Справа № 140/15376/25
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року ЛуцькСправа № 140/15376/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення нарахування та виплати підвищення до пенсії згідно зі статтею 45 Закону України Про державний бюджет України на 2025 рік від 19 листопада 2024 року №4059-ХІ (далі Закон №4059-IX); зобов`язання здійснити з 03 червня 2025 року нарахування та виплату підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення відповідно до Закону №4059-ХІ у розмірі 2361,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, є непрацюючим пенсіонером; на виконання рішення суду у справі №140/18070/23 відповідач проводив їй виплату щомісячної доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон №796-ХІІ).

Позивач вважає, що оскільки вона постійно проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, то з 01 січня 2025 року відповідач повинен проводити їй виплату доплати до пенсії у розмірі, встановленому статтею 45 Закону №4059-IX, тобто 2361,00 грн, однак безпідставно цього не здійснює, а на її звернення про виплату доплати відмовив.

З метою захисту порушених прав позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач у відзиві на позов (а.с.22-23) заперечує проти його задоволення, посилаючись на зміну правового регулювання порядку нарахування і виплати доплат, передбачених статтею 45 Закону №4059-IX. На думку відповідача, у 2025 році право на доплату мають лише особи, які проживали або працювали в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 року або у період з 26 квітня 1986 року до 01 січня 1993 року. Зазначається, що оскільки постійне місце проживання позивача в зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення не підтверджено, відповідно, підстави для встановлення доплати як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення відсутні.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), перебуває на обліку в органах ПФУ як одержувач пенсії та у спірний період не перебуває у трудових відносинах, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , рішенням про перерахунок пенсії від 12 листопада 2025 року №21 (а.с.6, 26).

Позивач, відповідно до даних з реєстру Маневицької територіальної громади про місце реєстрації особи станом на 09 вересня 2025 року проживала в населених пунктах Волинської області, зокрема: у період з 21 лютого 1984 року по 03 липня 1998 року у АДРЕСА_1 ; у період з 03 липня 1998 року по 25 вересня 2012 року у АДРЕСА_2 ; у період з 01 лютого 2013 року по теперішній час у АДРЕСА_2 (а.с.7).

Листом від 04 листопада 2025 року №16801-14215/С-02/8-0300/25 (а.с.13-14) відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для встановлення доплати у сумі 2361,00 грн з урахуванням норм Закону №4059-ІХ, оскільки в Єдиному державному демографічному реєстрі відсутні відомості про проживання за період з 25 вересня 2012 року по 01 лютого 2013 року.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Статтею 45 Закону №4059-ІХ установлено, що у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплата непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, встановлюється за умови, що такі особи проживали або працювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення, станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року, у зв`язку з чим особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Доплата за проживання на зазначених територіях встановлюється у розмірі 2361 гривня.

Особам, які після аварії на Чорнобильській АЕС (26 квітня 1986 року) самостійно або у встановленому законодавством порядку за направленнями обласних державних адміністрацій змінили місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернулися на постійне місце проживання до цих зон, а також особам, які зареєстрували своє місце проживання чи переїхали на постійне місце проживання до зазначених зон після аварії на Чорнобильській АЕС, доплата за проживання в таких зонах не встановлюється.

Виплата доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення непрацюючим пенсіонерам припиняється після залишення особою свого місця постійного проживання на зазначених територіях та декларування/реєстрації місця проживання за межами зон безумовного (обов`язкового) відселення та зон гарантованого добровільного відселення, що підтверджується відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів.

Для встановлення виплат, передбачених цією статтею, Пенсійному фонду України забезпечити звірення відомостей про постійне місце проживання одержувачів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення із відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів для продовження чи припинення відповідних виплат, а також приведення розмірів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення та пенсійних виплат у відповідність із цією статтею.

Відповідно до статті 45 Закону №4059-IX Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 27 грудня 2024 року №1524 Деякі питання здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення (далі Постанова №1524), яка набрала чинності з 01 січня 2025 року, пунктами 1, 1-1 якої установлено, що у 2025 році факт проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 р. чи у період з 26 квітня 1986 р. до 1 січня 1993 р. для встановлення, продовження чи припинення доплат, передбачених статтею 45 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, у разі відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби, Реєстрі територіальної громади та в інших державних реєстрах встановлюється органами Пенсійного фонду України за сукупності таких обставин:

особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи;

у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби відсутні відомості про зміну місця проживання такою особою у період після 1 січня 1993 року.

Установлено, що у 2025 році виплата за проживання на забруднених територіях встановлюється у розмірі, передбаченому статтею 45 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, як самостійна доплата до пенсії, на яку має право особа згідно із законом.

Отже, у зв`язку із набранням чинності з 01 січня 2025 року Законом №4059-ІХ, змінилося правове регулювання правовідносин щодо здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення. Статтею 45 Закону №4059-ІХ регламентовано розмір та підстави виплати у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення.

При цьому, особам, які після 01 січня 1993 року змінили місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернулися на постійне місце проживання до цих зон, доплата за проживання в таких зонах не встановлюється.

З листа ГУ ПФУ у Волинській області 04 листопада 2025 року №16801-14215/С-02/8-0300/25 видно, що позивачу з 01 січня 2025 року не була встановлена доплата в сумі 2361,00 грн відповідно до статті 45 Закону №4059-ІХ з тих підстав, що в Єдиному демографічному реєстрі відомості про проживання позивача з 25 вересня 2012 року по 01 лютого 2013 року в межах зони гарантованого добровільного відселення відсутні (а.с.13-14).

Позивач, відповідно до даних з реєстру Маневицької територіальної громади про місце реєстрації особи станом на 09 вересня 2025 року проживала в населених пунктах Волинської області, зокрема: у період з 21 лютого 1984 року по 03 липня 1998 року у АДРЕСА_1 ; у період з 03 липня 1998 року по 25 вересня 2012 року у АДРЕСА_2 ; у період з 01 лютого 2013 року по теперішній час у АДРЕСА_2 (а.с.7).

З наданих позивачем копій сторінок паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 видно, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 у період з 13 жовтня 2012 року по 01 грудня 2012 року було місто Ковель вулиця Заньковецької будинок 55 (а.с.4-5).

Таким чином, судом встановлено, що позивач у 2012 році була зареєстрована у м. Ковель Волинської області, та вказаний населений пункт відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року №106, не віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Наявними у справі доказами підтверджується, що після 01 січня 1993 року позивач змінила місце проживання за межі зони гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернулася на постійне місце проживання до цієї зони. Натомість доводи та аргументи позивача, якими вона обґрунтовувала позовні вимоги, не знайшли підтвердження за наслідками розгляду справи по суті.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки після 01 січня 1993 року позивач змінила місце проживання за межі зони гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернулася на постійне місце проживання до цієї зони, та вказана обставина відповідно до абзацу другого статті 45 Закону № 4059-ІХ не дає підстав для встановлення позивачу у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, тому оскаржувані у цій справі дії відповідача щодо відмови у встановленні позивачу з 01 січня 2025 року зазначеної доплати є правомірними та такими, що вчинені відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог належить відмовити.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають відшкодуванню позивачу.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 6, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк