Справа № 440/10369/25
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/10369/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ОІЛ" до Енергетичної митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ОІЛ" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Енергетичної митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови Енергетичної митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903150/2025/000029 від 09 січня 2025 року, №UA903150/2025/000114 від 12 лютого 2025 року, №UA903150/2025/000148 від 27 лютого 2025 року, №UA903200/2025/000188 від 07 березня 2025 року, №UA903200/2025/000187 від 07 березня 2025року, №UA903210/2025/000044 від 07 березня 2025 року, №UA903210/2025/000050 від 12 березня 2025 року, №UA903150/2025/000186 від 11 березня 2025 року, №UA903210/2025/000056 від 21 березня 2025 року, №UA903210/2025/000057 від 21 березня 2025 року, №UA903200/2025/000249 від 21 березня 2025 року, №UA903200/2025/000248 від 21 березня 2025 року, №UA903150/2025/000216 від 18 березня 2025 року, №UA903150/2025/000256 від 03 квітня 2025 року

та про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA903 000/2025/000009/1 від 09 січня 2025 року, №UA903000/2025/000051/1 від 12 лютого 2025 року, №UA903000/2025/0000065/2 від 27 лютого 2025 року, №UA903000/2025/000082/2 від 07 березня 2025 року, №UA903000/2025/000081/2 від 07 березня 2025 року, №UA903210/2025/000006/2 від 07 березня 2025 року, №UA903000/2025/000095/2 від 12 березня 2025 року, №UA903 000/2025/000086/2 від 11 березня 2025 року, №UA903210/2025/000007/2 від 21 березня 2025 року, №UA903210/2025/000008/2 від 21 березня 2025 року, №UA903200/2025/000099/2 від 21 березня 2025 року, №UA903200/2025/000098/2 від 21 березня 2025 року, №UA903000/2025/000103/2 від 18 березня 2025 року, №UA903000/2025/000125/2 від 03 квітня 2025 року.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЛАР ОІЛ» (далі ТОВ «СОЛАР ОІЛ», позивач) вказало про протиправність карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішень про коригування митної вартості товарів Енергетичної митниці (далі - відповідач) з огляду на обставини надання позивачем до митного оформлення всіх документів в повному обсязі, що дозволяють достовірно визначити вартість товарів та містять всі необхідні відомості для визначення всіх складових митної вартості товарів. Ці документи не містять розбіжностей, що могли б вплинути на невірний розрахунок митної вартості, не містять ознак підробки та відображають усі відомості, що підтверджують ціну, яка була фактично сплачена за товар та в своїй сукупності дають можливість визначити митну вартість товару за основним методом визначення митної вартості товару.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2025 позовну заяву залишено без руху за встановлення, що позивачем, при зверненні з даною позовною заявою до суду, судовий збір сплачено в розмірі, меншому аніж визначено Законом України "Про судовий збір".

24.07.2025 представником позивача надано до суду платіжну інструкцію про сплату судового збору.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 позовна заява була прийнята до розгляду та відкрите провадження в адміністративній справі. Ухвалою роз`єднані поєднані в одне провадження позовні вимоги у справі №440/9532/25. Виділено в окреме провадження позовні вимоги ТОВ «СОЛАР ОІЛ» до Енергетичної митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903150/2025/000186 від 11 березня 2025 року, рішення про коригування митної вартості товарів №UA903 000/2025/000086/2 від 11 березня 2025 року.

За наслідками автоматизованого розподілу судовій справі за позовом ТОВ «СОЛАР ОІЛ» до Енергетичної митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови Енергетичної митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903150/2025/000186 від 11 березня 2025 року, рішення про коригування митної вартості товарів №UA903 000/2025/000086/2 від 11 березня 2025 року присвоєно номер №440/10369/25, головуючим суддею у справі визначено суддю Алєксєєву Н.Ю.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2025 справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ОІЛ" до Енергетичної митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови Енергетичної митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903150/2025/000186 від 11 березня 2025 року, рішення про коригування митної вартості товарів №UA903000/2025/000086/2 від 11 березня 2025 року прийнята до провадження, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Енергетичною митницею 12.08.2025 до справи наданий відзив на адміністративний позов за змістом якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував. У відзиві зазначено, що під час виконання Енергетичною митницею митних формальностей в рамках реалізації положень статей 54,55,58,335 Митного кодексу України (далі - МК України) в напрямку контролю за правильністю визначення митної вартості, за результатами опрацювання поданих для підтвердження митної вартості документів, у посадової особи митниці виникли обґрунтовані сумніви щодо достовірності задекларованої митної вартості, що зумовило необхідність витребування додаткових документів.

Так як був встановлений ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість виникла законна вимога витребування додаткових документів у Позивача. Також, декларанта повідомлено, що за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару у тому числі й на усунення виявлених обставин.

11.03.2025 декларантом Позивача надіслано лист щодо відсутності додаткових документів, що унеможливило спростування обґрунтованих сумнівів митного органу щодо правильності визначення митної вартості.

Таким чином, у зв`язку з переліченими розбіжностями в документах та непідтвердженням усіх складових митної вартості Енергетичною митницею здійснений контроль правильності визначення митної вартості відповідно до наданих до митного оформлення документів та за результатом їх розгляду встановлено, що на даний момент декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість товару визначену за ціною угоди.

Отже, в результаті проведеної консультації, шляхом послідовного використання можливості застосування методів визначення митної вартості у митного органу наявна цінова інформація щодо митної вартості подібного товару оформленого у митному відношенні відповідно до вимог статті 60 МК України з врахуванням норм статті 61 МК України.

За результатами опрацювання поданих до митного оформлення документів та враховуючи ненадання декларантом додаткових документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та наявності недоліків в наданих до митного оформлення документах, посадовою особою митного органу згідно з вимогами наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598 «Про затвердження Форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», прийнято рішення 9, що у встановленому порядку направлено декларанту, яким визначено митну вартість за другорядними (за ціною договору (контракту) щодо подібних (аналогічних) товарів методом.

При коригуванні за основу взято митну вартість 0,7529 USD/кг подібного товару, оформленого у митному відношенні за митною декларацією від 05.12.2024 №24UA88U8.

При визначенні подібності товару враховувались наступні чинники: час експорту в Україну оцінюваного товару максимально наближений до часу експорту в Україну подібного товару (дата B/L 25.11.2024); оцінюваний та подібний товар мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції та вважаються комерційно взаємозамінними (схожі фізико-хімічні характеристики; схожий фракційний склад; однакова назва та призначення паливо дизельне); оцінюваний товар ввезено приблизно в тій же кількості (1 373 122 кг), що й подібний товар.

За результатом прийняття рішення про коригування митної вартості, посадовою особою митного органу була складена відповідна картка відмови у завершенні митного оформлення товару встановленої форми та згідно з вимогами чинного законодавства з питань митної справи.

Митницею дотримані вимоги МК України щодо порядку визначення митної вартості товару, а спірні Рішення про коригування та Картки відмови прийняті у відповідності з чинним законодавством України, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивачем 17.11.2025 до справи надані додаткові письмові пояснення, де ТОВ «СОЛАР ОІЛ» зазначено про надання Енергетичній митниці під час розмитнення всіх необхідних документів та роз`яснень щодо формування ціни. Так 27.11.2024 було підписано договір 016/24/ENE/SOLAR OIL, відповідно до якого виставлений попередній рахунок фактура PI-016/24/ENE/SOLAR OIL/1 від 27.11.2024, в подальшому виставлено рахунок-фактура для митниці під назвою Invoice for customs 1 від 30.11.2024. 05.12.2024 було підписано додаткову угоду №1 до Договору 016/24/ENE/SOLAR OIL відповідно до якої було зафіксовано остаточну ціну на товар, яка погоджена обома сторонами, та в подальшому, 09.12.2024 було виставлено фінальний рахунок під назвою FI-016/24/ENE/SOLAR OIL/1 від 09.12.2024. До митного оформлення позивачем наданий лист з детальними поясненнями порядку та процедури формування ціни товару. Розрахунки ТОВ «СОЛАР ОІЛ» відповідачем не заперечуються.

ТОВ «СОЛАР ОІЛ» пояснило, що платіжна інструкція №65 від 27.11.2024 була сформована за допомогою електронного банкінгу АБ «Південний», відповідно до якого всі платіжні інструкції підписуються цифровим підписом позивача, та банком. Відповідно до п.14 р.ІІ Порядку оформлення платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах Постанови №216 від 28.07.2008 Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах» « 14. Платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах, оформлена ініціатором в електронній або паперовій формі, повинна містити такі обов`язкові реквізити: ….13) підпис(и) [власноручний(і)/електронний(і)] відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має (ють) право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації;….. З цього слідує, що при використанні електронного банкінгу, при здійсненні платежу та формуванні платіжної інструкції підписи проставляється електронні.

У платіжній інструкції №65 від 27.11.2025 міститься посилання саме на рахунок фактуру PI-016/24/ENE/SOLAR OIL/1 від 27.11.2024 та контракт від 27.11.2024 № 016/24/ENE/SOLAR OIL, що дозволяє беззаперечно ідентифікувати призначення платежу в сумі 466705,00 доларів США.

Також позивач вказав, що умовами поставки FOB Франко-борт не встановлена обов`язковість страхування вантажу, що і не було здійснено позивачем, оскільки всі ризики загибелі чи втраті вантажу несе перевізник.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 закрите підготовче провадження у справі, призначена справа до судового розгляду по суті.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами до матеріалів адміністративної справи, встановив такі обставини.

Позивачем 27.11.2024 із компанією EURONOVA ENERGIES SA був укладений контракт №016/24/ENE/SOLAR OIL, на виконання якого на користь позивача поставлений товар.

03.03.2025 до відділу митного оформлення «Ізмаїл» митного поста «Південний» Енергетичної митниці декларантом ТОВ «СОЛАР ОІЛ» подано електронну митну декларацію типу IM 40 ДЕ, якій присвоєно номер 25UA33U0 (далі МД 1133).

МД 1133 подано для митного оформлення в митному режимі імпорт (випуск у вільний обіг) товару «Важкі дистиляти: ULSD 10 PPM EN590/(ДП-З-Євро5-В0). Фракційний склад: 95 об`ємних відсотків переганяється при температурі - 346 градусів С, 39 об`ємних відсотків переганяється при температурі 250 градусів С, 96 об`ємних відсотків переганяється при температурі 350 градусів С. Масова частка сірки - 7,5 мг/кг (що становить 0,00075 мас.%);

Температура спалаху в закритому тиглі +65 градусів С. Гранична температура фільтрованості: мінус 21 градусів С. Вміст метилових ефірів жирних кислот (FAME) - менше 0,05 %. Густина при +15 градусів С - 0,8334 кг/л. Наливом, кількістю у повітрі 618,066 тис кг. 741,620 тис.л. у літрах, приведених до температури 15 градусів С» (далі товар).

За результатами опрацювання МД 1133 встановлені наступні відомості про товар: код УКТЗЕД - (графа 33); митна вартість - 446274,5600 USD; 19274718,08 грн (графи 42,45); метод 1 - за ціною контракту (графа 43).

Під час виконання Енергетичною митницею митних формальностей в рамках реалізації положень статей 54,55,58,335 Митного кодексу України (далі - МК України) в напрямку контролю за правильністю визначення митної вартості, за результатами опрацювання поданих для підтвердження митної вартості документів, у посадової особи митниці виникли обґрунтовані сумніви щодо достовірності задекларованої митної вартості, що зумовило необхідність витребування додаткових документів.

Так як був встановлений ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість виникла законна вимога витребування додаткових документів у Позивача. Також, декларанта повідомлено, що за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару у тому числі й на усунення виявлених обставин.

11.03.2025 Позивачем на адресу відповідача надісланий лист щодо відсутності додаткових документів.

За наявності розбіжностей в документах та непідтвердження ТОВ «СОЛАР ОІЛ» усіх складових митної вартості Енергетичною митницею здійснений контроль правильності визначення митної вартості відповідно до наданих до митного оформлення документів та за результатом їх розгляду встановлено, що на даний момент декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість товару визначену за ціною угоди.

Енергетичною митницею складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903150/2025/000186 від 11 березня 2025 року, прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA903 000/2025/000086/2 від 11 березня 2025 року.

ТОВ «СОЛАР ОІЛ» із вказаними карткою відмови та рішенням про коригування митної вартості не погодилось, звернулось до суду із позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Засади митної справи, зокрема, правовий статус митних органів, митна територія та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України від 13 березня 2012 року №4495-VI (надалі МК України, у редакції, чинній на час спірних правовідносин) та іншими законами України.

Відповідно до частини 1 статті 3 МК України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

За змістом частини 1 статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до частини першої статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою - другою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої - другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Частинами 1, 2 статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За приписами частини 2 статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

За змістом частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 6 статті 53 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Статтею 57 МК України визначено перелік методів визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту та порядок їх застосування.

Так, відповідно до частини 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Відповідно до положень частин 2 - 6 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За приписами частини 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина 4 статті 58 МК України).

Згідно з частиною 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (частина 21 статті 58 МК України)

За змістом частин 1, 2, 4 статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються в спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може відбуватися тільки в разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснене, тощо. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 540/2605/18 (провадження № К/9901/24076/19), від 7.05.2020 у справі № 826/10527/17, від 02.05.2020 у справі № 803/916/17 (провадження № К/9901/1137/17).

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №380/6459/20. Відповідно до усталеної правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, неодноразово висловленої у постановах: від 30.01.2018 по справі № 813/7903/14, від 18.12.2018 по справі № 826/15706/13-а, від 29.01.2019 по справі № 815/6827/17, від 16.04.2019 по справі № 815/6698/17 митна вартість товарів, відкоригована за резервним методом має ґрунтуватися на митній вартості, раніше визнаній (визначеній) митними органами, що міститься в Єдиній автоматизованій інформаційній системі (далі ЄАІС). При цьому, митний орган повинен не просто зазначити, зокрема, обставину відсутності в нього інформації щодо оформлення ідентичних та подібних товарів (як на підставу незастосування методів за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів), а навести цінову інформацію з ЄАІС про оформлення товарів, що мають ознаки, найбільш схожі на ознаки задекларованих товарів та пояснити з урахуванням положень статей 59, 60 МК України, чому ця інформація не може бути взята за основу для визначення митної вартості, чого в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, відповідач не зазначив.

Таким чином, факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.

Аналогічний підхід закріплено і у Методичних рекомендаціях щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби від 11.09.2015 N 689. Так, у пункті 8 розділу 2 цих Методичних рекомендацій зазначено, що у випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів. Тобто при відповідному спрацюванні автоматизованої системи аналізу та управління ризиками митний орган повинен насамперед здійснити перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, і лише після цього у разі виявлення підстав може витребувати у декларанта додаткові документи, що повністю співпадає з правовим висновком, висловленим Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, по справі № 809/453/17 від 03.04.2018.

Суд зазначає, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору). Митний орган вправі застосувати другорядний метод, якщо за умови наявності у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості декларант додаткових документів не надав, а надані документи не дають можливості для застосування першого методу.

Енергетична митниця в оскаржуваному рішенні вказала, що у митного органу відсутня цінова інформація щодо митних вартостей ідентичних товарів, оформлених у митному відношенні (за ціною угоди) в максимально наближений період, що унеможливлює застосування методу визначення митної вартості відповідно до положень статті 59 МК України. Водночас у митного органу та у декларанта наявна цінова інформація щодо митної вартості подібного товару, оформленого у митному відношенні.

В результаті проведеної консультації, шляхом послідовного використання можливості застосування методів визначення митної вартості митну вартість відповідно до положень статті 60 МК України з врахуванням норм статті 61 МК України.

При коригуванні за основу взято митну вартість 0,7529 USD/кг подібного товару, оформленого у митному відношенні за митною декларацією від 05.12.2024 №24UA88U8.

При визначенні подібності товару враховувались наступні чинники: час експорту в Україну оцінюваного товару максимально наближений до часу експорту в Україну подібного товару (дата B/L 25.11.2024); оцінюваний та подібний товар мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції та вважаються комерційно взаємозамінними (схожі фізико-хімічні характеристики; схожий фракційний склад; однакова назва та призначення паливо дизельне); оцінюваний товар ввезено приблизно в тій же кількості (1373122 кг), що й подібний товар.

За правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 21.10.2021 в справі №420/4820/19, навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом.

В основу такого підходу лягли висновки про те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Отже відомості з інформаційних систем митних органів не можуть слугувати беззаперечним джерелом інформації про митну вартість конкретного товару та бути підставою для здійснення коригування.

Суд наголошує, що не може бути врахована інша ціна на товар без врахування умов поставки та умов формування ціни, що за специфікою даної поставки, формувалась за певною формулою за договором від 27.11.2024 №016/24/ENE/SOLAR OIL, відповідно до якого, ціна за одиницю продукції розраховується у доларах США за метричну тонну, за попередньою ціною, яка формується наступним чином: Попередня ціна базується на котируваннях «HIGH quotations for ULSD 10 ppm», опублікованих PLATTS EUROPEAN MARKETSCAN в рубриках «Mediterranean Cargo», «CIF Med (Geova/Lavera)» на основі останньої доступної пропозиції, розрахованої на попередню дату інвойсу, виставленого Продавцем товару після факту завантаження баржі/судна плюс надбавка 31,50 USD/т виходячи з густини про 15 градусів С 0,845 і буде збільшуватися/ зменшуватися арифметичній прогресії відповідно до фактичної щільності при 15 градусах С у повітрі.

Остаточна ціна фіксується в доларах США і формується наступним чином: Протягом чотирьох днів з дати коносамента (дата коносамента вважається першим днем) сторони контракту фіксують ціну на день і час на лондонському ф`ючерсі на нафту (грудневий контракт) і письмово фіксують це у в заявці або в остаточному рахунку-фактурі) + різниця котируваннях HIGH для ULSD 10 ррm, опублікованих platts EUROPEAN MARKETSCAN під заголовками «Mediterranean Cargo», «CIF Med (Geova/Lavera)» грудневий контракт Ice LS, опублікованих Platts European Marketscan під заголовками «ICE» газові розрахунки 702)», «Малосернистий газойль» за день до дня фіксації ціни + премія 31,5 дол. США/мт +ескалація, виходячи з базової густин при 15 град. (С 0,845) буде збільшено арифметично прогресії відповідно до фактичної густини при15 градусів у повітрі, визначеної на відвантажувальному терміналі.

Тобто ціна товару буде, очевидно, змінюватись по кожній окремій партії товару в межах виконання поставок за одним контрактом, що беззаперечно має вплив на ціну.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 МКУ з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МКУ) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Відповідачем не надано документів, котрі б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення вартості товару, поставленого позивачем, Відповідно, не доведено аналогічність умов поставки, умов договорів і, відповідно, вартості товарів.

Верховний Суд у постанові від 20.06.2023 у справі за адміністративним провадженням К/9901/7199/21 зазначив, шо сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсне було імпортовано до України. Відповідно до висновків Верховного Суду наявність в баз: даних ЄАІС ДФС інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким вій укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору. Оцінюючи рішення пре коригування митної вартості товару в частині, що стосується визначення митної вартості товару за резервним методом, суди повинні враховувати, що письмове рішення митниці про коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до закону має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) -товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вилинули па таке коригування.

Так, відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Відповідно до положень частин другої - шостої статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За приписами частини другої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Також Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 по справі №815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митого органу інформації про те що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Суд приходить до висновку про протиправність визначення Енергетичною митницею ціни товару, що заявлений до розмитнення ТОВ «СОЛАР ОІЛ» за (резервним) методом без дотримання процедур, передбачених статтею 57 МК України.

В рішенні про коригування митної вартості Енергетичною митницею вказано, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що за результатами опрацювання поданих для підтвердження митної вартості документів, у митниці виникли обґрунтовані сумніви щодо достовірності задекларованої митної вартості.

В ході розгляду справи відповідач вказав про наявність розбіжностей у відомостях і наданих до митного оформлення документів на підтвердження здійснення передоплати за товар.

Так, відповідно до пункту 5.2.1 «Умови оплати» контракту купівлі продажу від 27.11.2024 №016/24/ENE/SOLAR OIL передоплата за товар здійснюється у розмірі 100% згідно з попереднім рахунком-фактурою.

Остаточна ціна узгоджується у додатковій угоді до контракту, остаточний рахунок-фактура буде виставлений, як тільки стане відома остаточна ціна.

Відповідно до наданої до митного оформлення платіжної інструкції в іноземній валюті від 27.11.2024 №65 загальна сума платежу становить 466705,0 доларів США, в графі «призначення платежу» зазначені відомості про контракт від 27.11.2024 №016/24/ENE/SOLAR. Однак, відповідно до п. 5.2.1. контракту передоплата здійснюється згідно з попереднім рахунком-фактурою.

Числове значення фактично сплаченої ціни у 466 705,0 дол. США, відповідно відомостей платіжної інструкції в іноземній валюті від 27.11.2024 №65 не відповідає числовому значенню ціни, яка підлягає сплаті відповідно відомостей контракту від 27.11.2024 №016/24/ENE/SOLAR OIL та інвойсу від 09.12.2024 № FI-016/24/ENE/SOLAR OIL/1 (446 274,56 дол. США).

Відповідач вказав, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості неможливо ідентифікувати відомості наданих платіжних інструкцій в іноземній валюті з оцінюваним товаром.

З даного приводу суд встановив, що ціна товару формувалась за певною формулою за договором від 27.11.2024 №016/24/ENE/SOLAR OIL, відповідно до якого, ціна за одиницю продукції розраховується у доларах США за метричну тонну, за попередньою ціною, яка формується наступним чином:

Попередня ціна базується на котируваннях «HIGH quotations for ULSD 10 ppm», опублікованих PLATTS EUROPEAN MARKETSCAN в рубриках «Mediterranean Cargo», «CIF Med (Geova/Lavera)» на основі:

останньої доступної пропозиції, розрахованої на попередню дату інвойсу, виставленого Продавцем товару

після факту завантаження баржі/судна

плюс надбавка 31,50 USD/т виходячи з густини про 15 градусів С 0,845

і буде збільшуватися/ зменшуватися в арифметичній прогресії відповідно до фактичної щільності при 15 градусах С у повітрі.

Остаточна ціна фіксується в доларах США і формується наступним чином:

Протягом чотирьох днів з дати коносамента (дата коносамента вважається першим днем) сторони контракту фіксують ціну на день і час на лондонському ф`ючерсі на нафту (грудневий контракт) і письмово фіксують це у в заявці або в остаточному рахунку-фактурі)

+ різниця котируваннях HIGH для ULSD 10 ррm, опублікованих platts EUROPEAN MARKETSCAN під заголовками «Mediterranean Cargo», «CIF Med (Geova/Lavera)» грудневий контракт Ice LS, опублікованих Platts European Marketscan під заголовками «ICE» газові розрахунки 702)», «Малосернистий газойль» за день до дня фіксації ціни

+ премія 31,5 дол. США/мт

+ескалація, виходячи з базової густин при 15 градусів (С 0,845) буде збільшено арифметично прогресії відповідно до фактичної густини при15 градусів у повітрі, визначеної на відвантажувальному терміналі.

В ході розгляду справи судом встановлено, що поставка за митною декларацією від 03.03.2025 №25UA33U0 відбувалась за формування ціни наступним чином:

27.11.2024 сторонами був укладений договір 016/24/ENE/SOLAR OIL, відповідно до пункту 5.1 якого, ціна за одиницю продукції розраховується у доларах США за метричну тонну наступним чином: (підпункт 5.1.2) Товар відвантажується за попередньою ціною, яка формується:

Попередня ціна базується на котируваннях «HIGH quotations for ULSD 10 ppm», опублікованих PLATTS EUROPEAN MARKETSCAN в рубриках «Mediterranean Cargo», «CIF Med (Geova/Lavera)» на основі останньої доступної пропозиції, розрахованої на попередню дату інвойсу, виставленого Продавцем товару після факту завантаження баржі/судна плюс надбавка 31,50 USD/т виходячи з густини про 15 град.С 0,845 і буде збільшуватися/ зменшуватися арифметичній прогресії відповідно до фактичної щільності при 15 градусах С у повітрі.

Остаточна ціна фіксується в доларах США і формується наступним чином: Протягом чотирьох днів з дати коносамента (дата коносамента вважається першим днем) сторони контракту фіксують ціну на день і час на лондонському ф`ючерсі на нафту (грудневий контракт) і письмово фіксують це у в заявці або в остаточному рахунку-фактурі) + різниця котируваннях HIGH для ULSD 10 ррm, опублікованих platts EUROPEAN MARKETSCAN під заголовками «Mediterranean Cargo», «CIF Med (Geova/Lavera)» грудневий контракт Ice LS, опублікованих Platts European Marketscan під заголовками «ICE» газові розрахунки 702)», «Малосернистий газойль» за день до дня фіксації ціни + премія 31,5 дол. США/мт +ескалація, виходячи з базової густин при 15 град. (С 0,845) буде збільшено арифметично прогресії відповідно до фактичної густини при15 градусів у повітрі, визначеної на відвантажувальному терміналі.

5.1.3. Період ціноутворення для остаточної ціни узгоджується в Додатковій угоді до цього контракту.

27.11.2024 Продавцем був виставлений попередній рахунок під назвою PI-016/24/ENE/SOLAR OIL/1 від 27.11.2024, відповідно до якого за 620 МТ потрібно сплатити 466,705.00 доларів США, на підтвердження якої надано платіжну інструкцію в іноземній валюті №65 від 27 листопада 2024.

Тобто, саме в тій сумі і в тому порядку, як вказав відповідач, відповідно до пункту 5.2.1 «Умови оплати» контракту купівлі продажу від 27.11.2024 №016/24/ENE/SOLAR OIL передоплата за товар здійснюється у розмірі 100% згідно з попереднім рахунком-фактурою.

Енергетична митниця посилалась на відсутність визначення в платіжній інструкції інформації про рахунок, на підставі якого платіж був проведений.

Однак зі змісту платіжної інструкції вбачається про визначення контракту і рахунку із реквізитами PI-016/24/ENE/SOLAR OIL/1 від 27.11.2024, що дозволяє однозначно ідентифікувати належність платежу.

В подальшому 30.11.2024 було сформовано рахунок для митниці під назвою Invoice for customs 1 від 30.11.2024 відповідно до якого 618.066 МТ коштує 449,167.10 дол. США.

05.12.2024 було підписано додаткову угоду №1 до Договору 016/24/ENE/SOLAR OIL, відповідно до якої було додано речення до статті 5.1.2 такого змісту: - Остаточна ціна дорівнює: вартості в доларах США/тонна для Лондонського ф`ючерсу на нафту (контракт грудня), яка була погоджена обома сторонами в день фіксації ціни станом на 18:00, 04.12.2024) + різниця ВИСОКИХ котирувань для ULSD 10 ppm, опублікованих Platts European Marketscan під заголовками «Mediterranean Cargo», «CIF Med (Genova/Lavera)» / December Contract Ice LS, опублікованих Platts European Marketscan під заголовками «ICE». розрахунки за газойль (сторінка PGA 702)», «Газойль з низьким вмістом сірки» за день до дня фіксації ціни, це дата 03.12.2024 + премія 31,5 дол. США/т + ескалація, виходячи з базової щільності при 15 град. (C 0,845) буде збільшено арифметично відповідно до фактичної щільності за 15 градусів C у повітрі, визначеної на терміналі доставки.

Якщо котирувальний день припадає на вихідний день то їх значення переносять на наступний робочий день, так як на вихідні дні значення по Platts та фьючерсах відсутні.

Остаточна ціну, виходячи з вище вказаного розрахунку: 722,05 USD/т. 9.12.2024 було виставлено фінальний рахунок під назвою FI-016/24/ENE/SOLAR OIL/1 від 9.12.2024 відповідно до якого за 618,066 МТ ціна 446,274.56 USD.Також 9.12.2024 було виставлено рахунок коригування під назвою STML - 016/24/ENE/SOLAR OIL/1 від 9.12.2024 різниця між сплаченими коштами та фінальною ціною складає -20,430.44 USD.

ТОВ «СОЛАР ОІЛ» відповідачеві надано листа про формування кінцевої ціни, де міститься формула: 1) формула формування остаточної ціни (без врахування ескалації) формується наступним чином: Фіксована ціна+різниця високих котирувань +премія=вартість США/тонну.

2) формула вирахування ескалації формується наступним чином: (базова густина- фактична густина)*вартість США/тонну*фактичну густину =ескалація США/тонну

3) формула вирахування різниці ВИСОКИХ котирувань, формується наступним чином: CIF Med (Genova/Lavera) в день, що передує дню фіксації ціни в США/тонну Low Sulfur Gasoil в день, що передує дню фіксації ціни в США/тонну=різниця ВИСОКИХ котирувань.

4) формула за одиницю товару, формується наступним чином: остаточна ціна без врахування ескалації+ескалації =ціна за одиницю США/т.

5) формування загальної вартості за партію товару, формується наступним чином: ціна за одиницю США/т.* загальна кількість т.= загальна вартість США.

Суд встановив, що розрахунки, надані позивачем до митного оформлення та до матеріалів справи відповідачам не спростовані і не заперечувались.

З цього слідує, що позивачем було надано під час розмитнення всі необхідні документи та роз`яснення щодо формування ціни.

Відповідачем констатовано, що відповідно до наданої до митного оформлення платіжної інструкції в іноземній валюті від 27.11.2024 № 65 загальна сума платежу становить 466 705,0 дол. США, в графі «призначення платежу» зазначені відомості про контракт від 27.11.2024 №016/24/ENE/SOLAR. Однак, відповідно до п. 5.2.1. контракту передоплата здійснюється згідно з попереднім рахунком-фактурою.

При цьому, не обґрунтовано відповідачем чому порівняння числового значення фактично сплаченої ціни у 466 705,0 дол. США, відповідно відомостей платіжної інструкції в іноземній валюті від 27.11.2024 № 65 відповідач здійснює і встановлює невідповідність числовому значенню ціни інвойсу від 09.12.2024 № FI-016/24/ENE/SOLAR OIL/1 (446 274,56 дол. США), який не є попереднім рахунком-фактурою, у зв`язку з чим під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості неможливо ідентифікувати відомості наданих платіжних інструкцій в іноземній валюті з оцінюваним товаром.

Вказане не відповідає умовам пункту 5.2.1 контракту.

Відповідач вказав що на підставі доданого до митного оформлення графіку коливань неможливо встановити тригерну ціну, обсяг, який був зафіксований, який був придбаний та погоджений в момент фіксації, а також не можливо прив`язати погоджену ціну та обсяги до графіку, який відображає коливання впродовж певного періоду часу та визначити переважаючи ринкові умови у день тригера. Також, до митного оформлення не надано документального підтвердження фіксації ціни обома сторонами.

Однак суд наголошує про надання позивачем попереднього рахунку фактури із визначенням суми вартості поставки і платіжну інструкції про перерахування вказаної суми на користь постачальника. З цього слідує, що позивачем було надано під час розмитнення всі необхідні документи та роз`яснення щодо формування ціни.

Щодо твердження відповідача про неможливість взяти до уваги, на підтвердження факту оплати позивачем поставленого товару 466705,0 доларів США, платіжну інструкцію в іноземній валюті від 27.11.2024 №65, адже вона не відповідає вимогам Закону України від 30.06.2021 №1591-ІХ «Про платіжні послуги» (зі змінами) та Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216, зокрема, не містить підпису відповідальної особи платника, який відповідно до законодавства України має право розпоряджатися рахунком.

Як встановлено в ході розгляду справи платіжна інструкція від 27.11.2024 №65 була сформована ТОВ «СОЛАР ОІЛ» за допомогою електронного банкінгу АБ «Південний», відповідно до якого всі платіжні інструкції підписуються цифровим підписом позивача, та банком.

Відповідно до пункту 14 розділу ІІ Порядку оформлення платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах Постанови №216 від 28.07.2008 Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах» платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах, оформлена ініціатором в електронній або паперовій формі, повинна містити такі обов`язкові реквізити, зокрема, підпис(и) [власноручний(і)/електронний(і)] відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має (ють) право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації.

Тобто, при використанні електронного банкінгу, при здійсненні платежу та формуванні платіжної інструкції підписи проставляється електронні.

Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2018 року у справі №815/329/17, від 19 листопада 2024 року у справі №420/23588/23, вказав, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01 березня 2023 року по справі № 420/18880/21.

В постанові від 11 червня 2019 року по справі № 813/1755/17 Верховний Суд зазначив, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Окрім вказаного, відповідач також зазначив про ненадання ТОВ «СОЛАР ОІЛ» документів на підтвердження страхування вантажу, витрат на перевірки, пов`язаними з поставкою товару та додаткових витрат при перевезенні.

Так, відповідно до пункту 6.4 контракту купівлі продажу якість визначається відповідно до стандартної практики Нафтового терміналу "Констанца". Таке визначення повинно бути засвідчене та/або завірене першокласним незалежним інспектором (Petcom), узгодженим між Продавцем і Покупцем та призначеним Продавцем. Таке визначення повинно бути викладене в сертифікаті(ах), заснованому(их) на вимірюванні та тестуванні композитних зразків суднового(их) танка(ів). Витрати на перевірку, пов`язану з поставками, розподіляються порівну між Сторонами.

Інформації щодо понесених додаткових витрат та їх розподілу між сторонами до митного оформлення не надано.

Поставка товару здійснюється на умовах FOB Constanta, відповідно до умов контракту купівлі-продажу право власність і ризики випадкової загибелі товару переходять від продавця до покупця на фланцевому з`єднанні баржі в порту завантаження, зазначене може свідчити про наявність страхування вантажу Покупцем за кордоном.

До митного оформлення не надано страхових документів чи відомостей щодо страхування Покупцем товару.

Відповідно до контракту на перевезення від 27.11.2024 № CBNDIE-049 передбачено демередж у сумі 1000 євро/день включаючи суботу, неділю та святкові дні.

До митного оформлення інформації щодо понесених даних витрат не надано.

В ході розгляду справи встановлено, що поставка товару здійснювалась на умовах FOB Constanta (Румунія).

Відповідно «Інкотермс офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року) Видання МТП№560 введені в дію з 01.01.2000 група F Основне перевезення не оплачено FOB Франко-борт (назва порту відвантаження).

FOB FREE ON BOARD (named port of shipment) ФРАНКО-БОРТ (назва порту відвантаження)

Термін "франко-борт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець.

Термін FOB зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки у випадках перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. Якщо сторони не мають намірів щодо здійснення поставки товару через поручні судна, слід застосовувати термін FCA.

Обов`язковість страхування вантажу покупцем не передбачена.

Позивачем страхування вантажу не здійснювалось.

За поясненням позивача вимірювання та тестування композитних зразків суднового(их) танка(ів) не проводилось і витрати на перевірку, пов`язану з поставками, між сторонами контракту не розподілялись.

Перевезень товару у вихідні та святкові дні не проводилось, додаткових витрат на перевезення ТОВ «СОЛАР ОІЛ» не понесено.

Протилежного відповідачем не зазначено та документально не доведено.

За вказаного, позивачем не надавались до митного оформлення документи на підтвердження понесених витрат на страхування вантажу, витрат на перевірки, пов`язаними з поставкою товару та додаткових витрат при перевезенні.

З урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку, що документи, подані позивачем з метою митного оформлення товару згідно із митною декларацією не містили розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, натомість містили усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар, тому у відповідача були відсутні обґрунтовані підстави вважати, що подані декларантом для підтвердження митної вартості документи містять розбіжності та не містять інформації про усі складові митної вартості.

За сталою та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 11.11.2021 у справі №808/1411/17, від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Отож формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

З огляду на все вищевказане, суд доходить висновку, що рішення Енергетичної митниці про коригування митної вартості товарів №UA903 000/2025/000086/2 від 11 березня 2025 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903150/2025/000186 від 11 березня 2025 року є такими, що прийняті не у відповідності до вимог чинного законодавства, положень МК України.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В даній справі відповідач не надав суду належних і допустимих доказів правомірності своїх рішень, не довів їх законності та обґрунтованості.

Отже, з урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про протиправність рішення Енергетичної митниці про коригування митної вартості товарів №UA903000/2025/000086/2 від 11 березня 2025 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903150/2025/000186 від 11 березня 2025 року і, відповідно, наявність підстав для їх скасування.

Згідно із положеннями частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Справа №440/10369/25 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2025 прийнята до провадження за наслідками роз`єднання ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 поєднаних в одне провадження позовних вимог у справі у справі №440/9532/25 за позовом ТОВ «СОЛАР ОІЛ» до Енергетичної митниці про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, рішень про коригування митної вартості товарів.

Питання про розподіл судових витрат судом вирішено у справі №440/9532/25.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ОІЛ" (вул. Благодатна, буд. 8, оф. 1, с. Піщане, Полтавська область, 39701, ) до Енергетичної митниці (вул. Світлицького, буд. 28-А, м. Київ, 04215, ) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA903000/2025/000086/2 від 11 березня 2025 року

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903150/2025/000186 від 11 березня 2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва