Справа № 200/5033/25
Суддя: Черникова А.О.
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 року Справа№200/5033/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черникової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач), через свого представника, адвоката Поддячу Юлію Юріївну, яка діє на підставі ордера Серії АХ № 1273524 від 07 липня 2025 року, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд» звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі-відповідач) в якій просить:

- визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.06.2025 №29 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), згідно із п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплачувати з 06 червня 2025 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно із п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 06 червня 2025 року, зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 13.11.2019 по 15.09.2021 та період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 31.05.2010 по 31.03.2013, та зарахувати до страхового стажу період навчання з 01.09.1993 по 28.06.1996.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що підставою для відмови в призначенні пенсії є один лише той факт, що, з точки зору відповідача, позивач не досягла необхідного віку, що встановлений п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, а саме - 50 років. Також зазначає, що відповідачем не зарахований певний стаж. Позивач вважає рішення протиправним, у зв`язку з чим, звернулась до суду із даним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 липня 2025 року справу №200/5033/25 передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

Ухвалою суду від 14 липня 2025 року позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі. Відкрито провадження в адміністративній справі № 200/5033/25 за правилами спрощеного позовного провадження.

29 липня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву.

31 липня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив.

01 серпня 2025 року до суду надійшла заява від представника позивача про залучення додаткових доказів.

Згідно розпорядження керівника Донецького окружного адміністративного суду № 480 від 12 грудня 2025 року відповідно до підпункту 2.3.44 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 № 39 зі змінами та доповненнями, керуючись частиною 9 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України здійснений повторний автоматизований розподіл справи № 200/5033/25.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 грудня 2025 року справу №200/5033/25 передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Черникової А.О.

Ухвалою Донецького адміністративного суду від 15 грудня 2025 року прийнято адміністративну справу №200/5033/25 до провадження. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

26 січня 2026 року до суду надійшла заява від представника відповідача про долучення додаткових доказів по справі.

Ухвалою Донецького адміністративного суду від 16 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, зазначаючи наступне.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.06.2025 № 29 позивачці відмовлено у призначенні пенсії згідно положень п.1 ч. 2 ст. 114 розділу XIV-I Закону № 1058 за відсутності необхідного пенсійного віку.

За результатами розгляду наданих позивачем документів встановлено, що вік позивачки становить 47 років 6 місяців 7 днів.

Страховий стаж становить 32 роки 8 місяців 18 днів. Пільговий стаж роботи за Списком № 1 - 10 років 11 місяців 2 дні.

Водночас, позивачка станом на дату звернення з питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах в порядку, визначеному Законом № 1058, не досягла пенсійного віку 50 років, визначеного положеннями п. 1 ч. 2 ст. 114 розділу XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Закону № 1058.

Щодо зарахування певного стажу, відповідач зазначає, що за відсутності пільгової довідки з інформацією про оформлення відповідної відпустки час догляду за дитиною до 3- річного віку у спірний період не може бути зарахованим в пільговий стаж, оскільки згідно даних в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування внески здійснювало Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради.

Відповідач зазначає, що оскаржуване рішення не містить відмови у зарахуванні до Списку № 1 періоду роботи з 13.11.2019 по 15.09.2021 та періоду відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 31.05.2010 по 31.03.2013, у зв`язку з чим, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відповіді на відзив, представник позивача зазначив, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020, яким встановлено право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 жінкам після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Зазначає, що відповідно до довідки ОК-5, свідоцтва про народження дитини від 05.05.2010, ОСОБА_1 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 31.05.2010 по 31.03.2013 (2 роки 10 місяців 1 день), у зв`язку з чим Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради сплачувало за позивачку внески до органу ПФУ.

Щодо зарахування періоду навчання, зазначає, що посилання представника відповідача на пункт 26 Порядку № 637 є недоречним, оскільки ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в дипломі ОСОБА_1 та її трудовій книжці, повністю збігаються з паспортними даними.

У зв`язку з чим, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України згідно паспорта № НОМЕР_2 , який виданий органом 2110 від 07.05.2024 року зареєстрована: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за місцезнаходженням: 69005, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158-Б; є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі.

06 червня 2025 року позивач звернулась до органів Пенсійного фонду через Веб-портал електронних послуг ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно із п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020. В заяві позивач просила зарахувати періоди її роботи з 21.09.2005 по 06.11.2019, з 13.11.2019 по 15.09.2021 до пільгового стажу за Списком №1, на підставі записів трудової книжки, та відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13 червня 2025 року № 29 позивачу було відмовлено в призначенні пільгової пенсії за віком по Списку №1, оскільки особа не досягла віку, визначеного п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (50 років).

В спірному рішенні зазначено наступне.

На момент звернення із заявою про призначення пенсії вік позивача становить 47 років 6 місяців 7 днів.

Страховий стаж заявника становить 32 роки 8 місяців 18 днів.

Необхідний пільговий стаж на роботах з особливо важкими умовами праці з списком№1, визначений пунктом 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Список №1 становить 7 років 6 місяців.

Пільговий стаж особи становить 10 років 11 місяців 2 дні.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами не взято до розрахунку період навчання згідно диплома НОМЕР_3 від 28.06.1995 року, оскільки по-батькові має виправлення.

Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 13.10.2026 року.

Окрім того, відповідач надав довідку форми РС-право, якою були зараховані до страхового та пільгового стажу позивача наступним чином:

- з 10.10.1996 по 25.04.2000 - Догляд за дитиною до 3 років - 3 роки 6 місяців 16 днів;

- з 26.04.2000 по 04.11.2000 - 0 років 6 місяців 9 днів;

- з 05.11.2000 по 25.03.2001 - Догляд за дитиною до 3 років - 0 років 4 місяці 21 дні;

- з 26.03.2001 по 22.10.2001 - 0 років 6 місяців 27 днів;

- з 01.12.2001 по 31.12.2001 - 0 років 1 місяць 0 днів;

- з 13.05.2003 по 08.11.2003 - 25671669 - 0 років 5 місяців 26 днів;

- з 17.11.2003 по 31.12.2003 - Безробіття - 0 років 1 місяць 15 днів;

- 01.01.2004 по 12.05.2004 - Безробіття - 0 років 4 місяці 12 днів;

- з 01.06.2004 по 26.11.2004 - 25671669 - 0 років 5 місяців 26 днів;

- з 13.12.2004 по 12.06.2005 - Безробіття - 0 років 6 місяців 0 днів;

- з 21.09.2005 по 31.01.2010 - Список №1 (05763642) - 4 роки 4 місяці 11 днів;

- з 31.05.2010 по 31.03.2013 - 25953617 - 2 роки 10 місяців 1 день;

- з 01.04.2013 по 28.03.2014 - Список №1 (05763642) - 0 років 11 місяців 28 днів;

- з 29.03.2014 по 04.04.2014 - 05763642- 0 років 0 місяців 6 днів;

- з 05.04.2014 по 29.05.2014 - Список №1 (05763642) - 0 років 1 місяць 25 днів;

- з 30.05.2014 по 31.05.2014 - 05763642 - 0 років 0 місяців 2 дні;

- з 01.06.2014 по 28.07.2014 - Список №1 (05763642) - 0 років 1 місяць 28 днів;

- з 29.07.2014 по 31.07.2014 - 05763642 - 0 років 0 місяців 3 дні;

- з 01.08.2014 по 30.03.2015 - Список №1 (05763642) - 0 років 8 місяців 0 днів;

- з 31.03.2015 по 31.03.2015 - 05763642 - 0 років 0 місяців 1 день;

- з 01.04.2015 по 29.07.2015 - Список №1 (05763642) - 0 років 3 місяці 29 днів;

- з 30.07.2015 по 31.07.2015 - 05763642 - 0 років 0 місяців 2 дні;

- з 01.08.2015 по 28.09.2015 - Список №1 (05763642) - 0 років 1 місяців 28 дні;

- з 29.09.2015 по 02.10.2015 - 05763642 - 0 років 0 місяців 4 дні;

- з 03.10.2015 по 29.11.2015 - Список №1 (05763642)- 0 років 1 місяць 27 дні;

- з 30.11.2015 по 30.11.2015 - 05763642 - 0 років 0 місяців 1 день;

- з 01.12.2015 по 06.11.2019 - Список №1 (05763642) - 3 роки 11 місяців 6 дні;

- з 13.11.2019 по 15.09.2021 - 00210602 П - 1 рік 10 місяців 3 дні.

Всього: 22 роки 8 місяців 27 дні, в тому числі стаж, що дає право на зниження ПВ: Робота за списком №1 - 10 років 11 місяців 2 дні.

Позивач не погоджуючись із рішенням відповідача та розрахунком її стажу, звернулась із даним позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

На підставі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує зі ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 9 липня 2003 року (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Згідно з пунктом «а» статті 13 Закону №1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом №213-VIII, який набув чинності 01.04.2015, збільшено раніше передбачений пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 45 років до 50 років із одночасним запровадженням правила поетапного збільшення показника вікового цензу.

Законом №2148-VIII від 03.10.2017 року, текст Закону № 1058-IV доповнений, зокрема, статтею 114, згідно із пунктом 1 частини другої якої на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Вказана норма застосовується з 01.10.2017.

Отже, з 01.10.2017 правила призначення пенсій за Списком №1 почали регламентуватися одночасно двома законами, а саме: пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-XII у редакції Закону № 213-VIII від 02.03.2015 р. та пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV від 09.07.2003 у редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017 р.

Правила згаданих законів були повністю уніфікованими (ідентичними).

Такий стан правового регулювання існував до прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III Прикінцеві положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 № 213-VIII.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

З вищевикладеного слідує, що з 23.01.2020 в Україні існують два закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком №1, а саме: пункт «а» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції згідно із Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, та пункт 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV від 09.07.2003 в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017.

Відносно позивача, правила означених законів містять розбіжність у величині показника вікового цензу, який складає 45 років за пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, та 50 років за пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII.

Вирішуючи спір, суд вважає, що у межах спірних правовідносин слід віддати перевагу у правозастосуванні найбільш сприятливому для позивача закону, а саме положенням пункту «а» статті 13 Закону №1788-XII в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 р.

Такий висновок суду відповідає правовим висновкам, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2021 року у зразковій справі №360/3611/20. У даному судовому рішенні Суд вказав на наявність колізії між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Суд зазначав, що оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, то вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України). У цьому випадку, за висновками Суду, застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Тобто, з урахуванням вищевказаного, позивач досяг необхідного пенсійного віку у 47 років з необхідних 45 років, а тому позивач має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на призначення пільгової пенсії за Списком №1 після досягнення віку, який визначено положеннями пункту «а» статті 13 Закону №1788-XII в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 р.

Враховуючи правову позицію рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 р. позивач має право на призначення пенсії при досягненні 45-річного віку у відповідності до п. «а» статті 13 Закону №1788-XII, а відтак рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №29 від 13.06.2025 підлягає скасуванню.

Щодо не зарахування періоду роботи з 13.11.2019 по 15.09.2021 до пільгового стажу за Списком №1, та період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 31.05.2010 по 31.03.2013, суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки РС-право, відповідачем враховано період 13.11.2019 по 15.09.2021 - 00210602 П - 1 рік 10 місяців 3 дні.

Проте, в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відносно позивача відсутня інформація про спеціальний стаж за Списком № 1 з 13.11.2019 по 15.09.2021, що надавалась ПАТ «ЕНЕРГОМАШСПЕЦСТАЛЬ» (код 00210602).

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як передбачено п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином надання уточнюючих довідок підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 20.02.2018 по справі № 234/13910/17.

Згідно трудової книжки НОМЕР_4 від 26 квітня 2000 року зазначені наступні періоди роботи позивача:

- 21.09.2005 - прийнята в ковальсько-термічний цех машиністом крану на гарячих дільницях робіт 3 розряду на час основного працівника у зв`язку з відпусткою по догляду за дитиною віком до 3-х років у ВАТ Старокраматорський машинобудівний завод м. Краматорськ (запис №14);

- 25.03.2011 - переведена машиністом крану на гарячих дільницях робіт 3 розряду (запис №16);

- 01.01.2024 - присвоєно 4 розряд машиніста крану на гарячих дільницях робіт в ковальсько-термічному цеху (запис №17);

- 01.10.2017 - переведена в ливарний цех машиністом крану на гарячих дільницях робіт 4 розряду (запис №18);

- 06.11.2019 - звільнена за власним бажанням , ст. 38 КЗпП України (запис №20);

- 13.11.2019 - прийнята в ПАТ «Енергомашспецсталь» в електросталеплавильний цех машиністом крану металургійного виробництва 4 розряду (запис №21);

- 15.09.2021 - звільнена за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України (запис №22);

Суд зауважує, що жодних зауважень щодо записів у трудовій книжці позивача у спірному рішенні відповідач не вказав.

З огляду на зміст трудової книжки позивача відповідні періоди роботи записані чітко, виправлень не містять, записи скріплені печатками та підписами уповноваженої особи, що не викликає у суду сумнівів з приводу достовірності таких записів.

Окрім того, позивач в процесі судового розгляду надав довідку від 31.07.2025 року за №431, яка видана Управлінням праці та соціального захисту населення (УПСЗН Краматорської міської ради) про отримання (неотримання) допомоги, в якій зазначено, що ОСОБА_1 відповідно до постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 р. отримувала допомогу по догляду за дитиною до 3-х років з 01.05.2010 року по 30.04.2013 року. Знята з 01.05.2013 року. Допомогу нараховано в розмірі 1 250,00 грн.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 11 Закону № 1058-ІV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, при усиновленні дитини.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, до страхового стажу зараховується весь трудовий стаж, набутий до 01.01.2004 року, тобто ті періоди трудової діяльності до 1 січня 2004 року, як це передбачено нормами Закону № 1788-ХІІ .

За приписами частини 3 статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Частиною 2 статті 181 Кодексу законів про працю України передбачено, що відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Пунктом 11 Порядку № 637 врегульовано, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

Наведені норми дозволяють дійти висновку, що час догляду непрацюючої матері за малолітньою дитиною до досягнення нею трирічного віку зараховується до страхового стажу та встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть) та документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала. При цьому, вимоги про обов`язкову наявність у свідоцтві про народження дитини відмітки про одержання паспорта чинним законодавством не передбачені.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №686/1015/16-а, від 19.02.2020 № 607/19152/15-а зроблено висновок, що до спеціального стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах, зараховується час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

Як підтверджено матеріалами справи, у період з 21.09.2005 по 06.11.2019 ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах.

Таким чином, відмова в зарахуванні до загального стажу позивача саме періоду з 31.05.2010 по 31.03.2013, у якому вона здійснювала догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, є протиправною.

Щодо не зарахування до страхового стажу період навчання з 01.09.1993 по 28.06.1996, суд зазначає наступне.

Так, відповідачем не було взято до розрахунку період навчання згідно диплома НОМЕР_3 від 28.06.1995 року, оскільки по-батькові має виправлення.

Згідно копії диплома кваліфікованого робітника НОМЕР_3 від 28 червня 1996 року, який виданий ОСОБА_2 в тому, що вона 1 вересня 1993 року вступила до професійно-технічного училища №16 м. Краматорська Донецької області і 28 червня 1996 року закінчила дане училище за професією машиніст крану (кранівник) з управління мостовими та козловими кранами з отриманням середньої освіти . Рішенням державної кваліфікаційної комісії від 25 червня 1996 року присвоєно кваліфікацію машиніст крану (кранівник) управління мостовими та козловими кранами третього розряду.

Виправлень в дипломі кваліфікованого робітника НОМЕР_3 від 28 червня 1996 року суд не вбачає.

Частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, тобто відповідно до статей 56-63 ЗУ № 1788-ХІІ. Документ сформований в системі «Електронний суд» 08.07.2025 27 Згідно зі ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-XII до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі, а також періоди проходження військової служби.

Частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, тобто відповідно до статей 56-63 Закону України №1788-ХІІ.

Статтею 34 Закону УРСР «Про освіту» від 23.05.1991 р. №1060-XII в Українській РСР вищими навчальними закладами є: технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.

Відповідно запису №1 трудової книжки НОМЕР_4 від 26 квітня 2000 року, який внесений першим роботодавцем, під час прийому на роботу, підтверджується період навчання ОСОБА_1 в Краматорському ДПТУ №16 з 01.09. по 25.06.1996 року згідно Диплому НОМЕР_3.

Отже, період навчання з 01.09.1993 по 28.06.1996 підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

За приписами ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Обираючи спосіб захисту, зважаючи на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, суд вважає задовольнити позовні вимоги таким чином:

- визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.06.2025 №29 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), згідно із п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 13.11.2019 по 15.09.2021 та період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 31.05.2010 по 31.03.2013, до страхового стажу період навчання з 01.09.1993 по 28.06.1996.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплачувати з 06 червня 2025 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно із п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 14 липня 2025 року позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки сплату судового збору, що підлягав оплаті відповідно до положень цього Кодексу, відстрочено до ухвалення судового рішення у справі, і судовий збір не оплачено, тому відповідно до наведених вимог процесуального законодавства при задоволенні позову такий судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.

При обчисленні розміру судового збору судом враховані положення ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір, згідно з якою при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України витрати зі сплати судового збору в розмірі 968, 96 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 5-9, 12, 15, 18, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 241-243, 245, 246, 263, 295, 297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов справу ОСОБА_1 (зареєстрована: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (місце знаходження: 69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.06.2025 №29 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 13.11.2019 по 15.09.2021 та період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 31.05.2010 по 31.03.2013, до страхового стажу період навчання з 01.09.1993 по 28.06.1996.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплачувати з 06 червня 2025 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно із п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (місце знаходження: 69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.О.Черникова