Справа № 140/9757/25
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення адміністративного позову

16 лютого 2026 рокуЛьвівСправа № 140/9757/25 пров. № А/857/3916/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Онишкевича Т.В.
суддів -Гудима Л.Я.
Качмара В.Я.

розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 140/9757/25 за його адміністративним позовом до Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 у справі № 140/9757/25 за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.

12.02.2026 ФОП ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом: 1) зупинення дії постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЗХ/ВЛ/11030/03-20-07-05/-ФС від 05.06.2025 на суму 80000,00 грн до набрання законної сили рішенням суду у цій справі; 2) зупинення стягнення на підставі постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЗХ/ВЛ/11030/03-20-07-05/-ФС від 05.06.2025.

В обгрунтування вказаної заяви посилається на те, що постановою начальника Іваничівського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Петренка Романа Юрійовича від 08.01.2026 з примусового виконання постанови №ЗХ/ВЛ/11030/03-20-07-05/-ФС від 05.06.2025 щодо стягнення з ОСОБА_1 в користь держави штрафу в сумі 80000,00 грн було накладено арешт на кошти позивача. Оскільки примусове виконання оскаржуваної позивачем постанови до набрання рішення законної сили порушує майнові права позивача та призведе до істотних складнощів та неефективності поновлення порушення прав, за захистом яких він звернувся, просить зупинити стягнення за даним виконавчим провадженням.

Вирішуючи подану заяву, суд виходить з такого.

Статтею 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зауважує, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. При цьому, інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до частини 3 статті 151 КАС України ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

При розгляді клопотання про забезпечення позову суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з передбачених статтею 150 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти; врахувати пов`язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача (майбутнього позивача) в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі. При цьому заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадку наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (майбутнього позивача) до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадку, коли захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Як зазначено Верховним Судом у постановах від 25.06.2020 (справа №520/1545/19), від 01.10.2019 (справа №420/912/19) ухвала про забезпечення позову повинна бути судом вмотивована, а саме із зазначенням: 1) висновків про існування: - обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або - очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі; 2) в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача.

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятий Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Отже, у випадку задоволення заяви про забезпечення позову, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також, вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Як слідує з електронних матеріалів справи, старшим державним виконавцем Іваничівського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Сапожником Олесем Леонідовичем відкрито виконавче провадження №78587941 з виконання постанови за №ЗХ/ВЛ/11030/03-20-07-05/-ФС від 05.06.2025 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 80000 грн.

08.01.2026 начальником Іваничівського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Петренком Романом Юрійовичем винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №78587941.

Апеляційний суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та призвести до негативних фінансових наслідків для заявника у вигляді стягнення не лише суми штрафної санкції, яка є спірною, а й стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження. При цьому апеляційний суд зауважує, що додатково зупиняти дію постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЗХ/ВЛ/11030/03-20-07-05/-ФС від 05.06.2025 не є доцільним, оскільки зупинення стягнення за оскаржуваною постановою є достатнім заходом забезпечення позову у цій справі.

Таким чином сукупність наведених обставин вказує на існування об`єктивної необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за оскаржуваною постановою.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність забезпечення позову до набрання законної сили судовим рішенням у справі, що розглядається.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише спрямована на виконання вимог статті 2 КАС України, на захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, та має тимчасовий характер - до вирішення спору по суті.

Таким чином, наведені позивачем у заяві про забезпечення позову мотиви вказують на наявність законних та переконливих підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених статтею 151 КАС України, а тому подану позивачем заяву слід задовольнити.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №140/9757/25 задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі постанови Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення за №ЗХ/ВЛ/11030/03-20-07-05/-ФС від 05 червня 2025 року у виконавчому провадженні №78587941 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №140/9757/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар