Справа № 420/38851/25
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у відмові №01/2961 від 09.10.2025 внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 на підставі його заяви від 01.08.2025; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 як про невійськовозобов`язану особу, виключену з військового обліку за станом здоров`я (за рішенням ВЛК від 05.12.2014), відповідно до записів у його тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 24.11.2025 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування наявності підстав для задоволення позовних вимог представник позивача вказав, що ОСОБА_1 05.12.2014 р. військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 30 «А», 27 «Б» графи І Розкладу хвороб Додатку 1 до Положення, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 р. №402, що підтверджується записами та відмітками у його тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 . Водночас, після формування військово-облікового документа в електронній формі у застосунку «Резерв+» позивач виявив, що з невідомих йому причин у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відображається інформація про перебування його на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , категорія обліку: « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». З метою виявлення причин внесення в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку, 30.07.2025 р. адвокаткою Пушкаренко О.О. в інтересах позивача на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_6 направлено адвокатський запит (вих. №30/07 від 30.07.2025 р.). 11.08.2025 р. на адресу електронної пошти представника позивача надійшов лист із відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_6 за вих. №01/2195 від 04.08.2025 р. на вищезгаданий адвокатський запит, відповідно до якої ІНФОРМАЦІЯ_7 не володіє даними про виключення ОСОБА_1 з військового обліку за станом здоров`я, оскільки відповідна документація була знищена внаслідок збройної агресії російської федерації. Для оперативного вирішення проблемної ситуації, актуалізації і виправлення відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 запропоновано: прибути із паспортом та військово-обліковим документом до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а у разі неможливості прибуття скористатись порядком передбаченим пунктом 4 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №559, долучивши до звернення нотаріально засвідчені копії відповідних документів. В свою чергу, як вказала представник, 01.08.2025 позивач, в порядку передбаченому законодавством, направив до ІНФОРМАЦІЯ_6 заяву від 01.08.2025 р. про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів із засвідченими в установленому порядку копіями документів, зокрема, нотаріально засвідченими копіями паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків, а також тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 . Однак, протягом встановленого законодавством строку відповідні зміни за заявою ОСОБА_1 від 01.08.2025 р. не були внесені, у зв`язку з чим 26.08.2025 р. адвокаткою Пушкаренко О.О. в інтересах позивача направлено адвокатський запит (вих. №25/08 від 25.08.2025 р.) до ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо результатів розгляду заяви. 03.10.2025 р., у зв`язку із відсутністю відповіді ІНФОРМАЦІЯ_6 на вищевказаний адвокатський запит, адвокаткою Пушкаренко О.О. в інтересах позивача направлено скаргу за вих. №03/10 від 03.10.2025 р. на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_8 (далі ІНФОРМАЦІЯ_9 ) як органу, якому безпосередньо підпорядковується ІНФОРМАЦІЯ_7 . 09.10.2025 р. на адресу електронної пошти представника позивача надійшов лист із відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_6 за № 01/2961 від 09.10.2025 р. на адвокатський запит (вих. №25/08 від 25.08.2025 р.), відповідно до якої у внесенні змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних резервістів відносно ОСОБА_1 як про невійськовозобов`язану особу, виключену з військового обліку за станом здоров`я відмовлено у зв`язку з ненаданням позивачем разом із заявою від 01.08.2025 р. рішення ВЛК та помилковою формою звернення. Представник позивача вказала, що відмова є протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, вказавши, що надана разом із заявою від 01.08.2025 р. позивачем нотаріально засвідчена копія тимчасового посвідчення військовозобов`язаного є достатнім доказом, на підтвердження факту визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби за станом здоров`я та виключення з військового обліку. В свою чергу, посилання відповідача на відсутність рішення ВЛК як однієї з підстав для відмови у внесенні змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів є протиправними, оскільки фактично нівелюють достовірність даних, вже внесених у тимчасове посвідчення позивача.

10.12.2025 до суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач зазначив, що подання представником позивача адвокатських запитів чи скарг, а також письмових звернень самого позивача, без звернення через електронний кабінет до належного органу ведення Реєстру, не матиме наслідком внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Оскільки позивачем відповідну заяву через електронний кабінет подано не було, необхідно дійти додаткового висновку, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не допущено протиправної бездіяльності щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , як про особу, яка визнана непридатною до військової служби з виключенням з військового обліку. Звернуто увагу також на те, що у разі задоволення позовних вимог позивача може виникнути ситуація за якою судовим рішенням буде вирішуватися питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.

12.12.2025 до суду від представника надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник вказав, що факт визнання позивача непридатним до військової служби та виключення його з військового обліку за станом здоров`я вже встановлений та підтверджується наявним у нього офіційним документом, а саме - оригіналом тимчасового посвідчення військовозобов`язаного з відповідними записами та печатками ІНФОРМАЦІЯ_11 (наразі ІНФОРМАЦІЯ_7 ). А отже, як вказала представник, ОСОБА_1 не повинен підтверджувати даний факт знову. Як вказала представник, разом із заявою від 01.08.2025 р. позивачем було надано нотаріально засвідчену копію його тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , що підтверджує її відповідність оригіналу, з відповідними записами та печатками ІНФОРМАЦІЯ_11 , як документ, який підтверджує факт визнання його непридатним до військової служби за станом здоров`я та виключення з військового обліку. При цьому, посадові особи територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідальні за оформлення та заповнення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного позивача, проставленням свого підпису, скріпленим печаткою, підтвердили достовірність внесених даних у посвідчення, у тому числі й щодо непридатності позивача до військової служби та виключення з військового обліку, дотримання визначеної законодавством процедури, яка передувала внесенню цих даних.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 03.08.2018, ОСОБА_1 05.12.2014 р. військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 30 «А», 27 «Б» наказу Міністра оборони України від 14.08.2008 р. №402.

