Справа № 420/30617/25
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/30617/25

Головуючий в 1 інстанції: Скупінська О.В. Дата і місце ухвалення: 26.11.2025р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1991р. по 31.12.1995р., з 01.07.2000р. по 31.03.2005р. та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,15648;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 28.07.2025р. перерахунок та виплату пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1991р. по 31.12.1995р., з 01.07.2000р. по 31.03.2005р. та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,15648.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона являється пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію позивачу було призначено в 2005 році по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Коефіцієнт заробітку при призначенні пенсії складався із заробітної плати за період з 01.01.1991р. по 31.12.1995р., з 01.07.2000р. по 31.03.2005р. та на дату призначення пенсії складав 1,15648. З 20.04.2011р. ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», після чого були здійсненні перерахунки пенсії виходячи із заробітної плати за період з 01.01.1991р. по 31.12.1995р., з 01.07.2000р. по 31.03.2011р. Зараз коефіцієнт заробітку складає 0,87041. ОСОБА_1 28.07.2025 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою, у якій просила здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1991р. по 31.12.1995р., з 01.07.2000р. по 31.03.2005р. та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,15648. Однак, листом від 15.08.2025р. територіальний орган ПФУ відмовив у зазначеному перерахунку з посиланням на відсутність для цього правових підстав. Таку відмову ОСОБА_1 вважає неправомірною та зазначала, що згідно положень ч.4 ст.42 Закону №1058-IV вона має право на перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням страхового стажу. При цьому, після призначення пенсії позивач працювала з меншим заробітком, ніж той, з якого було визначено розмір її пенсії, а тому не виявила бажання здійснювати перерахунок пенсії з додаванням як стажу, так і заробітної плати. Всупереч положенням ч.4 ст.42 Закону №1058-IV ГУ ПФУ в Одеській області перерахувало пенсію ОСОБА_1 із додаванням стажу та із зменшенням коефіцієнту заробітної плати з 1,15648 до 0,87041.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за віком, виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1991 по 31.12.1995, з 01.07.2000 по 31.03.2005 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,15648.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 28.07.2025р. перерахунок та виплату пенсії за віком, виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1991 по 31.12.1995, з 01.07.2000 по 31.03.2005 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,15648.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ГУ ПФУ в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 26.11.2025р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на те, що за заявою ОСОБА_1 від 20.04.2011р. її було переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком при страховому стажу 38 років 6 місяців, середньомісячній заробітній платі 1726,06 грн. Середньомісячну заробітну плату розраховано за нормами ст.40 Закону №1058-IV. Для врахування коефіцієнту 1,15648 при розрахунку середньомісячної заробітної плати підстави відсутні. На теперішній час позивачу пенсію обчислено із середньої заробітної плати за періоди з 01.01.1991р. по 31.12.1995р. та з 01.07.2000р. по 31.03.2011р. із застосуванням показника середньої заробітної плати у розмірі 8913,83 грн. (за 2017р., 2018р, 2019р.). А відтак, дії ГУ ПФУ в Одеській області не можуть вважатися протиправними.

Також, апелянт посилається на те, що при вирішенні спору суд першої інстанції вийшов за межі завдань адміністративного судочинства, зокрема, втрутився в дискреційні повноваження ГУ ПФУ в Одеській області.

ОСОБА_1 подала письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу ГУ ПФУ в Одеській області залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач виявила бажання на оптимізацію заробітної плати за період з липня 2000 року по березень 2011 року при проведенні перерахунку її пенсії, а також того, що позивач обирала періоди, які вона вважає за необхідне виключити з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії. ГУ ПФУ в Одеській області, при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , застосовуючи положення частини першої статті 40 Закону №1058-IV, позбавило пенсіонера права обирати заробітну плату (дохід), яка буде враховуватися при обчисленні пенсії. Територіальний орган ПФУ зобов`язаний був обрати для позивача найбільш вигідний спосіб обчислення заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.01.1991р. по 31.12.1995р. та 01.07.2000р. по 31.03.2005р.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З 30.03.2005р. позивачу призначено пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію розраховано із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2004 рік - 524,14 грн. за періоди з 01.01.1991р. по 31.12.1995р. та з 01.07.2000р. по 31.03.2005р. Індивідуальний коефіцієнт заробітку складав 1,15648.

З 20.04.2011р. ОСОБА_1 переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію розраховано із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2010 рік 1982,63 грн. за періоди з 01.01.1991р. по 31.12.1995р. та з 01.07.2000р. по 31.03.2011р. Індивідуальний коефіцієнт заробітку складав 0,87041.

На теперішній час ОСОБА_1 пенсію обчислено із середньої заробітної плати за періоди з 01.01.1991р. по 31.12.1995р. та з 01.07.2000р. по 31.03.2011р. із застосуванням показника середньої заробітної плати у розмірі 8913,83 грн. (за 2017, 2018, 2019 роки).

28.07.2025р. ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою, в якій просила здійснити перерахунок та виплату її пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1991р. по 31.12.1995р., з 01.07.2000р. по 31.03.2005р. та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,15648.

Листом від 15.08.2025р. №23031-21544/К-02/8-1500/25 ГУ ПФУ в Одеській області повідомило позивача, що з 30.03.2005р. їй була призначена пенсія по інвалідності 2 групи довічно. За заявою від 20.04.2011р. ОСОБА_1 переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, при страховому стажі 38 років 6 місяців (враховано по 31.03.2011р.), середньомісячній заробітній платі 1726,06 грн. (коефіцієнт заробітку - 0.87059 * 1982,63 грн. середня заробітна плата по Україні) визначеній за періоди з 01.01.1991р. по 31.12.1995р. згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000р. по 31.03.2011р. за даними персоніфікованого обліку, та її розмір становив 1034,64 грн. Середньомісячну заробітну плату розраховано за нормами статті 40 Закону №1058-IV. Для врахування коефіцієнту 1,15648 при розрахунку середньомісячної заробітної плати підстави відсутні.

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії за віком виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1991р. по 31.12.1995р., з 01.07.2000р. по 31.03.2005р. та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 1,15648 ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, що відповідач при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , застосовуючи положення частини першої статті 40 Закону №1058-IV, позбавив позивача права обирати заробітну плату (дохід), яка буде враховуватися при обчисленні розміру її пенсії. Суд звернув увагу, що пенсійний орган при перерахунку пенсії за віком позивача зобов`язаний був обирати для неї найбільш вигідний спосіб обчислення заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.01.1991р. по 31.12.1995р., з 01.07.2000р. по 31.03.2005р.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

У відповідності до вимог частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Таким чином, зі змісту статті 40 Закону №1058-IV слідує, що при обчисленні пенсії для кожного пенсіонера визначається індивідуальний коефіцієнт страхового стажу (в залежності від кількості відпрацьованих місяців) та коефіцієнт заробітку, який обчислюється шляхом ділення фактичної заробітної плати застрахованої особи на величину середньої заробітної плати в Україні за відповідний період у розрізі кожного місяця.

Наведене свідчить про те, що особі при призначенні пенсії надано право обирати заробітну плату (дохід), яка буде враховувати при обчисленні розміру її пенсії.

Разом з тим, наведені норми не наділяють правом пенсійний орган самостійно змінювати періоди страхового стажу, за які взято заробітну плату для обчислення розміру пенсії при її призначенні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу 18.05.2005р. було призначено пенсію по інвалідності. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати позивача обчислений за періоди з 01.01.1991р. по 31.12.1995р., з 01.07.2000р. по 31.03.2025р. та визначений на рівні 1,15733 (після оптимізації).

Рішенням №49 від 25.02.2025р. здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Коефіцієнт заробітної плати позивача обчислений за періоди з 01.01.1991р. по 31.12.1995р., з 01.07.2000р. по 31.03.2005р. та визначений на рівні 0,87041 (після оптимізації).

28.07.2025р. ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії: перехід на інший вид пенсії (за віком).

Листом №23031-21544/К-02/8-1500/25 від 15.08.2025р. ГУ ПФУ в Одеській області повідомило, що для врахування коефіцієнту 1,15648 при розрахунку середньомісячної заробітної плати підстави відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність таких дій Головного управління, оскільки, як вже зазначалося, особа при призначенні пенсії має право обирати заробітну плату (дохід), яка буде враховуватися при обчисленні розміру її пенсії.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач виявляла бажання на оптимізацію заробітної плати за період з липня 2000 року по березень 2011 року при проведенні перерахунку її пенсії, а також, що ОСОБА_1 обирала періоди, які вона вважає за необхідне виключити з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії.

А відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач при проведенні перерахунку пенсії позивача, застосовуючи положення частини першої статті 40 Закону №1058-IV, позбавив її права обирати заробітну плату (дохід), яка буде враховуватися при обчисленні розміру пенсії.

ГУ ПФУ в Одеській області, при перерахунку пенсії за віком позивача, зобов`язане було обирати для неї найбільш вигідний спосіб обчислення заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.01.1991р. по 31.12.1995р., з 01.07.2000р. по 31.03.2005р. Натомість, відповідач протиправно зменшив коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи із 1,15733 до 0,87041.

З огляду на наведене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Твердження апелянта про те, що суд втрутився в дискреційні повноваження ГУ ПФУ в Одеській області колегія суддів не приймає до уваги, оскільки за наведених обставин у відповідача існує єдиний законний варіант поведінки.

Доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ в Одеській області не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про задоволення позову, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 17 лютого 2026 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук