Справа № 520/2981/26
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 лютого 2026 р. № 520/2981/26

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши адміністративний позов та додані до нього документи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати відмову Головного управлінням ПФУ в Харківській області щодо перерахунку (поновлення) виплати раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 року, а також здійснення виплати усієї суми пенсійної заборгованості за період з 01.03.2022 по 31.12.2023, прийняту у формі листа №3122-54454/Т-03/8-2000/26 від 19.01.2026;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплати раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 року, а також здійснити виплату усієї суми пенсійної заборгованості за період з 01.03.2022 по 31.12.2023 року.

Суд зазначає, що статтею 122 КАС України визначено строки звернення до суду із адміністративним позовом.

Відповідно до частин 1,2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Законодавче обмеження строку оскарження рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява №23436/03).

Верховний Суд в Постанові від 11.11.2021 у справі № 260/611/21 зазначив, що «строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Питання застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, у соціальних спорах було предметом розгляду Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у справі № 240/12017/19 (постанова від 31 березня 2021 року), в якій Суд дійшов наступних висновків.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відтак, з дня отримання коштів, позивач вважається таким, що повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання виплати, демонструючи свою необізнаність щодо розміру грошової допомоги звернулась до відповідного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від органу відповіді на подану нею заяву.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплати раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 року, а також здійснити виплату усієї суми пенсійної заборгованості за період з 01.03.2022 по 31.12.2023 року, а звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом лише 13.02.2026 року, тобто з порушенням шестимісячного строку встановленого п.2 ст.122 КАС України, та пропущений строк звернення з позовом, в даному випадку є значним.

Таким чином, позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу десятиденного строку для усунення недоліків шляхом надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення з позовом.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Судом встановлено під час дослідження матеріалів позовної заяви, що серед додатків, вказаних позивачем у позові зазначено: 1. Ордер; 2. Копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; 3. Копія листа №3122-54454/Т-03/8-2000/26 від 19.01.2026; 4. Копія заяви пропризначення/перерахунок пенсії від 12.12.2025; 5. Копія опису вкладення та поштової квитанції, поштової накладної; 6. Копія рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2025 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду у справі №520/12569/25 роздруковані з офіційного сайту Судова влада; 7. Копія позовної заяви від 17.05.2025; 8. Копія рішення №13 від 13.12.2024; 9. Копія листа від 09.12.2024 № /Т 28/8-2000/24 Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області; 10. Копія опису вкладення, поштової накладної та фіскального чеку від 14.11.2024; 11. Копії довідки на продовження права на перебування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах ФРН, посвідки на проживання, паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 засвідчених нотаріусом Анніка Швенк з місцезнаходженням у м. Лейпциг 19.08.2024 апостильованих, з перекладом на українську мову та засвідченням підпису перекладача приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бубрика Т.А.; 12. Копія Свідоцтва про посвідчення громадянина в живих видане нотаріусом ОСОБА_2 з місцезнаходженням у м. Лейпциг 19.08.2024 з перекладом на українську мову та засвідченням підпису перекладача приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бубрика Т.А.; 13. Копія заяви про виплату пенсії або грошової допомоги ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 14. Заява про призначення/перерахунок пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 15. Докази направлення позову Відповідачу.

При цьому до позовної заяви фактично долучено лише ордер, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та квитанцію про надсилання відповідача, інші зазначені в додатках до позову документи відсутні.

Відповідно до пункту частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Для усунення вказаних вище недоліків позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням причин такого пропуску та доказами на підтвердження поважності таких причин та додатки, вказані позивачем у позові.

Керуючись статтями 160,161,169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву - залишити без руху.

Надати позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з моменту отримання ухвали.

Повідомити позивачу про можливість виправлення недоліків позовної заяви шляхом подачі до суду:

- заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням причин такого пропуску та доказами на підтвердження поважності таких причин;

- додатки, вказані позивачем у позовній заяві, які фактично відсутні.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рубан В.В.