Справа № 420/36336/25
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

16 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Радчука А.А., розглянувши заяву представника позивача про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , у якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_3 ) як правонаступника військової частини НОМЕР_4 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_4 ) одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту згідно рапорту від 04.01.2024 року;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_3 ) як правонаступника військової частини НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_4 ) одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту згідно рапорту від 04.01.2024 року;

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_3 ) як правонаступника військової частини НОМЕР_4 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_4 ) підйомної допомоги згідно рапорту від 04.01.2024 року;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_3 ) як правонаступника військової частини НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_4 ) підйомну допомогу згідно рапорту від 04.01.2024 року.

Адміністративний позов поданий за допомогою системи Електронний суд.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 31.10.2023 року проходить військову службу за контрактом. У період з 02.01.2024 року по 08.06.2024 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 , яка перебуває у підпорядкуванні та на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_2 . В подальшому, після навчання позивач продовжив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_5 , на даний час переведений до військової служби НОМЕР_6 . 04 січня 2024 року позивач звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_4 (вх. № 40 від 04.01.2024) про виплату йому одноразової грошової допомоги за укладення першого контракту, проте належні йому кошти не виплачено. Також цього ж дня позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_4 із рапортом, копія якого не збереглася у самого позивача, в якому просив виплатити йому підйомну допомогу відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям ЗСУ підйомної допомоги (Наказ МОУ № 45 від 05.02.2018 року), однак кошти не нараховані та не виплачені, що слугувало підставою звернення до суду з даним позовом.

При цьому, відповідачем у справі позивач визначив військову частину НОМЕР_2 , оскільки відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 231 від 31.07.2025 року, з 01 серпня 2025 року введено в дію новий штат військової частини НОМЕР_2 , а військові частини НОМЕР_4 та НОМЕР_5 увійшли до складу військової частини як лінійні батальйони територіальної оборони військової частини НОМЕР_2 та втратили свою правосуб`єктність окремих батальйонів.

Ухвалою суду від 04.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України.

Також цією ухвалою суду витребував від Військової частини НОМЕР_2 належним чином засвідчені письмові докази, а саме копію рапорту ОСОБА_1 від 04.01.2024 року про виплату підйомної допомоги, а також інформацію про нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту та підйомної допомоги згідно поданих рапортів від 04.01.2024 року.

21.11.2025 року відповідачем за допомогою системи Електронний суд подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечує.

Щодо надання витребуваних судом доказів, зокрема копії рапорту ОСОБА_1 від 04.01.2024 року про виплату підйомної допомоги, відповідач у відзиві пояснює, що військова частина НОМЕР_4 розформована, проте оригінали та/або засвідчені копії/фотокопії тощо рапортів Позивача відсутні у розпорядженні Відповідача, оскільки військова частина НОМЕР_4 не здійснювала передачу своєї вхідної кореспонденції (в т.ч. журналів вхідної кореспонденції) до Відповідача. З огляду на відсутність у розпорядженні Відповідача запитуваних документів, надати засвідчені копії рапортів Позивача від 04.01.2024 станом на момент подачі відзиву не представляється можливим.

25.11.2025 року представником позивача подано відповідь на відзив.

У відповіді на відзив представник позивача просить повторно витребувати від військової частини НОМЕР_2 рапорт ОСОБА_1 від 04.01.2024 року про виплату йому підйомної допомоги із відміткою про реєстрацію. У разі повторного невиконання ухвали суду про витребування доказів застосувати до військової частини НОМЕР_2 заходи процесуального примусу відповідно до вимог статтей 144, 145 КАС України та на підставі ч. 9 ст. 80 КАС України вважати встановленою обставину подання ОСОБА_1 04.01.2024 року рапорту на виплату підйомної допомоги та його задоволення.

Розглянувши подане клопотання, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Звернення позивача до суду з даним позовом обумовлено тим, що йому не виплачено одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту згідно рапорту від 04.01.2024 року, а також підйомну допомогу згідно рапорту від 04.01.2024 року.

У матеріалах справи наявний рапорт позивача до командира військової частини НОМЕР_4 щодо виплати одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту зі штампом в/ч НОМЕР_4 про реєстрацію рапорту 04.01.2024 за вх. №40.

У позові зазначено, що копії рапорту про виплату підйомної допомоги у позивача не збереглося у зв`язку із тим, що він залучався до здійснення заходів з оборони України та при перебуванні в зоні бойових дій копія рапорту ним була втрачена.

Відповідач у відзиві зазначив, що оригінали та/або засвідчені копії/фотокопії рапортів позивача відсутні у розпорядженні військової частини НОМЕР_2 , оскільки військова частина НОМЕР_4 не здійснювала передачу своєї вхідної кореспонденції (в т.ч. журналів вхідної кореспонденції), з огляду на що надати засвідчені копії рапортів позивача від 04.01.2024 відповідач не може.

На виконання ухвали суду від 04.11.2025 року в частині витребування доказів, а саме інформації про нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту та підйомної допомоги згідно поданих рапортів від 04.01.2024 року, відповідач надав копію рапорту ТВО начальника ФЕС військової частини НОМЕР_2 , де повідомляється, що до фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 не надходило наказів та/або розрахунково-платіжних відомостей від військових частин НОМЕР_5 та НОМЕР_4 про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту та підйомної допомоги на користь ОСОБА_3 .

Тобто, спірні допомоги позивач не отримував.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що підстави для повторного витребування від військової частини НОМЕР_2 рапорт ОСОБА_1 від 04.01.2024 року про виплату йому підйомної допомоги із відміткою про реєстрацію відсутні.

Відповідач пояснив, що військова частина НОМЕР_4 розформована, проте оригінали та/або засвідчені копії/фотокопії тощо рапортів Позивача відсутні у розпорядженні Відповідача, оскільки військова частина НОМЕР_4 не здійснювала передачу своєї вхідної кореспонденції (в т.ч. журналів вхідної кореспонденції) до Відповідача. З огляду на відсутність у розпорядженні Відповідача запитуваних документів, надати засвідчені копії рапортів Позивача від 04.01.2024 станом на момент подачі відзиву не представляється можливим.

Відповідно до ч. 9 ст. 80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що підстави застосування до відповідача заходів процесуального примусу з метою надання до суду вищезазначених письмових доказів відсутні, оскільки у матеріалах справи наявні докази, які дозволяють розглянути справу за наявними в ній доказами.

При цьому, суд не вбачає у поведінці відповідача зловживання процесуальними правами та/або умисне ухилення від вчинення дій, покладених судом, перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 КАС України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходами процесуального примусу, відповідно до ч. 1 ст. 145 КАС України є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Згідно з ч. 1 ст. 149 КАС України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень; 4) використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних, аудіотехнічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису.

Згідно з ч. 2 ст. 149 КАС України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків; 2) неодноразового зловживання процесуальними правами; 3) повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів.

З огляду процесуальну поведінку відповідача під час розгляду цієї справи, суд вважає, що підстави для застосування до нього заходів процесуального примусу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 72, 80, 94, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про витребування доказів у справі №420/36336/25 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.А. Радчук