Справа № 420/3548/25
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення касаційної скарги без руху

17 лютого 2026 року

м. Київ

справа №420/3548/25

адміністративне провадження №К/990/4365/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року (суддя Попов В.Ф.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2026 року (колегія у складі суддів Федусика А.Г., Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.)

у справі № 420/3548/25

за позовом ОСОБА_1

до Офісу Генерального прокурора

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, скаржник) звернувся до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора (далі також - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Офісу Генерального прокурора щодо не надання ОСОБА_1 оновленої довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії з урахуванням підвищення посадового окладу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора з 1 січня 2022 року, який становить 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, із зазначенням наступних складових заробітної плати: розміру посадового окладу; премії у розмірі 10% посадового окладу; надбавки за вислугу років у розмірі 45% посадового окладу; суми матеріальної допомоги для оздоровлення; суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань;

- зобов`язати відповідача скласти та надати позивачу оновлену довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії з урахуванням підвищення посадового окладу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора з 1 січня 2022 року, який становить 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, із зазначенням наступних складових заробітної плати: розміру посадового окладу; премії у розмірі 10% посадового окладу; надбавки за вислугу років у розмірі 45% посадового окладу; суми матеріальної допомоги для оздоровлення; суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань для здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру».

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 08.09.2025,залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2026, відмовив у задоволенні позову.

Вказані судові рішення ухвалені у справі, що призначена та розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

29.01.2026 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, в якій останній з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ним приписів процесуального права просить скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2025 та залишити в силі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2025.

Підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник визначає п. 3 ч. 4 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а також покликається на пп. «а» і «в» п. 2 ч. 5 цієї ж статті Кодексу.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги визначені в ст. 330 КАС України.

відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

За правилами норм п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) можуть бути оскарженні в касаційному порядку виключно у наступних випадках:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Одночасно нормами ч. 4 ст. 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Наведені положення процесуального закону дають підстави вважати, що суд касаційної інстанції може відкрити касаційне провадження виключно у випадках, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України, зазначених скаржником у касаційній скарзі. При цьому мотиви особи, що подає касаційну скаргу, щодо незгоди з судовим рішенням мають бути викладені з урахуванням передбачених Кодексом адміністративного судочинства України підстав для його скасування або зміни з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при формуванні відповідного висновку.

Зокрема обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Перевіркою поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що скаржник не навів обов`язкових умов у їх сукупності, передбачених для оскарження судових рішень в касаційному порядку за вказаною підставою. Так, позивач не визначив конкретну норму права, щодо застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, та водночас не обгрунтував належним чином, у чому полягає помилка судів попередніх інстанцій при застосуванні норм права, якими врегульовані спірні правовідносини та питання щодо застосування яких ставилося перед судами в межах підстав позову (відзиву), а також, як, на думку позивача, такі відповідні норми права повинні були застосовуватись.

Також скаржник не обґрунтував наявність у цьому випадку обставин, з якими пп. «а» і «в» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України пов`язують виникнення підстав для розгляду в порядку касаційного провадження рішень судів, ухвалених у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.

Фактично зміст доводів касаційної скарги зводиться до наведення опису фактичних обставин у поєднанні з незгодою скаржника із наданою судами першої та апеляційної інстанції правовою оцінкою встановлених обставин і досліджених доказів у справі - тобто, до їх переоцінки, що у свою чергу знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням скаржнику десятиденного строку з дня вручення цієї ухвали про залишення касаційної скарги без руху для подання уточненої редакції касаційної скарги із наведеним у ній обгрунтуванням підстав касаційного оскарження, передбачених ч. 4, пп. «а» і «в» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 329, 330, 332 КАС України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2026 року у справі № 420/3548/25 залишити без руху.

2. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

3. Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з дією воєнного стану в Україні.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у строк, визначений судом, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб