Справа № 420/2460/26
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2460/26
УХВАЛА

16 лютого 2026 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхтенко Л.Р., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Через канцелярію суду 10.02.2026 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить:

- Заборонити ТЦК та СП та його посадовим особам до набрання законної сили рішенням суду у цій справі: вчиняти будь-які дії щодо мого виклику до ТЦК та СП; вручати повістки у будь-якій формі; приймати або реалізовувати рішення щодо мобілізації позивача; застосовувати заходи адміністративного примусу, у тому числі привід; передавати щодо позивача інформацію до органів Національної поліції або інших органів з метою мого розшуку чи примусового доставлення.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Юхтенко Л.Р. на періодичному навчанні у період з 09 лютого 2026 року по 13 лютого 2026 року, заява розглянута, починаючи з першого робочого дня з 16.02.2026 року.

На обґрунтування заяви позивач зазначив, що відповідач - ТЦК та СП має реальну можливість вчиняти щодо позивача дії, спрямовані на його виклик, примусове доставлення, притягнення до відповідальності або мобілізацію, що може призвести до непоправних наслідків та фактично унеможливить ефективний судовий захист його прав.

У разі вчинення таких дій: виконання можливого рішення суду на його користь стане неможливим або істотно ускладненим; відновлення порушених прав буде фактично неможливим навіть у разі задоволення позову.

Заявлені заходи забезпечення позову є співмірними, безпосередньо пов`язаними з предметом спору та не порушують прав чи законних інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Розглянувши матеріали заяви, суд вважає, що розгляд цієї заяви не потребує заслуховування пояснень заявника, а тому ця заява може бути розглянута у порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву, додатки до заяви, суд доходить висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України).

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа або буде знаходитись справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 р. № 2.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Існування такої небезпеки повинно бути реальним і доведене належними доказами. Рішення суду про забезпечення позову не може ґрунтуватись на припущеннях чи змодельованих позивачем ймовірних ситуаціях.

Оцінюючи обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності забезпечення позову, суд виходить з такого.

Позивач просить вжити заходи забезпечення шляхом: Заборонити ТЦК та СП та його посадовим особам до набрання законної сили рішенням суду у цій справі: вчиняти будь-які дії щодо мого виклику до ТЦК та СП; вручати мені повістки у будь-якій формі; приймати або реалізовувати рішення щодо моєї мобілізації; застосовувати заходи адміністративного примусу, у тому числі привід; передавати щодо мене інформацію до органів Національної поліції або інших органів з метою мого розшуку чи примусового доставлення.

Водночас суд зазначає, що заходи забезпечення позову мають бути в межах позовних вимог, стосуватись предмету спору.

Позивачем заявлені позовні вимоги про визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про мій статус як військовозобов`язаного;зобов`язання Відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про моє виключення з військового обліку з 06.12.2011 року; та заборони Відповідачу вчиняти будь-які дії щодо мого повторного взяття на військовий облік без моєї особистої заяви та без прямої норми закону.

У заяві про забезпечення позову позивач наводить свої побоювання стосовно можливого призову та доставлення до ТЦК та СП для притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять жодного документального підтвердження щодо здійснення відповідачем чи іншими особами подальших дій щодо мобілізації заявника.

Суду не надано докази, що відповідачем чи іншими особами вчиняються активні заходи по відношенню до позивача, які полягають у зарахуванні останнього до особового складу військової частини та факту існування реальної загрози вжиття заходів, спрямованих на проходження заявником військової служби під час мобілізації, позивачем також не надано.

Суд звертає увагу, що без ретельного і повного дослідження відповідних письмових доказів,що стосуються предмету спору неможливо очевидно встановити ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а зупинення дії рішення та заборона вчиняти певні дії як відповідача так й інших осіб без наявності конкретних фактів існування реальної загрози щодо неможливості у подальшому виконати рішення суду є безпідставним застосуванням заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави стверджувати про протиправність рішення суб`єкта владних повноважень та порушення прав, свобод або інтересів позивача таким рішенням, а також про наявність підстав вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому заява про забезпечення позову не належить задоволенню.

Тому суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову на цій стадії є необґрунтованою та непідтвердженою належними доказами.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст.150,151,154 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову, - відмовити.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки передбачені статтями 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко