Справа № 600/173/26-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 лютого 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/173/26-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Адвокат Логінова М.Д. звернулась з позовом в інтересах ОСОБА_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиконання вимог наказу №32 від 01.02.2024р. командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) щодо нездійснення перерахунку та доплати належних видів грошового забезпечення в порядку визначеному чинним законодавством з дотриманням норм та правил, що діяли на момент виплати грошового забезпечення за серпень 2022 року ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 внести зміни до наказів №1594 від 04 квітня 2022 року, зокрема до додатку 1, змінивши кількість днів з 27 на 36, сума - 116129,03 грн., №2569 від 05 травня 2022 року, зокрема до додатку 1, змінивши кількість днів з 9 на 30. сума - 100000 грн.), №3418 від 06 червня 2022 року, зокрема до додатку 1, змінивши кількість днів з 9 на 30, сума - 100000,00 грн.), здійснити перерахунок (з урахуванням виплачених сум) та відповідні доплати додаткової винагороди на підставі Постанови №168, що діяла на момент спірних правовідносин за період з 25 лютого 2022 року по 21 травня 2022 року в розмірі до 100000,00 грн.

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 недоплачену суму грошового забезпечення в сумі 8552,35грн. відповідно до довідки про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №5/5064 від 02.08.2024р.

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у невключенні до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток.

- зобов`язати Військової частини НОМЕР_1 перерахувати ОСОБА_1 компенсацію за невикористані ним дні оплачуваних відпусток, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Ухвалою суду від 23.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

05.02.2026 від представника відповідача Військової частини НОМЕР_1 до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду. В обґрунтування поданого клопотання вказує, що про можливе порушення своїх прав позивач дізнався під час розгляду судом справи №600/2587/24-а, в межах розгляду якої судом були витребувані бойові розпорядження щодо нарахування та виплат додаткової винагороди та відповідні копії наказів командира військової частини НОМЕР_1 щодо виплати, зокрема і ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100000грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби, про що сам позивач вказує у поданій позовній заяві. Окрім цього зазначає, що позивач вже звертався в березні 2025 року до Чернівецького окружного адміністративного суду з ідентичним позовом, однак ухвалою суду у справі №600/1121/25 від 25.03.2025 року позовну заяву повернуто заявнику, у зв`язку із пропуском строку звернення до суду. Таким чином, вважає, що позивач пропустив строк, передбачений частиною другою статті 233 КЗпП України, на звернення до суду, і підстави для розгляду справи по суті спору відсутні.

Розглянувши доводи клопотання представника позивача про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого вказаним Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19 липня 2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01 липня 2022 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частину другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції: «Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Аналіз наведених правових положень дає змогу дійти висновку, що з моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (19 липня 2022 року) положення частини 2 статті 233 КЗпП України, у попередній редакції, втратили чинність, внаслідок чого було змінено правове регулювання відносин, які підпадають під дію статті 233 КЗпП України.

Таким чином, з 19.07.2022р. працівник може звернутися до суду за захистом своїх прав щодо стягнення заборгованості з оплати праці у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про нараховані та виплачені йому суми.

Як вбачається із доводів позовної заяви рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.09.2024 у справі №600/2587/24-а позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про нарахування і виплату одноразового грошового забезпечення в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та донарахування і виплату додаткової винагороди, встановленої п.1 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168, за прийняття безпосередньої участі у бойових діях було задоволено частково.

Як вказує позивач, в ході розгляду вказаної справи було судом було витребувано копії наказів командира військової частини НОМЕР_1 щодо виплати, зокрема і позивачу ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100000,00грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби.

Відтак, посилання позивача на справу №600/2587/24-а підтверджує обізнаність про порушення його прав спірними наказами Військової частини НОМЕР_1 , на які позивач посилається у даній позовній заяві, водночас часткове задоволення позову по справі №600/2587/24-а не є підставою для звернення до суду із новим позовом та оскарження правовідносин, які вже існували на момент розгляду справи №600/2587/24-а і не залежали від результатів їх розгляду.

Додатково суд зауважує, що згідно даних програми «Діловодство спеціалізованого суду» в провадженні Чернівецького окружного адміністративного суду перебувала справа №600/1121/25-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 з ідентичними даній позовній заяві вимогами.

Ухвалою суду від 25.03.2025 позовну заяву повернуто, у зв`язку із пропуском позивачем встановленого трьохмісячного строку звернення до суду.

Посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 11.12.2025 №1-р/2025 суд оцінює критично, оскільки вказаним рішенням Конституційний Суд України визнав неконституційною частину першу статті 233 КЗпП України, згідно якої працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Частина друга статті 233 КЗпП України неконституційною не визнавалась і є чинною. Відтак, суд критично оцінює такі доводи позивача, оскільки такі нерелевантні до спірних правовідносин.

З вказаних підстав суд вважає, що позивачем не наведено належних обґрунтувань поважності пропущення строку звернення до суду із даним позовом, у зв`язку із чим позивачу необхідно надати додаткові обґрунтування та докази поважності причин пропущення вказаних строків.

В силу ч. 13 ст. 171 КАС України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до приписів частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення даної позовної заяви без руху.

На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 241, 243, 248 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, шляхом усунення недоліків, які визначені в мотивувальній частині цієї ухвали.

3. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде залишена без розгляду на підставі частини 3 статті 123 та пункту 7 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.О. Кушнір