Справа № 751/818/26
Суддя: Яременко І. В.
Дата ухвалення: 2026-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№751/818/26
Провадження №2-а/751/61/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова

Яременко І. В.

розглянувши в порядку прийняття матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, третя особа: інспектор 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенант поліції Ісакова Анна Віталіївна, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

24.01.2026 поштовим зв`язком ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Чернігівській області про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕНА № 06503137 від 13.01.2026.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на подання позовної заяви, як такого, що пропущений з поважних причин, а саме у зв`язку з несвоєчасним отриманням копії постанови, що унеможливило своєчасну підготовку та подання мотивованої позовної заяви; відсутністю належної юридичної обізнаності, необхідністю отримання матеріалів справи та часу для їх аналізу і підготовки правової позиції; дією правового режиму воєнного стану в Україні, що супроводжується обмеженнями пересування, перебоями у роботі енергосистемі, а також ускладненням роботи органів державної влади та зв`язку.

Ухвалою судді від 29.01.2026 позов було залишено без руху та надано позивачу строк для виправлення вказаних в ухвалі недоліків.

02.02.2026 від позивача на виконання ухвали судді від 29.01.2026 надійшла заява про уточнення кола осіб, що беруть участь у справі.

Ухвалою судді від 06.02.2026 визнано причини пропуску строку звернення до суду неповажними, позов залишено без руху та надано позивачу п`ять днів для виправлення недоліків, а саме вказати інші підстави для поновлення строку.

16.02.2026 від позивача на виконання ухвали судді від 06.02.2026 надійшло клопотання про поновлення строку на оскарження постанови, зазначаючи підстави для пропуску, аналогічні поданому до суду клопотанню від 24.01.2026.

Розглянувши вказане клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови, суддя доходить наступного висновку.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Так, згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Визначення законодавцем строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Частинами другою та третьою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз словоформ "дізналася" та "повинна була дізнатися" дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У своїх постановах Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду встановлено статтею 123 КАС України, згідно з частинами першою-третьою якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У цій справі оскаржується постанова суб`єкта владних повноважень щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

За приписами частини другої статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані не в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Оскаржувана постанова складена 13.01.2026 у присутності ОСОБА_1 , від отримання якої позивач відмовився, що підтверджується відміткою у п. 9 постанови.

У контексті цих обставин справи варто зауважити, що особа, щодо якої складено (розглядається справа) постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, зафіксованого у не автоматизованому режимі, є активним учасником розгляду справи за цим фактом.

Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначені статтею 268 КУпАП.

Так, стаття 258 КУпАП передбачає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Стаття 285 КУпАП визначає, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

У випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

За таких фактичних обставин, коли відповідачем вчинено усі передбачені процесуальні дії щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, в частині оголошення змісту постанови та її вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, користуватись правом отримувати цю постанову чи ні залежить лише від волевиявлення цієї особи.

Відповідно до ч. 1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Така правова позиція щодо поважності причин пропуску строку неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 320/3307/21, від 19.10.2021 у справі № 380/2968/20, від 21.12.2020 у справі № 580/1020/19.

Крім того, судова практика підтверджує, що попри надзвичайні умови, сам факт воєнного стану, не є автоматичною підставою для поновлення строків звернення до суду.

Так, Верховний Суд у низці рішень (зокрема, від 11.10.2025 у справі №520/1810/23) зазначив: «Саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку, без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду» (наприклад, відсутність доступу до інтернету або системи «Електронний суд»; перебування в зоні активних бойових дій чи обстрілів; евакуація, окупація території, втрата документів або відсутність можливості пересування; тривала відсутність зв`язку, поштових чи банківських послуг; інші підтверджені обставини, які реально перешкоджали зверненню до суду).

Згідно з ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна із сторін повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відтак хоча в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, поряд з тим обов`язок доказування поважності причин пропущення процесуального строку покладається саме на сторону позивача.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що позивачем строк звернення до суду пропущено з підстав, які не являються поважними, оскільки не наведено обґрунтувань та не надано доказів існування об`єктивно непереборних обставин, що унеможливлювали звернення до суду у строки, визначені законом, а відтак строк звернення до суду з даним позовом за вказаних позивачем підстав поновленню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії», Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до Рішення КонституційногоСуду Українивід 13.12.2011№ 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Також у рішенні ЄСПЛ у справі "Устименко проти України" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності.

ЄСПЛ у рішенні від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" зазначив, що норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби .

Відповідно до ч. 1, 2 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з ч. 6 ст.169 КАС України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, доходжу висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови серії ЕНА №6503137 від 13.01.2026 слід повернути позивачу у відповідності до ч. 2 ст.123 КАС України, оскільки наведенні позивачем підстави пропуску строку звернення до суду були визнані неповажними.

Керуючись ст.ст. 9, 121-123, 169, 286, 295 КАС України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, третя особа: інспектор 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенант поліції Ісакова Анна Віталіївна, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - вважати неподаною та повернути її позивачу з усіма доданими до неї матеріалами, роз`яснивши, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В. Яременко