою відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, Позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України (надалі - МК України), а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Щодо порядку здійснення огляду товару та відбору проб (зразків) товару.

Позивач зазначає в позовній заяві, що митницею Держмитслужби було здійснено відібрання проби (зразків) нафти без прийняття відповідного рішення керівником. У відповіді на відзив Позивач посилається на те, що правила частини другої статті 356 МК України передбачають, що взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника.

Відповідно до ч. 2 ст. 356 Митного кодексу України, взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника.

Відповідно до ч. 1 ст. 547 Митного кодексу України, митний пост є митним органом, який входить до складу митниці як структурний підрозділ і в зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на митні органи.

Верховний Суд у постанові від 14 січня 2025 року по справі № 160/31315/23 навів правову позицію, відповідно до якої «прийняття вмотивованого письмового рішення керівника митного органу щодо взяття проб (зразків) товарів є одним з обов`язкових етапів взяття проб (зразків) товарів, відтак недотримання вказаного етапу (як і будь-якого іншого) суперечить наведеним вимогам Митного кодексу України та є протиправним.

Подібна правова позиція (щодо форми рішення про відібрання проб (зразків) товарів) висловлена і в постановах Верховного Суду, зокрема, від 28 травня 2020 року у справі №818/1205/16 (адміністративне провадження №К/9901/32111/18), від 12 листопада 2020 року у справі №808/1697/15 (адміністративне провадження №К/9901/8006/18), від 25 лютого 2021 року у справі №815/1557/17 (адміністративне провадження №К/9901/4200/18).»

Відповідно до п. 1 глави IV «Порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної митної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби під час проведення досліджень (аналізів, експертиз)», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 02 грудня 2016 року № 1058 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01 вересня 2023 року № 480), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 грудня 2016 р. за № 1693/29823, взяття проб (зразків) товарів для проведення дослідження (аналізу, експертизи) проводять уповноважені посадові особи митного органу на підставі вмотивованого рішення керівника цього органу або його заступника у вигляді нанесення резолюції на їх службових записках з цього питання за правилами законодавства з питань документування управлінської діяльності в електронній чи паперовій формі (крім випадків прийняття рішення щодо зобов`язуючої інформації) або постанови про взяття проб і зразків у справі про порушення митних правил.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 р. № 55 затверджено «Типову інструкцію з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну»; «Типову інструкцію з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади».

Відповідно до пп. 11 п. 6 «Типової інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну», електронна резолюція - реквізит, який створений у системі електронного документообігу установи та який вноситься до реєстраційно-моніторингової картки електронного документа і нерозривно пов`язаний із нею. Електронна резолюція містить стислий зміст доручення (вказівки) посадової особи щодо його виконання та пов`язаний з нею кваліфікований електронний підпис цієї посадової особи. Електронна резолюція є єдиною допустимою електронною формою реалізації доручень, виданих в електронній формі, візуалізація якої визначається інструкцією з діловодства установи;

Відповідно до п. 64-67 «Типової інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну», посадова особа, яка здійснює первинний розгляд електронного документа, накладає на нього електронну резолюцію, в якій визначає головного виконавця, відповідального за організацію виконання документа в установі, та у разі необхідності співвиконавців і строк його виконання.

В електронній резолюції обов`язково зазначаються всі структурні підрозділи, які беруть участь в опрацюванні документа та погодженні проекту відповіді.

Посадові особи, які одночасно розглядають електронний документ, накладають на нього електронні резолюції, в яких визначають відповідальних виконавців та у разі необхідності співвиконавців у межах відповідного структурного підрозділу.

Електронна резолюція складається з таких реквізитів: прізвище, власне ім`я виконавця (виконавців) у давальному відмінку, зміст доручення, строк виконання, кваліфікований електронний підпис посадової особи.

В електронній резолюції до електронного документа, що не має строку виконання, зазначення змісту доручення та строку виконання не вимагається.

Електронна резолюція може доповнюватися іншими реквізитами, які визначаються інструкцією з діловодства установи.

Неконкретні (прискорити, поліпшити, активізувати, звернути увагу тощо) електронні резолюції не допускаються.

Усі електронні резолюції, накладені на електронний документ, вносяться до його реєстраційно-моніторингової картки і нерозривно пов`язані із нею. Електронна резолюція, яка є наслідком виконання електронної резолюції вищого рівня, додатково містить логічне посилання на відповідну електронну резолюцію (дерево електронних резолюцій).

На електронну резолюцію посадової особи накладається кваліфікований електронний підпис цієї ж посадової особи.

Відповідно до п. 38 «Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади», якщо доручення надано кільком посадовим особам, головним виконавцем документа є зазначена першою особа, якій надається право скликати інших виконавців.

Судом встановлено, що в Акті про взяття проб (зразків) товару вказано, що відбір проб проводився ОСОБА_1 , який вказаний у резолюції четвертим, та ОСОБА_2 , яка в резолюції не зазначена.

Суд також бере до уваги що у випадку колії правових норм, перевагу мають норми вищої юридичною сили над нормами нижчої юридичної сили, а також спеціальні норми мають перевагу над загальними нормами.

Хоча пп. 11 п. 6 «Типової інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну» передбачає, що «електронна резолюція містить стислий зміст доручення (вказівки) посадової особи щодо його виконання», проте норма ч. 2 ст. 356 Митного кодексу України про те, що «взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника».

Норми Митного кодексу України (закону) мають вищу юридичну силу над нормами постанов Кабінету міністрів України. Норма щодо вмотивованого письмового рішення про взяття проб (зразків) товарів є спеціалізованою, тоді як норма про форму та зміст резолюції є загальною.

Враховуючи наведене, суд приходить до таких висновків.

Митний пост є митним органом, тобто його керівник та заступники наділені повноваженнями щодо прийняття вмотивованих рішень на проведення відбору проб товару. Суд констатує відсутність вмотивованого письмово рішення на здійснення відбору проб (зразків) товару, що є одним з обов`язкових етапів взяття проб (зразків) товарів, відтак недотримання вказаного етапу (як і будь-якого іншого) суперечить наведеним вимогам Митного кодексу України та є протиправним.

Щодо висновків еккспертних досліджень.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 357 Митного кодексу України, дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Дослідження (аналіз, експертиза) проб (зразків) проводиться протягом 10 днів після їх надходження до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або іншої експертної установи (організації). У разі потреби цей строк може бути продовжено за рішенням керівника спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, керівника митного органу або його заступника за місцем розташування відокремленого підрозділу зазначеного спеціалізованого органу або керівника відповідної експертної установи (організації), але не більше ніж на 20 днів.

Суд враховує, що на відміну від частини другою статті 357, частина четверта статті 357 Митного кодексу України не містить виразу «чи його відокремленого підрозділу» відносно спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику. Отже, відокремлені підрозділи спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику (регіональні управління) наділені повноваженнями щодо проведення відповідних експертиз, проте не наділені повноваженнями щодо продовження строків їх проведення.

Відповідно до Висновку СЛЕД (сторінка 7), у Дніпропетровському управлінні експертиз та досліджень СЛЕД Держмитслужби наразі відсутня можливість визначення ряду показників, тому вони визначалися в Управлінні експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції СЛЕД Держмитслужби (м. Київ).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної митної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби під час проведення досліджень (аналізів, експертиз), затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 02 грудня 2016 року № 1058 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01 вересня 2023 року N 480), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 грудня 2016 р. за № 1693/29823, а також положення Митного кодексу України не передбачають можливості експертної установи самостійно залучати або передавати частину завдань до іншої експертної установи. За загальним змістом положень вказаних нормативно-правових актів щодо проведення експертних досліджень можна зробити висновок, що повноваження щодо визначення іншої експертної установи за неможливості проведення всього комплексу досліджень належить митному органу.

Відповідно до ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МКУ для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі у вигляді кодів, серед яких код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Відповідно до положень cтатті 67 МК України, Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Нормами статті 68 МК України передбачено, що ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ведення УКТ ЗЕД передбачає: 1) відстеження та облік змін і доповнень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів, пояснень та інших рішень щодо її тлумачення, що приймаються Всесвітньою митною організацією; 2) підготовку пропозицій щодо внесення змін до УКТ ЗЕД; 3) деталізацію УКТ ЗЕД на національному рівні та введення додаткових одиниць виміру; 4) забезпечення однакового застосування всіма органами доходів і зборів правил класифікації товарів; 5) прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках; 6) розроблення пояснень і рекомендацій до УКТ ЗЕД та забезпечення їх опублікування; 7) своєчасне ознайомлення суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності з рішеннями та інформацією (крім тих, що є конфіденційними) щодо питань класифікації товарів та про застосування УКТ ЗЕД; 8) здійснення інших функцій, необхідних для ведення УКТ ЗЕД.

Частина перша статті 69 МК України передбачає, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Термін "класифікація товару" для цілей розділу IV Митного кодексу України міститься в пункті 3 Порядку №650, та розуміється як: визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України "Про митний тариф України" (далі - Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.

Також, у пункті 3 розділу І Порядку №650 визначено, що контроль правильності класифікації товарів - це перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу ІІІ Порядку №650, декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Митного кодексу України, а посадові особи митного поста здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів.

Пунктом 4 розділу ІІІ Порядку №650 встановлено, що контроль правильності класифікації товарів здійснюється, зокрема, шляхом:

- перевірки відповідності відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу;

- заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних "Класифікаційні рішення" програми "Інспектор 2006" ЄАІС. При цьому, така відповідність поділяється на три категорії: а) ідентичні товари; б) подібні (аналогічні) товари; в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів «а» та «б» абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі: характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару.

У разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТ ЗЕД. При електронному декларуванні посадова особа ВМП або ПМО чи митного поста за допомогою АСМО створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару (пункт 5 розділу ІІІ Порядку №650).

У разі відмови у наданні декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів чи відомостей посадовою особою митного органу здійснюються митні формальності за наявними документами та відомостями з використанням довідкової інформації. При проведенні цих митних формальностей або підтверджується код товару, або надається відмова в митному оформленні та за наявності достатньої інформації виноситься Рішення (пункт 6 розділу ІІІ Порядку №650).

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного cуду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд зазначає, що Подільським районним судом м. Києва за результатами розгляду справи №758/8160/25 за протоколом № 0071/UA903000/2025 винесено постанову від 08.01.2026 про закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, тобто із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Подільським районним судом м. Києва встановлено наступні обставини справи:

Безпосередньо в розділі «висновки» Експертного висновку № 171 від1.03.2025, зазначено: 1. Бензин неетильований марки V-Power RON 95/EN228-10PPM є нафто-продуктом, який кваліфікується у товарній позиції за кодом УКТ ЗЕТ . 4. Результати випробувань фізико-хімічних показників бензину неетильованого марки V-Power RON 95/EN228-10PPM, які зазначені в протоколах випробувань № 129/П-25 і № 130/П-25 від 20 лютого 2025 р., № 134/П-25 і № 135/П-25 від 26 лютого 2025 р., № 144/П-25 від 28 лютого 2025р., Випробувальної лабораторії продукції нафтохімічної промисловості Державного підприємства «Державна паливна компанія «МАСМА», підтверджують, що всі п`ять зразків бензину неетильованого марки -Power RON 95/EN228-10PPM відповідають вимогам: Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 р. № 927; Національного стандарту ДСТУ 7687:2015 «БЕНЗИНИ АВТОМОБІЛЬНІ ЄВРО. ТЕХНІЧНІ УМОВИ»; Європейського регіонального стандарту EN 228 Automotive fuels - Unleaded petrol - Requirements and test methods (Автомобільні палива. Неетильований бензин. Технічні вимоги та методи випробувань). езультати випробувань фізико-хімічних показників бензину неетильованого марки V-Power RON 95/EN228-10PPM, які надані в Сертифікаті якості від 03.12.2024 № 1069, Сертифікаті якості від 03.12.2024 № 1069-1, Сертифікаті якості від 27.10.2024 № PBZ-0078525EN, Сертифікаті про походження товару від 04.12.2024 № А, Сертифікаті про походження товару від 13.12.2024 № А; Сертифікаті про походження товару від 13.12.2024 № А; Сертифікаті про походження товару від 13.12.2024 № А; підтверджують їх відповідність вимогам Європейського регіонального стандарту EN 228 Automotive fuels - Unleaded petrol - Requirements and test methods, що є достатньою підставою для підтвердження відповідності цих партій бензину автомобільного і його надання на ринок відповідно до діючого Технічного регламенту і не потребує додаткових випробувань фізико-хімічних показників нафтопродуктів для їх введення в обіг.»

Митний орган посилається на висновок експертизи СЛЕД Держмитслужби від 26.12.2024 №-0335 відповідно до якого товар «Бензин неетильований марки V-Power RON 95/EN228-10PPM», який було заявлено до митного оформлення по ЕМД типу ІМ40ДЕ від 07.12.2024 №24UA12U1, показник «масова частка кисню» в складі проби становить 4,18 % (має не перевищувати 3,7%). Разом із тим обставини, встановлені у вищезазначеному висновку від 26.12.2024 №-0335, спростовуються експертним висновком ДП «Державна паливна компанія «Масма» № 171 від 31.03.2025.

Відповідно до відповіді ДП «ДПК «МАСМА» (експертної установи, що здійснювала дослідження арбітражної проби) №338-м та № 339-м від 14.07.2025 підтверджується, що: при дослідженні арбітражної проби товару були визначені наступні фізико-хімічні показники зразків (проб) бензину неетильованого марки V-Power RON 95/EN228-10PPM: густина за температури 150С, фракційний склад, об`ємна частка бензолу, масова частка кисню; випробування масової частки кисню було проведено відповідно до національного стандарту України ДСТУ EN 13132:2006 Нафтопродукти рідкі. Бензин неетилований. Визначення органічних кисневмісних сполук та загального вмісту органічно зв`язаного кисню газохроматографічним методом з перемиканням колонок (EN 13132:2000, IDT)…

Також Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України складено Висновок експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 02.07.2025 №4919/25-34. Відповідно до розділу 7 Висновку експерта, поставлено такі питання: Який фізико-хімічний склад наданих на дослідження речовин (рідин)? Чи належать дані речовини (рідини) до нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів? Якщо належать, то до якого їх роду (виду)? Чи відповідають надані на дослідження речовини (рідини) вимогам ДСТУ 7688:2015 (Паливо дизельне євро) та ДСТУ 7687:2015 (Бензини автомобільні євро)?

Відповідно до Додатку до висновку експерта встановлено у всіх трьох отриманих зразках палива такі показники масової частки кисню, %, не більше: 3,54, 3,53 та 3,33 (при максимально допустимих 3,7).

Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) затверджено «Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень».

Відповідно до п. 1.2.13. вказаної Інструкції, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівником експертної установи.

Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

Право Суду надавати перевагу тому чи іншому експертному висновку відповідно до повноти його змісту та у сукупності з іншими доказами по справі відповідає позиціям Верховного Суду, зокрема наведеним у постановах від 11 листопада 2019 року по справі №260/202/19; від 05 травня 2022 року по справі № 260/1188/18.

Дослідивши матеріали справи, висновки експертиз з врахуванням наведеного правового регулювання у сукупності з іншими доказами по справі, Суд приходить до висновку, що експертний висновок ДП «Державна паливна компанія «Масма» № 171 від 31.03.2025 та Висновок експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 02.07.2025 №4919/25-34 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України спростовують висновок експертизи СЛЕД Держмитслужби від 26.12.2024 №-0335.

Картка відмови обгрунтована посиланням на висновок експертизи СЛЕД Держмитслужби від 26.12.2024 №-0335, відповідно до якого визначений показник «масова частка кисню», наданої на дослідження проби товару, не відповідає вимогам і нормам відповідного показника для автомобільних бензинів Е10 за екологічним класом Євро 5, наведених у додатку 2 в «Технічному регламенті щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженому постановою КМУ від 01.08.2013 № 927 (зі змінами).

Положеннями частин першої та другої статті 256 МК України визначено, що відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до частин дев`ятої, десятої статті 264 МК України митний орган не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.

Частиною дванадцятою цієї статті Кодексу передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу..

Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації та у митному оформленні (випуску) товарів є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи митного органу про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

Стаття 24 МК України гарантує кожній особі право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Судом встановлено, що картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903110/2025/000018 від 13.02.2025 року вмотивовано прийняттям митним органом висновку експертизи СЛЕД Держмитслужби від 26.12.2024 №-0335 неправомірність якого підтверджено у ході розгляду цієї справи.

За таких обставин, зазначена картка відмови також є протиправною та підлягає скасуванню.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, суд прийшов до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на аргументи учасників процесу, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ОІЛ" (вул. Благодатна, буд. 8, оф. 1,с. Піщане, Полтавська область, 39701, ) до Енергетичної митниці України ( вул. Світлицького, 28 А, м.Київ 215, 04215, ) про визнання протиправною та скасування картки відмови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903110/2025/000018 від 13.02.2025.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Енергетичної митниці України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ОІЛ" витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.М. Петрова