Справа № 440/1378/26
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

16 лютого 2026 рокум. ПолтаваСправа № 440/1378/26

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Сич С.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) в особі Сектору з пенсійних питань з обслуговування Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2026 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) в особі Сектору з пенсійних питань з обслуговування Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Пунктом 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 раніше зверталася до Полтавського окружного адміністративного суду в іншій справі №440/9731/25 з позовною заявою до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) в особі Сектору з пенсійних питань з обслуговування Полтавської області, в якій просила:

1) визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філії ГСЦ МВС) щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та про премію в середніх розмірах, що була фактично виплачена в січні 2023 року за посадою диспетчера державної пожежно-рятувальної частини у складі загону Головного управління ДСНС України у Полтавській області, відповідною посаді радіотелефоніста 16 державної пожежної частини по охороні відкритого АТ «Кременчуцький колісний завод», яку обіймала ОСОБА_1 на час звільнення, для проведення перерахунку пенсії з 01.02.2023;

2) зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філії ГСЦ МВС) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та про премію в середніх розмірах, що була фактично виплачена в січні 2023 року за посадою диспетчера державної пожежно-рятувальної частини у складі загону Головного управління ДСНС України у Полтавській області, відповідною посаді радіотелефоніста 16 державної пожежної частини по охороні відкритого АТ «Кременчуцький колісний завод», яку обіймала ОСОБА_1 на час звільнення, для проведення перерахунку пенсії з 01.02.2023.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 у справі №440/9731/25 позов ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) в особі Сектору з пенсійних питань з обслуговування Полтавської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною відмову Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) в особі Сектору з пенсійних питань з обслуговування Полтавської області щодо складення та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023, що враховується для перерахунку пенсії з 01.02.2023. Зобов`язано Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) в особі Сектору з пенсійних питань з обслуговування Полтавської області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі, із зазначенням надбавки за особливості проходження служби та щомісячної премії - у середніх розмірах, що фактично виплачені за січень 2023 року за відповідними посадами у тому державному органі, звідки звільнився на пенсію, обчислених з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного Законом України "Про Державний бюджет України станом на 01.01.2023" у розмірі 2684,00 грн, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05 січня 2026 року у справі №440/9731/25 апеляційні скарги ОСОБА_1 та Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) - задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 по справі № 440/9731/25 - змінено з підстав та мотивів часткового задоволення позову, виклавши його в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 року у справі № 440/9731/25 залишено без змін.

На виконання судових рішень у справі №440/9731/25 Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) видано довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023.

Позивач вважає, що Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) в особі Сектору з пенсійних питань з обслуговування Полтавської області у довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 зазначено відомості про розмір щомісячної премії не у середніх розмірах, що фактично виплачені за січень 2023 року за відповідними посадами у тому державному органі, звідки звільнився на пенсію, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом, у якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) в особі Сектору з пенсійних питань з обслуговування Полтавської області, яка полягає у невнесенні відомостей щодо відсоткового розміру щомісячної премії в середньому розмірі у довідку від 07.01.2026 №31/32/17-2 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за посадою радіотелефоніст (диспетчер) станом на 01.01.2023;

2) зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) в особі Сектору з пенсійних питань з обслуговування Полтавської області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, із збереженням показників посадового окладу - 3890,00 грн.; окладу за військовим (спеціальним) званням "молодший сержант" - 1020,00 грн.; надбавки за вислугу років 30% - 1473,00 грн.; надбавки за особливості проходження служби 50% - 3191,50 грн.; та із зазначенням відомостей про премію в середніх розмірах, що фактично виплачена в січні 2023 року за займаною (прирівняною) посадою радіотелефоніст (диспетчер), яку обіймала ОСОБА_1 на час звільнення, для проведення перерахунку пенсії з 01.02.2023.

За приписами статті 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Приписами статті 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року вказав, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Конституційний Суд України беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Таким чином, судове рішення у справі №440/9731/25, що набрало законної сили, є обов`язковим до виконання на всій території України.

Особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (частина 1 статті 383 КАС України).

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 522/10140/17.

Таким чином, у разі невиконання судового рішення чи неналежного його виконання, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання чи неналежне виконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Заявляючи позов у цій справі, позивач зазначає про той самий предмет, що охоплююється предметом позову та судовим рішенням у іншій справі №440/9731/25. Тобто шляхом ініціювання іншого окремого судового спору (подання позовної заяви у цій справі) позивач намагається вирішити питання виконання відповідачем судового рішення в іншій справі №440/9731/25.

Позивач у цій справі №440/1378/26 та у справі №440/9731/25 заявив позовні вимоги, які частково по-різному висловлені, але однакові по суті, зокрема, вимоги у справі №440/9731/25 охоплюють вимоги, які заявлені позивачем у даному позові, а отже, вимоги є аналогічними.

Спір у цій справі №440/1378/26 є тотожним, тому, що розглядався у справі №440/9731/25, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет, але на стадії виконання судового рішення у справі №440/9731/25, що набрало законної сили.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Зважаючи на викладене вище, оскільки у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є таке, що набрало законної сили, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 у справі №440/9731/25, яке змінено постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05 січня 2026 року у справі №440/9731/25, суд дійшов висновку про наявність підстав, встановлених пунктом 2 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, для відмови у відкритті провадження у даній справі.

Згідно з частиною 5 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) в особі Сектору з пенсійних питань з обслуговування Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду, в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.С. Сич