Справа № 520/898/26
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2026-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 р. № 520/898/26

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, оформлене листом від 16.10.2025 №31793-33482/С-02/8 2000/25, про відмову у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідок Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 01.09.2025 №176/176/100/753/2608/1/ ПС та №176/176/100/753/2608/2/ПС про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі обчисленому з грошового забезпечення, визначеного Харківським національним університетом Повітряних Сил імені Івана Кожедуба у довідках від 01.09.2025 №176/176/100/753/2608/1/ПС та №176/176/100/753/2608/2/ПС про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 05.10.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідок Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба від 01.09.2025 №176/176/100/753/2608/1/ПС та №176/176/100/753/2608/2/ПС. Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 19.01.2026 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана сторонам по справі до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку до електронного кабінету ЄСІТС.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що при призначенні пенсії не порушував права позивача на пенсійне забезпечення щодо визначення та обчислення розміру пенсії. Головне управління керувалося лише тими показниками грошового забезпечення позивача, які були надані уповноваженим органом та не могло визначити і врахувати будь-які інші, окрім тих, що були включені до відповідної довідки. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Оскільки 17.02.2026 суддя перебував на навчанні, розгляд справи здійснюється у перший робочий день після закінчення навчання.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом установлено таке.

Позивач перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 05.10.2018 у розмірі 70% грошового забезпечення.

Позивачем було долучено до матеріалів справи довідки Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба від 01.09.2025 №176/176/100/753/2608/1/ПС та №176/176/100/753/2608/2/ПС.

ГУ ПФУ в Харківській області, відповідно до листа від 16.10.2025 №31793-33482/С-02/8-2000/25 та наданого до суду відзиву на адміністративний позов, повідомило позивача про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі вказаних довідок.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

30 серпня 2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно з п. 2 Постанови № 704 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 5 Постанови № 704 встановлено, що керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надано право установлювати, зокрема надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, а також здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Так, у даній справі позивач просить суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок його пенсії на підставі довідок Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 01.09.2025 №176/176/100/753/2608/1/ПС та №176/176/100/753/2608/2/ПС, які містить у собі, зокрема, відомості про розміри доплати за вчене звання - 25% - 2115,00 грн та доплати за науковий ступінь - 15 % - 1269,00 грн.

З цього приводу суд зазначає, що положеннями ч.2 ст.59 Закону України «Про вищу освіту» №1556-VII (далі Закон №1556-VII) визначено, що науково-педагогічним, науковим і педагогічним працівникам закладів вищої освіти встановлюються доплати за науковий ступінь доктора філософії та доктора наук у розмірах відповідно 15 та 25 відсотків посадового окладу, а також за вчене звання доцент і старшого дослідника - 25 відсотків посадового окладу, професор - 33 відсотки від посадового окладу. Заклад вищої освіти може встановити більший розмір за рахунок власних надходжень.

Згідно з підпунктом 8 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1556-VII, після набрання чинності цим Законом науковий ступінь кандидата наук прирівнюється до наукового ступеня доктора філософії, а вчене звання старшого наукового співробітника - до вченого звання старшого дослідника.

Так, зважаючи на складові, визначені в довідках Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 01.09.2025 №176/176/100/753/2608/1/ПС та №176/176/100/753/2608/2/ПС про розмір грошового забезпечення, а саме на розміри надбавки за науковий ступінь та надбавки за вчене звання, суд дійшов висновку, що така довідка була видана з урахуванням положень Закону України «Про вищу освіту».

Суд зазначає, що приписи Закону № 1556-VII визначають правові засади організації, функціонування та розвитку системи вищої освіти в Україні; встановлюють стандарти якості освіти, порядок акредитації навчальних закладів, а також засади фінансування вищої освіти; регулюють виключно відносини у сфері надання освітніх послуг, створення і утримання навчальних закладів; визначають права та обов`язки учасників освітнього процесу і безпосередньо їх стосуються.

При цьому, з метою стимулювання наукової діяльності та збереження кваліфікованих кадрів у сфері вищої освіти, частиною другою статті 59 Закону № 1556-VII передбачено, що до складу матеріального забезпечення науково-педагогічних, наукових і педагогічних працівників університетів, академій, інститутів та коледжів входять додаткові виплати у вигляді доплат за наукові ступені та вчені звання, у розмірах, встановлених частиною другою статті 59 Закону №1556-VII.

Натомість, суд зазначає, що в спірних правовідносинах гарантії соціального і правового захисту позивача встановлюються саме постановою КМУ №704 та Порядком №260, які, у свою чергу, містять спеціальні правові норми щодо соціального захисту військовослужбовців.

Приписами підпункту 2 пункту 6 постанови КМУ № 704 керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право виплачувати: доплату за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук з відповідної спеціальності, якщо діяльність за профілем відповідає науковому ступеню, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу в розмірі відповідно 5 і 10 відсотків посадового окладу. За наявності двох наукових ступенів доплата встановлюється за одним (вищим) науковим ступенем; доплату за вчене звання військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, які займають посади, пов`язані з педагогічною або науковою діяльністю і мають вчене звання доцента (старшого наукового співробітника), в розмірі 5 відсотків, професора - 10 відсотків посадового окладу. За наявності двох або більше вчених звань доплата встановлюється за одним (вищим) званням.

Виплату доплати за науковий ступінь та за вчене звання врегульовано також і розділом ХV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, розмір яких ідентичний розміру, визначеному у постанові КМУ № 704.

З огляду на викладене вище, суд зазначає, що приписи Закону №1556-VII урегульовують стимулюючі доплати до заробітної плати науково-педагогічним, науковим та педагогічним працівникам, а не розміри грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.06.2024 у справі № 520/9891/23 та в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 04.11.2025 у справі №420/12420/24.

Окрім того, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 04.11.2025 у справі №420/12420/24 дійшов висновку, що розмір доплат за науковий ступінь та вчене звання, що враховується при перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, визначається виключно на підставі спеціальних нормативно-правових актів, що регулюють питання соціального забезпечення військовослужбовців, зокрема, відповідно до положень Постанови КМУ №704 та Порядку № 260, без застосування положень частини другої статті 59 Закону №1556-VII.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, Закон України "Про вищу освіту" не застосовується при визначенні складових грошового забезпечення, зазначених в довідках про розмір грошового забезпечення позивача.

Як убачається з матеріалів справи, позивач просить перерахувати пенсію, яка призначена йому як військовослужбовцю відповідно до Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992, що вбачається з протоколу за пенсійною справою від 05.10.2018, а не як науково-педагогічному працівнику.

Довідки Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба від 01.09.2025 №176/176/100/753/2608/1/ПС та №176/176/100/753/2608/2/ПС не відповідають положенням постанови КМУ №704 та Порядку №260, тому відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі вказаних довідок. При цьому, зазначені суми під час проходження служби позивачу не нараховувались, тому штучне збільшення грошового забезпечення не є фактичною та нормативною підставою для перерахунку зазначеного забезпечення. Зазначені обставини свідчать про відсутність порушеного права позивача на перерахунок пенсії, з урахуванням доплати за науковий ступінь та вчене звання, які не підлягали перерахунку та не виплачувались у відповідному розмірі позивачу.

Суд зазначає, що наявність довідок уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення позивача не є безумовною підставою для перерахунку пенсії за відсутності підстав для такого перерахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, за викладених вище обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в зазначеній частині є необґрунтованими та підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН