Справа № 620/5997/24
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/5997/24 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Сорочка Є.О.,

за участі секретаря судового засідання Вдовенко Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2024 р. та Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування акту, наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати акт № 5140 спеціального службового розслідування (форма НВ-2), затверджений командиром Військової частини НОМЕР_1 12 липня 2023 року, в частині старшого сержанта ОСОБА_2 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 14 липня 2023 року № 589 "Про завершення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з солдатом ОСОБА_3 та старшим сержантом ОСОБА_2 ", в частині старшого сержанта ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 визнати травмування та загибель старшого сержанта ОСОБА_2 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, пов`язаним із проходженням військової служби та виконанням обов`язків військової служби, і прийняти нещасний випадок (смерть) старшого сержанта ОСОБА_2 на облік нещасних випадків та скласти на нього акт за формою НВ-3.

В обґрунтування позову зазначено, що її чоловік проходив військову службу за мобілізацією у В/ч НОМЕР_1 та під час виконання бойових завдань загинув. Наголошує, що спірний акт спеціального розслідування та наказ про завершення спеціального розслідування нещасного випадку щодо встановлення обставин, що не пов`язані з виконанням обов`язків військової служби (самовільне залишення ОСОБА_2 місця служби), видані без дотримання вимог чинного законодавства України. Позивач не погоджується з процедурою проведення розслідування та висновками комісії, тому, як член сім`ї військовослужбовця, відповідно до п. 17 Розділу ІІ Інструкції № 322, звернулась до суду за захистом своїх прав. Позивач вважає, що саме відповідач повинен довести факт самовільного залишення її чоловіком ОСОБА_2 місця служби належними доказами, водночас, кримінальне провадження щодо даного факту не відкрито, вирок суду відсутній, а відтак відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою. Крім того, вважає, що у разі навіть припущення самовільного залишення місця служби, то службове розслідування повинно проводитись за іншою процедурою, встановленою Порядком № 608.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 р. відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 визнати травмування та загибель старшого сержанта ОСОБА_2 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, пов`язаним із проходженням військової служби та виконанням обов`язків військової служби, і прийняти нещасний випадок (смерть) старшого сержанта ОСОБА_2 на облік нещасних випадків та складання на нього акт за формою НВ-3.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 р. скасовано, справу направлено до Чернігівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Також, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2025 зупинено провадження у справі за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2024 р. до вирішення Чернігівським окружним адміністративним судом позовних вимог у частині зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 визнати травмування та загибель старшого сержанта ОСОБА_2 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, пов`язаним із проходженням військової служби та виконанням обов`язків військової служби, і прийняти нещасний випадок (смерть) старшого сержанта ОСОБА_2 на облік нещасних випадків та складання на нього акт за формою НВ-3. Направлено до Чернігівського окружного адміністративного суду матеріали справи № 620/5997/24.

Постановою Верховного Суду від 20.11.2025 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року скасовано, а справу № 620/5997/24 направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.08.2024 визнано протиправним та скасовано акт спеціального службового розслідування (форма НВ-2) Військової частини НОМЕР_1 від 12.07.2023 № 5140, та наказ Військової частини НОМЕР_1 від 14.07.2023 № 589 в частині, що стосується старшого сержанта ОСОБА_2 .

Також, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 позовні вимоги задоволено повністю. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 визнати травмування та загибель старшого сержанта ОСОБА_2 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пов`язаним із проходженням військової служби та виконанням обов`язків військової служби, прийняти нещасний випадок (смерть) старшого сержанта ОСОБА_2 на облік нещасних випадків та скласти на нього акт за формою НВ-3.

Не погоджуючись з рішеннями суду від 30 серпня 2024 р. та від 11 червня 2025 року, відповідач подав апеляційні скарги, в яких просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального/процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Тож, до спільного розгляду підлягають апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2024 р. та на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року.

У судовому засіданні представник позивача заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, просила відмовити в їх задоволенні.

Представник апелянта у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та час апеляційного розгляду.

11.02.2026 судом оголошено вступну і резолютивну частини постанови.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги відповідача не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с. 57).

ОСОБА_2 призваний до Збройних Сил України та проходив військову службу у В/ч НОМЕР_1 .

Наказом командира В/ч НОМЕР_1 від 21.02.2023 № 87, ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу частини на посаду командира інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-технічної роти інженерно-технічного батальйону військової частини НОМЕР_1 (а.с. 145).

26.04.2023 заступником командира роти В/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 на ім`я командира інженерно - технічного батальйону подано рапорт, в якому повідомлено, що 26.04.2023 зокрема ОСОБА_2 самовільно залишив місце служби (а.с.142).

За лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 від 27.04.2023 №64, судовим експертом встановлено причину смерті: гостра кровотрата, сполучена травма із залученням декілька ділянок тіла, інші суттєві стани, які сприяли смерті (алкогольне сп`яніння), смерть настала внаслідок нещасного випадку поза виробництвом, дата травми 26.04.2023, ДТП (а.с. 201-202).

27.04.2023 начальником штабу В/ч НОМЕР_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 надіслано сповіщення № 2, в якому міститься прохання сповістити ОСОБА_1 , що її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок гострої крововтрати (а.с. 208).

Наказом командира В/ч НОМЕР_1 від 27.04.2023 № 376, призначено комісію із спеціального розслідування нещасного випадку, що стався із солдатом ОСОБА_3 та старшим сержантом ОСОБА_2 внаслідок аварії на транспортному засобі, визначено склад комісії та встановлено строк подання матеріалів розслідування на затвердження до 14.05.2023 (а.с. 139).

Наказом командира В/ч НОМЕР_1 від 10.05.2023 № 428, продовжено строк проведення спеціального розслідування нещасного випадку, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27 квітня 2023 року №376, до 13.06.2023 (а.с. 140).

Наказом командира В/ч НОМЕР_1 від 13.06.2023, продовжено строк проведення спеціального розслідування нещасного випадку, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27 квітня 2023 року №376, до 12.07.2023 (а.с. 141).

Наказом командира В/ч НОМЕР_1 від 28.04.2023 № 180, старшого сержанта ОСОБА_2 , командира інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-технічної роти інженерно-технічного батальйону, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті отриманих травм при дорожньо-транспортній пригоді, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено документи для зарахування на облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 146).

12.07.2023 комісією завершено спеціальне розслідування нещасного випадку та складено акт № 5140 (а.с. 119-138), в якому зазначено: 26.04.2023 близько 15 години 40 хвилин на автодорозі Т2527 Бобровиця - Свидовець - Новий Биків - Ічня», між с. Яхнівка та с. Галиця Ніжинського району, на заокругленні дороги вправо, що на відстані 500 м перед с. Галиця сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки BMW-520 державний номерний знак НОМЕР_3 , в якому перебував за кермом солдат ОСОБА_5 та пасажир старший сержант ОСОБА_2 ; 26.04.2023 близько 16 години 00 хвилин підполковник ОСОБА_6 отримав доповідь від лейтенанта ОСОБА_4 про те, що солдат ОСОБА_5 та старший сержант ОСОБА_2 самовільно залишили місце служби, а саме не сіли до автобуса, в якому мали переміщатися, та без дозволу залишили місце дислокації інженерно-технічного батальйону військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого, близько 15 години 40 хвилин на автодорозі Т2527 «Бобровиця - Свидовець - Новий Биків - Ічня», між с. Яхнівка та с. Галиця Ніжинського району, на заокругленні дороги вправо, що на відстані 530 м перед с. Галиця сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки BMW-520 державний номерний знак НОМЕР_3 , в якому перебував за кермом солдат ОСОБА_5 та пасажир старший сержант ОСОБА_2 . Під час розслідування комісією отримані письмові пояснення: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 . Причиною нещасного випадку, який стався 26.04.2023 зі старшим сержантом ОСОБА_2 стало порушення ним частини п`ятої статті 407 Кримінального кодексу України (самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці), порушення статей 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, статей 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 26 Стройового статуту Збройних Сил України. Враховуючи викладене, посилаючись на положення абзаців 4.8 пункту 11 Розділу ІІ Інструкції № 322, комісія дійшла висновку, що старший сержант ОСОБА_2 самовільно залишив місце служби, після чого з ним стався нещасний випадок (смерть), слід вважати даний нещасний випадок таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби. У зв`язку з чим, даний нещасний випадок не підлягає обліку і на нього не складається акт за формою НВ-З. Вказаний акт затверджений командиром В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_15 12.07.2023.

14.07.2023 командиром В/ч НОМЕР_1 від 14.07.2023 № 589, видано наказ про завершення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався зокрема зі старшим сержантом ОСОБА_2 (а.с. 228).

По факту ДТП та смерті ОСОБА_2 відкрито кримінальне провадження №0000104 за частиною другою статті 286 КК України (а.с. 209).

Не погоджуючись з процедурою проведення розслідування, висновками, викладеними в акті спеціального розслідування від 12.07.2024 № 5140, та наказом В/ч НОМЕР_1 від 14.07.2024 № 589 про завершення спеціального розслідування нещасного випадку, позивач звернулась до суду із цим позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що:

- нещасний випадок з ОСОБА_2 стався внаслідок аварії на транспортному засобі, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, відтак твердження відповідача щодо дотримання строку проведення розслідування, є помилковими;

- свідоцтво про смерть та лікарське свідоцтва про смерть ОСОБА_2 від 27.04.2023 № 64, відповіді Комунального закладу Чернігівського бюро судово-медичної експертизи стосовно ОСОБА_2 та наявність кримінального провадження за частиною другою статті 286 КК за фактом ДТП, які були покладені в основу акту спеціального розслідування, не підтверджують факту самовільного залишення місця служби ОСОБА_2 ;

- єдиним належним та допустимим доказом вчинення особою адміністративного чи кримінального правопорушення може бути постанова/вирок суду про визнання цієї особи винною у вчиненні такого правопорушення, яка/який набрала/в законної сили;

- недотримання вимог законодавства України при проведенні розслідування призводить до визнання такого розслідування незаконним та відсутності правових наслідків такого; акт розслідування, отриманий в результаті його проведення, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених ч. 2 ст. 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом;

- за таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправним та скасування акту розслідування відповідача від 12.07.2023 № 5140 та наказу відповідача від 14.07.2023 № 589 (як похідної вимоги) в частині, що стосується ОСОБА_2 ;

- на підставі викладених обставин та мотивів суду, наведених у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2024, позов слід задовольнити, шляхом зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 визнати травмування та загибель ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пов`язаним із проходженням військової служби та виконанням обов`язків військової служби, прийняти нещасний випадок (смерть) на облік нещасних випадків зі складанням на нього акту за формою НВ-3, як похідні від вимог, які задоволені рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.08.2024.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк:

- спеціальним розслідуванням було встановлено обставини, які суд першої інстанції безпідставно періоцінив;

- позивачем не спростовано того, що причиною нещасного випадку 26.04.2023 який стався з ОСОБА_2 вбачається нам самовільне залишення місця служби, при цьому, за матеріалами справи підтверджується проведення на шикуванні інструктажу та заборони пересуватись власним транспортом та зазначено про конкретні транспортні засоби частини та місця в них для особового складу, з огляду на що, складено акт НВ-2, а не НВ-3;

- порушення процедури проведення спеціального розслідування, військовою частиною допущено не було;

- суд першої інстанції віддав перевагу одним доказам та проігнорував інші, зокрема, накази, пояснення військовослужбовців, тощо;

- у частині задоволення позовної вимоги про зобов`язання вчинити дії, суд першої інстанції лише обмежився задоволенням інших позовних вимог, проте не оцінив спірні правовідносини по суті та втрутився в дискреційні повноваження командира військової частини.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Процедура проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту визначає Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332 (далі - Інструкція №332).

Положеннями пункту 17 Розділу ІІ Інструкції № 332, передбачено, що у разі незгоди потерпілого військовослужбовця, або членів його сім`ї, або особи, яка представляє їх інтереси, з висновками комісії з розслідування вони мають право протягом місяця, починаючи з дати отримання акта за формою НВ-2, подати скаргу старшому командирові або до органу, що здійснює контроль за своєчасним і об`єктивним розслідуванням нещасних випадків, чи звернутися до суду у визначений законом строк.

Пунктами 7-10 Розділу ІІ Інструкції № 332, передбачено, що нещасні випадки зі смертельним наслідком або внаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми, групові нещасні випадки та випадки зникнення або смерті військовослужбовців підлягають спеціальному розслідуванню та розслідуються з урахуванням вимог розділу III цієї Інструкції.

Комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти робочих днів з дня її утворення.

Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана: обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо; з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, який наведений у додатку 3 до цієї Інструкції; скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.

До акта додаються письмові пояснення (опитування) свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин).

Якщо нещасний випадок визнаний комісією з розслідування таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, на затвердження командиру військової частини надається тільки акт за формою НВ-2, який зберігається у діловодстві військової частини.

Тож, з наведеного слідує, що нещасні випадки зі смертельним наслідком або внаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми, групові нещасні випадки та випадки зникнення або смерті військовослужбовців, підлягають спеціальному розслідуванню, яке проводиться протягом п`яти робочих днів з дня утворення комісії, та розслідуються з урахуванням вимог розділу III цієї Інструкції, за результатами проведення якого складається акт за формою НВ-2 у разі, якщо нещасний випадок (смерть) не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, а у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, складається акт за формою НВ-3 та подається командиру військової частини на затвердження.

Пунктом 17 Розділу ІІ Інструкції № 332, встановлено, що командир військової частини протягом двох робочих днів після закінчення розслідування затверджує акти за формами НВ-2 та НВ-3.

При цьому, перебіг строку у даному випадку починається з наступного дня після закінчення розслідування.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що 27.04.2023 наказом В/Ч НОМЕР_1 , було призначено комісію для проведення спеціального розслідування за нещасним випадком, що стався 26.04.2023 зі старшим сержантом ОСОБА_2 внаслідок аварії на транспортному засобі, розслідування закінчено 12.07.2023, акт комісії затверджений також 12.07.2023, тобто без дотримання строків, встановлених пунктом 7 та пунктом 17 Інструкції № 332.

Згідно змісту пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 7 розділу ІІІ Інструкції № 332, спеціальному розслідуванню підлягають: нещасні випадки з військовослужбовцями зі смертельним наслідком; нещасні випадки, унаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми; групові нещасні випадки, що сталися одночасно з двома і більше військовослужбовцями, незалежно від тяжкості шкоди їх здоров`ю; випадки зникнення військовослужбовців, за відсутності ознак ухилення від військової служби; випадки смерті військовослужбовців.

Спеціальне розслідування зазначених вище випадків проводиться за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання обов`язків військової служби.

Спеціальне розслідування нещасних випадків проводиться протягом 15 робочих днів. За потреби зазначений строк може бути продовжений командиром (начальником), який призначив комісію зі спеціального розслідування, але не більш як на тридцять днів або на строк, необхідний для проведення медичних досліджень закладом охорони здоров`я, технічної та (або) судово-медичної експертиз (досліджень) та отримання їх висновків. За результатами спеціального розслідування комісія з урахуванням висновків експертиз та (або) досудового розслідування складає акт за формою НВ-2 та оформлює інші матеріали, передбачені цією Інструкцією.

До матеріалів спеціального розслідування включаються: 1) копія наказу про утворення комісії зі спеціального розслідування; 2) акт розслідування за формою НВ-2, до якого додаються: протокол огляду місця події (додаток 10); ескіз місця події, що сталася (додаток 11), необхідні плани, схеми, фотознімки; висновок експертизи (технічної, медичної тощо), якщо за рішенням комісії зі спеціального розслідування вона проводилася; протоколи опитування (додаток 12) та пояснювальні записки (додаток 13) свідків та інших осіб, причетних до події; копії документів про проходження потерпілими військовослужбовцями навчання, інструктажу і перевірки знань щодо заходів безпеки під час виконання обов`язків військової служби та копії документів про проходження військової служби; медичний висновок про причини смерті або характер травми потерпілого військовослужбовця, а також про наявність в його організмі алкоголю, наркотичних чи токсичних або отруйних речовин; копії актів перевірок (довідок за результатами перевірок) та приписів, що стосуються нещасного випадку, виданих командиру військової частини представниками вищого командування або представниками відповідних військових органів нагляду чи контролю (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо) до настання нещасного випадку і під час його розслідування; 3) акти розслідування за формою НВ-3 на кожного потерпілого окремо.

Командир військової частини, де стався зазначений у пункті 1 цього розділу випадок, зобов`язаний після затвердження акта розслідування за формою НВ-2: протягом двох робочих днів видати наказ, в якому зазначаються питання, визначені в пункті 18 розділу II цієї Інструкції; протягом трьох робочих днів після видання наказу надіслати матеріали спеціального розслідування разом з копіями наказу командиру (начальнику), який призначив розслідування, до військового органу державного нагляду або контролю, до Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, до військових частин, представники яких брали участь у розслідуванні, а також до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, де проводилось кримінальне провадження за фактом травмування, загибелі, зникнення або смерті військовослужбовця.

Затверджені акти за формами НВ-2 та НВ-3 зберігаються у військовій частині, де сталася подія, протягом 45 років. Завірені копії матеріалів спеціального розслідування зберігаються до виконання всіх зазначених в акті за формою НВ-2 заходів, але не менше п`яти років.

У разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, які призвели до смерті військовослужбовця під час виконання ними обов`язків військової служби проводиться за процедурою, визначеною саме безпосередньо розділами ІІ, ІІІ та V Інструкції №332.

Слід зауважити, що спеціальне розслідування випадків з військовослужбовцями зі смертельним наслідком проводиться за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання обов`язків військової служби. І в цьому разі спеціальне розслідування проводиться протягом 15 робочих днів, а за потреби зазначений строк може бути продовжений командиром (начальником), який призначив комісію зі спеціального розслідування, але не більш як на тридцять днів або на строк, необхідний для проведення медичних досліджень закладом охорони здоров`я, технічної та (або) судово-медичної експертиз (досліджень) та отримання їх висновків.

Водночас, як обґрунтовано звернув увагу суд першої інсатнції, оскільки нещасний випадок з ОСОБА_2 стався внаслідок аварії на транспортному засобі, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, відтак, твердження відповідача щодо дотримання строку проведення розслідування, є помилковими.

Також, суд першої інстанції обґрунтовано наголосив на тому, що актом спеціального розслідування нещасного випадку (смерті) форми НВ-2 №5140 від 12.07.2024 комісією, призначеної командиром військової частини НОМЕР_1 зроблено висновки, що причиною нещасного випадку, який стався 26.04.2023 зі старшим сержантом ОСОБА_2 , є порушення ним частини п`ятої статті 407 Кримінального кодексу України, статей 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України; статей 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 26 Стройового статуту Збройних Сил України.

Як вбачається з Акту розслідування, комісією під час розслідування враховано певні обставини та факти (дата події, письмові пояснення військовослужбовців, свідоцтво про смерть та лікарське свідоцтва про смерть ОСОБА_2 від 27.04.2023 № 64, відповіді Комунального закладу Чернігівського бюро судово-медичної експертизи стосовно ОСОБА_2 від 19.05.2023 № 01-48/477, в якій зазначено, що згідно висновку експерта № 808 від 04.05.-05.05.2023 судово-токсилогічного дослідження крові, сечі від трупа ОСОБА_2 етинол не виявлений), та від 03.07.2023 № 01-48/640, в якому зазначено, що ухвалою суду у постанові про призначення судово-медичної експертизи не було постановлено питання про наявність наркотичних речовин ОСОБА_2 , тому таке дослідження не проводилось (а.с.203,205), наявність кримінального провадження за частиною другою статті 286 КК України № 0000104 по факту ДТП (а.с. 209).

У контексті наведеного, колегія суддів наголошує на тому, що свідоцтво про смерть та лікарське свідоцтва про смерть ОСОБА_2 від 27.04.2023 № 64, відповіді Комунального закладу Чернігівського бюро судово-медичної експертизи стосовно ОСОБА_2 та наявність кримінального провадження за частиною другою статті 286 КК за фактом ДТП, які були покладені в основу акту спеціального розслідування, не підтверджують факту самовільного залишення місця служби ОСОБА_2 .

Матеріали справи не містять жодних достатніх, належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 самовільно залишив несення служби, навпаки, підтверджено та не спростовано, що перед виїздом до виконання завдань, останній був присутній на шикуванні та інструктажі, водночас, посилання відповідача на непримустимість руху на особистому транспорті та, як наслідок, порушення солдатом низки вимог законодавства, не підтверджують та не вказують на факт самовільного залишення місця служби, та стосуються можливих порушень вимог дисципліни, проте вказане не є предметом розгляду даного спору.

Щодо письмових пояснень військовослужбовців, наданих в рамках проведення розслідування, то вони мають розглядатися комісією у взаємному зв`язку з іншими документами у їх сукупності, а не окремо, на чому цілком обґрунтовано наголосив і суд першої інстанції.

Тим більш, відповідальність за самовільне залишення військової частини передбачена частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України, тому, єдиним належним та допустимим доказом вчинення особою адміністративного чи кримінального правопорушення може бути постанова/вирок суду про визнання цієї особи винною у вчиненні такого правопорушення, яка/який набрала/в законної сили.

Водночас, вирок суду, яким встановлений факт самовільного залишення військової служби ОСОБА_2 26.04.2023, відсутній. А службове розслідування та застосування стягнення за порушення військової дисципліни проводиться за участю військовослужбовця, тобто за його життя, а не після смерті. За даних обставин, на час проведення розслідування та встановлення порушення вимог Статутів Збройних Сил України, ОСОБА_2 помер, що свідчить про відсутність у вказаної особи правоздатності, тобто здатність мати права та обов`язки, тому, застосування вказаних норм в частині встановлення факту порушення військової дисципліни та притягнення її до відповідальності, є безпідставним.

Відповідачем не було спростовано доводів сторони позивача про те, що старший сержант ОСОБА_2 у автомобілі солдата ОСОБА_14 рухався у колоні свого підрозділу. Це ж підтверджується і тим, що, за вказаним часом у документах розслідування відповідача, співслужбовці та командири з підрозділу старшого сержанта ОСОБА_2 були вже на місці події майже одразу після її настання. Разом із тим, військова частина, заявляючи та описуючи численні порушення службової дисципліни з боку старшого сержанта ОСОБА_2 , не провела повного та всебічного службового розслідування за фактами порушення службової дисципліни. Колегія суддів вважає,що за даних обставин та спірних правовідносин, відповідачем нез`ясовані та неперевірені обставини у ході проведення спеціального розслідування нещасного випадку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову, шляхом визнання протиправним та скасування акту розслідування відповідача від 12.07.2023 № 5140 та наказу відповідача від 14.07.2023 № 589 (як похідної вимоги) в частині, що стосується ОСОБА_2 .

Також, згідно з нормами ч. 1 ст. 4 КАС України, похідна вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, шляхом зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 визнати травмування та загибель ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пов`язаним із проходженням військової служби та виконанням обов`язків військової служби, прийняти нещасний випадок (смерть) на облік нещасних випадків зі складанням на нього акту за формою НВ-3, як похідні від вимог, які задоволені рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.08.2024.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, натомість, доводи апеляційних скарг відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваних рішень суду першої інстанції в даній справі.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягають залишенню без змін.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2024 р. та Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2024 р. та рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови складено 13.02.2026.