Справа № 160/26087/25
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В., при секретарі судового засідання Сергієнко В.Ю., за участю: представника позивача за первісним позовом - Полубана Є.Р., представника відповідача за первісним позовом та представником позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - Шута А.І., представника відповідача за зустрічним позовом - Сухотської К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні
за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
про стягнення податкового боргу
до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
12.09.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , в якому позивач просить:
- стягнути податковий борг з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 до бюджету у розмірі 1135720,23 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що в інтегрованих картках платника податків обліковується податковий борг в загальній сумі 1135720,23 грн, який виник внаслідок несплати грошових зобов`язань нарахований контролюючим органом самостійно. Відповідач в добровільному порядку не погашає податковий борг. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги та стягнути наявний у відповідача податковий борг.
19.09.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
02.10.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні клопотання позивача за первісним позовом про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
24.10.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено, клопотання ОСОБА_1 про продовження строку для подання зустрічного позову задоволено, продовжено ОСОБА_1 строк для подання зустрічного позову на 10 днів з дня отримання даної ухвали.
27.10.2025 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:
06.11.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень до спільного розгляду з первісним позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
06.11.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, або у судовому засіданні з повідомленням учасників справи повернуто заявнику без розгляду.
25.11.2025 року у підготовчому судовому засіданні клопотання відповідача за первісним позовом про відкладення судового засідання задоволено та відкладено підготовче судове засідання.
25.11.2025 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли додаткові докази по справі.
29.11.2025 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли додаткові пояснення по справі, відповідно до яких вказано, що інформація, що надійшла до контролюючих органів від компетентного органу іноземної держави відповідно до міжнародних договорів, що містять положення про обмін інформацією для податкових цілей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або укладених на їх підставі міжвідомчих договорів, є інформацією з обмеженим доступом (п. 73.6 ст. 73 Кодексу). Доходи фізичних осіб резидентів України, одержані від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans у розумінні положень Кодексу є іноземними доходами та включають в себе повну вартість наданої послуги без вирахування будь-яких утримань, комісій, тощо.
08.12.2025 року від представника ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення по справі, відповідно до яких вказано, що інформація отримана від компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії щодо одержання доходів від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans яка не містить жодних відомостей стосовно загальної кількості та вартості транзакцій. У доказі наданому ГУ ДПС міститься лише один рядок в якому зазначено загальну суму без жодних пояснень яким чином вона сформована. Жодних доказів зі сторони відповідача щодо належного та своєчасного надсилання позивача за зустрічним позовом копії наказу ГУ ДПС від 05.03.25 №1516-п про призначення перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 05.03.25 №346.
09.12.2025 року у підготовчому судовому засіданні витребувано у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області докази на підтвердження адреси, на яку відповідачу за первісним позовом направлялася поштова кореспонденція та оголошено перерву у підготовчому провадженні.
10.12.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду клопотання відповідача за зустрічним позовом - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про витребування доказів задоволено та витребувано у Державної податкової служби України інформацію компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії за вхідним номером ДПС 185/ІКО/5 від 03.09.2024 щодо обсягів доходів, одержаних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від британського суб`єкта господарювання "Fenix International Ltd" за створення контенту на платформі OnlyFans за 2020-2022 роки, із зазначенням банківських реквізитів ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на які здійснювались перерахування таких коштів та дат отримання вказаних коштів.
23.12.2025 року на виконання вимог ухвали від 10.12.2025 року від Державної податкової служби України надійшов лист відповідно до якого зазначено, що в ДПС відсутні відомості щодо банківських реквізитів ОСОБА_1 , на які виводились кошти отримані від британського суб`єкта господарювання "Fenix International Ltd" за створення контенту на платформі OnlyFans та дат отримання таких коштів.
15.01.2026 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли додаткові пояснення по справі, відповідно до яких вказано, що позивач за зустрічним позовом жодним доказом не доводить, що оператор поштового зв`язку порушив узгоджений порядок, як не доведено і того, який саме порядок доставки поштових відправлень було узгоджено, а також не надано жодних доказів звернення до вказаного відділення Укрпошти для з`ясування обставин здійснення такої відмітки працівником Укрпошти з перевищенням службових повноважень та за необхідності для проведення службового розслідування. Отже, позивачем за зустрічним позовом не надано до суду належних доказів, котрі б свідчили про порушення передбаченого законодавством порядку надсилання поштових відправлень оператором поштового зв`язку "Укрпошта" чи податковим органом, котрі б об`єктивно вказували на неотримання позивачем у дату, зазначену у відповідному рекомендованому повідомлення про вручення поштового відправлення.
15.01.2026 року у підготовчому судовому засіданні закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
27.01.2026 року у судовому засіданні під час розгляду справи по суті представник позивача за первісним позовом просив задовольнити первісний позов та відмовити у задоволенні зустрічного позову, при цьому посилаючись на доводи наведені у первісному позові та додаткових поясненнях.
Представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом просив відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов, при цьому посилаючись на доводи наведені у зустрічній позовній заяві та додаткових поясненнях по справі.
Представник відповідача за зустрічним позовом просив відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви, при цьому посилаючись на доводи наведені у відзиві на зустрічний позов та додаткових поясненнях по справі.
27.01.2026 року у судовому засіданні під час розгляду справи по суті завершено стадію судових дебатів та відкладено проголошення судового рішення по справі.
05.02.2026 року у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується первісний та зустрічний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги первісної позовної заяви такими, що не підлягають задоволенню, а вимоги зустрічної позовної заяви такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , як платник податків фізична особа перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
В інтегрованих картках платника податків ОСОБА_1 обліковується податковий борг в сумі 1135720,23 грн, а саме:
1. Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 1 042 383,29 грн, згідно:
3. Заборгованість по адміністративним штрафам та інших санкціям, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін грошових зобов`язань у розмірі 6 500,00 грн, згідно:
Відповідач за первісним позовом у добровільному порядку не погашає вищевказаний податковий борг, що і стало підставою для звернення з первісною позовною заявою до суду.
На підставі пп. 19.1.1.1 п. 19.1 ст.19, пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, пп. 75.1.2 п.75.1 ст. 75, пп. 78.1.1, пп. 78.1.2 п.78.1 ст. 78, ст. 79, пп.69.35 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, відповідно до наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 05.03.2025р. №1516-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 », головним державним інспектором відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС Зінченко Ларисою Павлівною проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з метою достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 відповідно до затвердженого плану перевірки.
За результатами вказаної невиїзної документальної перевірки ГУ ДПС було складено акт №1693/04-36-24-08/ НОМЕР_1 від 11.04.2025 (далі - Акт перевірки), яким встановлені порушення фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 :
1. пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп. 170.11.1 п. 170.11 ст. 170, п. 176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 Кодексу №2755, а саме: неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2022 рік;
2. пп. 163.1.3 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, пп.170.11.1 п. 170.11 ст. 170 з урахуванням п. 167.1 ст. 167 Кодексу №2755, занижено суму податку на доходи фізичних осіб всього 833634,63 грн. за 2022 рік;
4. пп. 73.3.3, п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами і доповненнями) в частині неподання інформації та документів, визначених у запиті ГУ ДПС.
Позивач за зустрічним позовом вважає вказані податкові повідомлення рішення протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення із зустрічним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно із статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
При цьому, таким підставам, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки інших підстав щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
У постанові від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, окрім наведених вище висновків, зазначила, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
З урахуванням зазначеного, а також визначених позивачкою підстав позову, першочерговим у даній справі є вирішення питання дотримання контролюючим органом вимог податкового законодавства щодо процедури проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.
Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Нормами статті 79 ПК України визначені особливості проведення документальної невиїзної перевірки.
Відповідно до пункту 79.1 статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Згідно з пунктом79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Нормами пункту 78.4 статті 78 ПК України встановлено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформляється наказом.
Пунктом 78.1 статті 78 ПК України встановлені підстави для проведення документальних позапланових перевірок, серед яких наявні такі підстави, як:
- отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (підпункт 78.1.1);
- платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звітність для податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, якщо їх подання передбачено законом (підпункт 78.1.2).
Із матеріалів справи слідує, що наказом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи- платника податків ОСОБА_1 » від 05.03.2025 року № 1516-п, яким з метою дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету з іноземних доходів отриманих від британського суб`єкта господарювання "Fenix International Ltd" за створення контенту на платформі OnlyFans за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку позивача за зустрічним позовом.
Також, податковим органом сформоване Повідомлення від 05.03.2025 № 346 на підставі підпункту 19-1.1.1, п.19-1.1 ст.19-1, 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 78.1.1 та 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, статті 79, пп.69.35-1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України та наказу від 05.03.2025 року № 1516-п, щодо проведення з 09.04.2025 за адресою: АДРЕСА_1 документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету з іноземних доходів отриманих від британського суб`єкта господарювання "Fenix International Ltd" за створення контенту на платформі OnlyFans за період з 01.01.2022 по 31.12.2022.
Листом Головного управління ДПС в Дніпропетровській області зазначені повідомлення та копія наказу були направлені позивачу та повернулись на адресу податкового органу з довідкою про причини повернення "за закінченням терміну зберігання".
З наведеного слідує, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом, як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. У посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки лише за наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та за умови вручення платнику податків оформлених відповідно до вимог Податкового кодексу України копії наказу на проведення перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (формальна підстава).
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (підпункт 42.2 статті 42).
Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки, є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.
Як вже зазначалось вище, контролюючий орган вправі розпочати проведення документальної позапланової перевірки платника податків лише у випадку, коли такому платнику до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки, чого у спірних правовідносинах не відбулось.
При цьому, контролюючий орган наполягає, що положення Податкового кодексу України не ставлять у залежність початок проведення перевірки від факту отримання платником документів (наказу та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки), на переконання контролюючого органу, достатнім є лише факт надсилання таких документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків.
Так, Верховний Суд у питанні застосування положень пункту 79.2 статті 79 ПК України у взаємозв`язку з пунктом 42.2 статті 42 ПК України, дотримується усталеної позиції, що з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб саме до її початку. Невиконання вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків. Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.
Зокрема, у постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 816/228/17, колегія суддів Великої Палати Верховного Суду дійшла таких висновків: аналізованими нормами Податкового кодексу України(зокрема, пункт 42.2 статті 42, пункт 78.4, пункт 79.2 статті 79) з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.
Велика Палата Верховного Суду у наведеній постанові, також зазначила, що незважаючи на необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній все ж має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України, відповідно до якого, платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.
Крім того, у наведеній постанові також звернуто увагу на те, що у питаннях дотримання контролюючими органами процедури проведення перевірки, істотне значення має встановлення обставин забезпечення платникам податків можливості реалізувати їх права, передбачені Податковим кодексом України, а у разі їх порушення - чи могло це істотно вплинути на правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу, здійснених за результатами такої перевірки, на підставі яких прийняті рішення.
Однак, неотримання позивачем наказу про проведення перевірки, свідчить про неможливість позивачем надати документи, що належать до предмета перевірки або пов`язані з предметом перевірки, внаслідок неповідомлення його про проведення перевірки до її початку та під час її проведення, що як слідує з акта перевірки, істотно вплинуло на правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу, здійснених за результатами такої перевірки, на підставі яких прийняті оскаржувані рішення, оскільки відповідач дійшов висновків про наявність порушень ПК України, виключно на підставі аналізу інформації, що міститься в базах даних контролюючого орану, а не на підставі первинних документів, які опосередковують такі господарські операції.
Отже, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб саме до початку її проведення, що є гарантією дотримання права платника податків, на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, а також можливості платником виконати свої обов`язки, зокрема щодо надання документів, що визначено вимогами пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України.
При цьому, судом встановлено, що відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2025/015220435 від 16.10.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 31.08.2021 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .
При цьому, наказ про проведення перевірки та направлення були направлені на адресу: АДРЕСА_3 .
Натомість, представник відповідача у відзиві жодним чином не спростував твердження позивача та не надав належних і допустимих доказів, які підтверджували б надіслання копії наказу та повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки позивачу у встановлені податковим законодавством спосіб.
Таким чином, відповідач перед проведенням документальної позапланової невиїзної перевірки позивачки не пересвідчилося у дотриманні однієї з обов`язкових умов для початку проведення такої перевірки (визначеною пунктом 79.2 статті 79 ПК України), якою є належне повідомлення платника, якщо документи були надіслані за невірною адресою.
Враховуючи зазначене вище в сукупності, відповідачем за зустрічним позовом було порушено вимоги п. 79.2 ст. 79 ПКУ в частині дотримання необхідних умов для проведення позапланової невиїзної перевірки, а саме: вручення платнику податків копії наказу про проведення перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Таким чином, оскільки судом встановлено недотримання контролюючим органом вимог статті 79 Податкового кодексу України при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, суд зазначає, що акт перевірки, отриманий в результаті такої перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених ч. 2 КАС України, не може вважатися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками незаконної перевірки, на підставі висновків акту перевірки, який є недопустимим доказом, а також без дослідження поданих платником податків первинних документів на підтвердження відображених у податковій звітності показників, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.
Згідно з висновком Верховного Суду, сформованим у постанові від 27.09.2022 у справі №320/1510/20 ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення.
Суд звертає увагу, що правова позиція щодо необхідності визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, у разі встановлення в судовому порядку обставин проведення відповідної податкової перевірки, за результатами якої вони були прийняті, з порушенням вимог законодавства, неодноразово підтверджена обов`язковою для врахування судовою практикою Верховного Суду, яку відображено, зокрема, в постановах від 11.07.2019 у справі №804/8855/14, від 11.06.2019 у справі №815/348/18, від 07.02.2020 у справі №815/5748/15, від 20.03.2020 у справі №804/8592/15, від 02.09.2020 по справі №820/3426/16, від 06.11.2020 у справі №826/6329/16.
Отже, оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем за наслідками спірної перевірки, є протиправними та підлягають скасуванню з огляду на порушення податковим органом встановленої Податковим кодексом України процедури проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.
- відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів та утриманих податків, про реєстраційні дані фізичної особи-платника податків;
- лист ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 04.10.2024 №6949/6/04-36-24-18-16 на адресу фопп ОСОБА_2 ;
- інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно
- відомості, що містяться в інформаційних базах ДПС України та інша наявна інформація.
Абзацом 4 підрозділу 1 розділу I Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів документальних перевірок, затверджених наказом Державної податкової служба України від 25.02.2021 № 244 визначено, що акт (довідка) перевірки (разом із додатками) має містити вичерпну інформацію щодо відпрацювання конкретних ризиків у діяльності платника податків із посиланням на фактично перевірені відповідні документи бухгалтерського обліку, первинні документи тощо за відповідний звітний період.
Суд наголошує, що суть документальної перевірки полягає саме у перевірці первинних бухгалтерських та податкових документів, які підтверджують правильність нарахування платником податків податкових зобов`язань, та такі висновки не можуть ґрунтуватись на припущеннях.
Однак, акт перевірки не містить посилань на документи про фінансово-господарську діяльність позивача, отримані нею доходи і видатки, чи іншу інформацію, що може слугувати підставою до обчислення податків, зборів, платежів, та з якої б достовірно вбачалося порушення позивачем вимог податкового законодавства (виписки банку, договори про надання послуг тощо).
Від Державної податкової служби України надійшов лист відповідно до якого зазначено, що в ДПС відсутні відомості щодо банківських реквізитів ОСОБА_1 , на які виводились кошти отримані від британського суб`єкта господарювання "Fenix International Ltd" за створення контенту на платформі OnlyFans та дат отримання таких коштів.
Також, відсутня інформація, що лист на підставі якого було проведено перевірку стосується саме позивача, оскільки такий лист не містить достатніх відомостей, які б підтверджували, що саме позивач зареєстрована на відповідному сайті та отримує платежі, які є підставою для нарахування податків.
Тобто, в спірному випадку в порушення Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів документальних перевірок, затверджених наказом Державної податкової служби України від 25.02.2021 № 244, при проведенні документальної перевірки не було використано жодного відповідного первинного документа.
В акті перевірки зазначено, що під час перевірки встановлено, що фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 не задекларовано іноземний дохід за створення контенту на платформі OnlyFans на загальну суму 4631303,48 грн.
Разом з тим, вказаний лист ДПС України не є первинним документом в розумінні норм ПК України, а є засобом листування між ДПС України та Головним управлінням ДПС у м. Києві.
Окрім інформації з листа ДПС України, акт документальної позапланової невиїзної перевірки не містить посилань на документи про фінансово-господарську діяльність позивача за зустрічним позовом, отримані нею доходи і видатки, чи іншу інформацію, що може слугувати підставою для обчислення податків, зборів, платежів, та з якої б достовірно вбачалося порушення позивачем за зустрічним позовом вимог податкового законодавства (виписки банку, договори про надання послуг тощо).
Відтак, висновки, викладені в акті документальної позапланової невиїзної, про те, що позивач за зустрічним позовом у період 2022 року здійснювала створення контенту на платформі OnlyFans та у зв`язку з цим отримувала доходи, які підлягають оподаткуванню, не ґрунтуються на належних, допустимих, достовірних і достатніх доказах у розумінні вимог податкового та процесуального законодавства України.
Суд звертає увагу на те, що контролюючим органом не було вжито належних і достатніх заходів, спрямованих на встановлення фактичних обставин отримання позивачем за зустрічним позовом доходів, відмінних від тих, що визначені пунктом 179.2 Податкового кодексу України.
Зокрема, відповідачем за зустрічним позовом не доведено факту отримання позивачем доходів від іноземного суб`єкта господарювання - компанії «Fenix International Ltd» (Велика Британія) за створення контенту на платформі OnlyFans.
Крім того, матеріали перевірки не містять належних доказів існування договірних правовідносин між позивачем за зустрічним позовом та зазначеною компанією, факту здійснення виплат на користь позивача за зустрічним позовом чи зарахування відповідних грошових коштів на її рахунки.
Посилання відповідача за устрічним позовом на загальнодоступну інформацію щодо функціонування платформи OnlyFans та припущення про можливість отримання доходів не можуть вважатися належними доказами у розумінні вимог статей 72 - 77 Кодексу адміністративного судочинства України.
За відсутності таких доказів висновки контролюючого органу мають характер припущень та не можуть вважатися обґрунтованими й доведеними у встановленому законом порядку.
За таких обставин оскаржувані висновки контролюючого органу не можуть бути покладені в основу податкових повідомлень-рішень, оскільки вони не відповідають вимогам законності, обґрунтованості та доказовості, встановленим нормами податкового та адміністративного процесуального законодавства України.
Враховуючи, що податковий борг позивача виник на підставі податкових повідомлень-рішень, які є протиправними та підлягають скасуванню, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення первісного позову та стягнення податкового боргу.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги первісної позовної заяви задоволенню не підлягають, а зустрічної позовної заяви є такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 16.02.2026 року.

Суддя М.В. Дєєв