Справа № 641/9435/25
Суддя: Курганникова О. А.
Дата ухвалення: 2026-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/641/24/2026 Справа № 641/9435/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Курганникової О.А.,

за участю секретаря судових засідань Юрченко Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Адвокат Мосін Андрій Олександрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області , в якому просив поновити йому строк звернення до суду з даною заявою, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 113839 від 20.08.2025 року,

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №113839 від 20 серпня 2025 року про застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відсутні правові підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності, висновки та доводи які викладені в постанові не відповідають дійсності, є не обґрунтованими, безпідставними, та не підтвердженими, належними та узгодженими між собою доказами, а сама постанова не відповідає вимогам законодавства.

Ухвалою суду від 08.12.2025 року позовна заява була залишена без руху, позивачу було надано час для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 12.12.2025 року позовна заява повторно була залишена без руху, було надано час для усунення недоліків

Ухвалою суду від 23.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

26.12.2025 року від представника відповідача надійшов відзив, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, обґрунтовуючи свою позицію наступним.

27 липня 2025 року під час несення служби працівниками управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС 000618, за адресою: Закарпатська область, автомобільна дорога М-06 «Київ-Чоп», на 795 км було виявлено порушення правил дорожнього руху транспортним засобом Suzuki New SX 4 з номерним знаком НОМЕР_1 , який рухався в зоні дії дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості 50 км/год) зі швидкістю 77 (сімдесят сім) км/ год, чим перевищив встановлене обмеження максимальної швидкості руху на 27 (двадцять сім) км/год та порушив п. 12.9.б ПДР України.

На підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" транспортний засіб було зупинено.

Інспектор підійшов до водія, яким виявився позивач, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки.

За дане правопорушення Позивача було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122

КУпАП та накладено постанова серії ЕНА № 5329941 від 27.07.2025.

28 липня 2025 року під № М-311 до управління патрульної поліції в Закарпатській області (далі - УПП в Закарпатській області ДПП) надійшло звернення / скарга ОСОБА_1 про скасування постанови серії ЕНА № 5329941 від 27.07.2025.

Здійснивши перевірку за зверненням / скаргою ОСОБА_2., начальником УПП в Закарпатській області ДПП було прийнято рішення про скасування постанови серії ЕНА № 5329941 від 27.07.2025 у зв`язку з порушенням вимог статті 283 КУпАП інспектором роти № 1 Петьовкою Павлом Сергійовичем та направлено справу на новий розгляд.

06 серпня 2025 року позивачу було надіслано рішення про скасування постанови серії ЕНА № 5329941 від 27.07.2025 та про направлення справи на новий розгляд, який був призначений на 20 серпня 2025 року о 15:00 год. Вказані вище матеріали були надіслані позивачу на електронну адресу зазначену в Зверненні / Скарзі № М-311, .

20 серпня 2025 року було проведено новий розгляд справи щодо порушення позивачем 27 липня 2025 року пункту 12.9.б Правил дорожнього руху, згідно якого встановлено, що за адресою: Закарпатська область, автомобільна дорога М-06 «Київ-Чоп», на 795 км позивач керував транспортним засобом Suzuki New SX 4 з номерним знаком НОМЕР_1 , який рухався в зоні дії дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості 50 км/год) зі швидкістю 77 (сімдесят сім) км/год, чим перевищив встановлене обмеження максимальної швидкості руху на 27 (двадцять сім) км/год та порушив п. 12.9.б ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. В результаті було винесено постанову серії БАБ № 113839 від 20.08.2025.

21 серпня 2025 року супровідним листом УПП в Закарпатській області ДПП з № 4477, дана постанова була надіслана позивачу на адресу, яка зазначена в його зверненні № М-311 списком відправлень Укрпошти № 122, а саме: м. Харків, проспект Павла Григоренка, буд. 37 кв. 89 Харківської області. Трекінг номер укрпошти № 298.

Згідно трекінг номеру № 298, 21 серпня 2025 року поштове відправлення було надіслано та прибуло до поштового відділення № 61061, м. Харків 25 серпня 2025 року. Також 25 серпня 2025 року поштове відправлення повертається відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення скоєне ОСОБА_1 27.07.2025 за ч. 1 ст. 122 КУпАП був розглянутий відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,, яка затверджена Наказом МВС від 07.11.2015 № 1395.

Постанова серії БАБ № 113839 від 20.08.2025 відповідає всім вимогам зазначеним в ст. 283 КУпАП.

29.12.2025 року надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач заперечував доводи зазначені відповідачем у відзові. Також заначив, що з оскаржуваної постанови БАБ № 113839 виходить, що позивачу інкриміновано вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, тобто те, що останній 27 липня 2025 року о 16 год. 54 хв. на трасі М06 (795 км.) рухався зі швидкістю 77 км./год. в межах дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км.», чим перевищив встановлення максимальної швидкості на 27 км./год., проте у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення та вимірювання швидкості руху транспортного засобу, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось.

Більш того в пункті 7 оскаржуваної постанови БАБ № 113839 «До постанови додається…» не зазначено будь-яких інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що передбачені законом.

Отже, оскільки в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 113839 від 20 серпня 2025 року, не міститься інформації про будь-який технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, то й не можливо встановити належність наданих відповідачем документів про відповідність пристрою технічним стандартам саме до цього пристрою.

Крім того, відповідачем не надано до суду доказів того, що лазерний вимірювач швидкості TruCam в момент фіксації правопорушення був стаціонарно розміщений, а також того, що фіксація правопорушення здійснювалась в зоні дії дорожнього знаку 5.70.

Тобто, у справі, що розглядається відеофіксація здійснена з порушенням порядку визначеного законом, а як наслідок, виходячи з усталеної судової практики і правової позиції Верховного Суду, надані файли не можуть слугувати доказом у адміністративній справі.

Також, зазначив, що на жодному відеофайлі та фотографіях не зазначено місце зйомки, тобто зафіксовані зображення не дають можливості ідентифікувати місце, а файл із назвою «_g9000_0727_165957.avi» крім іншого не містить відомостей щодо дати, часу та осіб, які його здійснювали. Фотофайл з назвою «Фото з TruCam 000618 від 27.07.25 Мозговий.pdf» та війдеофайл із назвою «_g9000_0727_165957.avi» не дають можливості ідентифікації особи, яка керує транспортним засобом та місця зйомки.

Крім того, за правовою позицією Верховного Суду висловленої у постанові від 18 лютого 2020 року ухваленої у справі № 524/9827/16-а (адміністративне провадження № К/9901/20742/18) самостійною підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення є прошення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, внаслідок недотримання права на захист особи, що притягається до відповідальності, тоді як у справі, що розглядається позивач повідомив відповідача про бажання користуватись юридичною допомогою адвоката (іншого фахівця у галузі права), проте зазначене було проігноровано відповідачем, чим грубо порушено право на захист позивача.

З огляду на вищевикладене позивач вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 113839 від 20 серпня 2025 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Щодо поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Згідно ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд вважає, що зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду є поважними, та вважає за необхідне поновити строк звернення до суду.

Щодо вимоги скасувати постанову № БАБ №113839 від 20.08.2025 року, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 20.08.2025 о 15 год. 02 хв. поліцейським взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ № 113839 відносно ОСОБА_1 . Відповідно до вказаної постанови, 27.08.2025 року близько 16 годин 59 хвилин на трасі М06 795 км, водій ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 77 км/год в межах дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км», чим перевищив встановленні обмеження максимальної швидкості на 27 км/г, порушив вимогу п. 12.9б ПДР України

Відповідно до фотографії, зробленої за допомогою приладу лазерного вимірювача швидкості Trucam II LTI 20/20, серійний номер № ТС000618 , яка була долучена до матеріалів справи відповідачем, транспортний засіб, яким керував позивач рухався зі швидкість 77 км/год, дистанція з якої здійснено вимірювання 110,0 м, максимально допустима швидкість 50 км/год, зазначено дату і час фіксації 27/07/2025 о 16:59:57.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначенні положеннями Закону України Про дорожній рух.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України Про дорожній рух учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями статті 16 Закону України Про дорожній рух визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють ПДР України.

Згідно з пунктом 1.1. ПДР ці Правила відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватися на вимогах цих Правил.

На виконання пункту 1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР).

Згідно із ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Зазначена норма вказує на те, що саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень. При цьому суб`єкт владних повноважень при винесенні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності має чітко дотриматися вимог КУпАП.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені зокрема ч. 2 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національну поліцію). Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями) (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом «б» пункту 12.9 ПДР України передбачено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 , 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил.

Знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год» - забороняє рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знаку.

Знак 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості 50 км/год»-забороняє в зоні (населений пункт, мікрорайон, зона відпочинку тощо) рух із швидкістю, яка перевищує зазначену на знаку.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Із змісту спірної постанови слідує, що позивачем допущено перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів на трасі М06 795 км, а саме вказано, що позивач рухався в населеному пункті зі швидкістю 77 км/год., чим перевищив допустиму встановлену швидкість руху на 27 км/год.

Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи протокол про вчинення адміністративного правопорушення як один із можливих доказів по справі не складався, однак відповідачем надані інші беззаперечні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Щодо доданих до матеріалів справи відеофайлів та роздруківки з відеофайлу з приладу вимірювання швидкості TruCAM II LTI 20/20, серійний номер № ТС000618, суд зазначає наступне.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу; вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; проникнення до житла чи іншого володіння особи; перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису; перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; поліцейське піклування.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:

1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Водночас, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Правомірність використання відповідачем технічного приладу вимірювання швидкості TruCAM LTI 20/20, серійний номер № ТС000618, підтверджується сертифікатом перевірок, експертним висновком, сертіфікатом відповідності,

Так, правильність використання приладу вимірювання швидкості TruCAM LTI 20/20, серійний номер № ТС000618, виробництва Laser Technology Inc., США, підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку № 04/05/0/-2522 від 07 вересня 2021 року, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 10116-3:2019 із довжиною ключа 256 біт та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 отримав сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки та сертифікат відповідності.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCAM дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 до застосування.

У матеріалах справи наявні фотокартка g9000 0727 165957, з технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 №ТС000618 від 27/07/2025; відеозаписи з технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС000618 від 27/07/2025, яким підтверджується перевищення швидкості позивачем.

Суд також наголошує, що вимірювач TruCam LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

З огляду на викладене, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 зареєстрований в державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки та дозволений для використання на території України, а прилад TruCam LTI 20/20 з серійним номером ТС000618 пройшов випробування відповідності, та даний прилад може використовуватися в ручному режимі.

Отже, за технічними характеристиками, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному режимі, а тому його дані можливо розцінювати як доказ у справі.

Таким чином, лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, а крім основного, ручного режиму, вимірювач TruCam LTI 20/20 також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

Отже, наданий відповідачем відеозапис та фотознімок є допустимими доказами у розумінні ст. 74 КАС України.

Крім того, положеннями КУпАП України, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП України, не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена, відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КпАП України.

Суд зазначає, що в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач не перешкоджав реалізації права позивача на надання пояснень на місці розгляду справи.

Таким чином, відповідачем було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП, при розгляді справи.

Отже, відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Таким чином, доводи позивача, стосовно недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Отже, постановляючи оскаржувану постанову, відповідач діяв правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а оскаржувана постанова є обґрунтована, тобто прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Водночас під час розгляду цієї справи судом не встановлено порушень процедури, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що надані відповідачем документальні підтвердження вчиненого правопорушення є належними доказами факту перевищення автомобілем Suzuki, державний номер НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 , встановленого обмеження швидкості та відповідачем доведено скоєння позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що постанова про адміністративне правопорушення № БАБ № 113839 від 20.08.2025 року відносно ОСОБА_1 складена відповідно до вимог КУпАП.

З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова винесена відповідно до норм чинного законодавства, підстав для її скасування немає, а отже у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.244 КАС України, при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються, відповідно до приписів ст.ст.134,139 КАС України.

Керуючись ст. ст.8-9,72-77,241,242-246,250 КАС України, суд -

вирішив:

Поновити ОСОБА_1 звернення до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача - адвокат Мосін Андрій Володимирович, діє на підставі ордера на надання правничої допомоги № 1639413 від 21.03.2025 року

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області, , адреса: вул. Максима Польового, буд.2.

Суддя О.А.Курганникова