Водночас, згідно з військово-обліковим документом, у застосунку Резерв+ ОСОБА_1 обліковується у ІНФОРМАЦІЯ_4 , як «військовозобов`язаний».

30.07.2025 р. представник позивача звернулась в інтересах позивача з адвокатським запитом до ІНФОРМАЦІЯ_6 (вих. №30/07 від 30.07.2025 р.) щодо виключення позивача з військової служби.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_6 №01/2195 від 04.08.2025 надано відповідь, що ІНФОРМАЦІЯ_7 не володіє даними про виключення ОСОБА_1 з військового обліку за станом здоров`я. Для оперативного вирішення проблемної ситуації, актуалізації і виправлення відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 запропоновано: прибути із паспортом та військово-обліковим документом до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а у разі неможливості прибуття скористатись порядком передбаченим пунктом 4 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №559, долучивши до звернення нотаріально засвідчені копії відповідних документів.

01.08.2025 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до ІНФОРМАЦІЯ_6 заяву про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з виключенням з військового обліку за станом здоров`я, із засвідченими в установленому порядку копіями документів, зокрема, нотаріально засвідченими копіями паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків, а також тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 .

Рішення за результатами розгляду заяви про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів прийнято не було.

Представник позивача звернулась в інтересах позивача з адвокатським запитом до ІНФОРМАЦІЯ_6 (вих. №25/08 від 25.08.2025 р.) до ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо результатів розгляду заяви позивача, однак відповідь надана не була.

03.10.2025 р., у зв`язку із відсутністю відповіді ІНФОРМАЦІЯ_6 на вищевказаний адвокатський запит, представник позивача направила скаргу за вих. №03/10 від 03.10.2025 р. на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Листом ІНФОРМАЦІЯ_6 № 01/2961 від 09.10.2025 р. на адвокатський запит (вих. №25/08 від 25.08.2025 р.) вказано, що оскільки заява позивачем через електронний кабінет не надходила, правомірно не було надано відповідь.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Пунктом 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указом Президента України Про Загальну мобілізацію №69/2022 від 24.02.2022 р. оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

На момент розгляду адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу по мобілізації в умовах воєнного стану.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію №3543-XII від 21.10.1993 р. (далі - Закон №3543-ХІІ).

У статті 1 Закону №3543-ХІІ визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до частини 8 статті 4 Закону №3543-ХІІ, з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначається Законом України Про військовий обов`язок і військову службу №2232-ХІІ від 25.03.1992 р.

Згідно із частиною десятою статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Частиною 5 ст. 33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (ч.1 ст.34 Закону №2232-ХІІ).

Пунктом 11 статті 38 Закону № 2232-XII визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

На виконання ч. 5 ст. 33 Закону №2232-ХІІ Кабінет Міністрів України затвердив Порядок організації ведення військового обліку військовозобов`язаних, призовників та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (далі - Порядок №1487), пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктом 22 Порядку № 1487 визначено, що взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Під час воєнного стану направлення призовників на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду здійснюється лише у разі їх прийняття на військову службу у добровільному порядку.

За приписами пункту 23 Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.

Громадяни, які підлягають взяттю на військовий облік та не можуть здійснити електронну ідентифікацію в електронному кабінеті призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зобов`язані особисто прибути до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

Відповідно до частини 6 статті 37 Закону № 2232-XII виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:

1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;

2) припинили громадянство України;

3) визнані непридатними до військової служби;

4) досягли граничного віку перебування в запасі;

5) були кандидатами для прийняття на військову службу за контрактом відповідно до частини десятої статті 20 цього Закону, але не були прийняті на військову службу за контрактом;

6) звільнені з військової служби за контрактом відповідно до підпунктів "й" або "к" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону.

У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Пунктом 79 Порядку № 1487 визначено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством та проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього. Також районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" від 16 березня 2016 року № 1951-VIII (далі Закон № 1951-VIII) Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 2 Закону № 1951-VIII визначено, що основними завданнями Реєстру є зокрема, ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України.

Відповідно до статті 3 Закону № 1951-VIII основними засадами ведення Реєстру є: 1) обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 3) захищеність Реєстру та внесених до нього відомостей - держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу та зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного чи програмного забезпечення, а також гарантує дотримання законодавства щодо захисту персональних даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, наявних у Реєстрі.

Оформлення документів військового обліку громадян України здійснюється з використанням засобів Реєстру.

Відповідно до ч. 8 статті 5 Закону № 1951-VIII органами ведення Реєстру є Міністерство оборони України, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Згідно з ч.9 статті 5 Закону № 1951-VIII органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 9 Закону № 1951-VIII призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

Частиною 1 статті 14 Закону № 1951-VIII встановлено, що ведення Реєстру включає:

1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;

2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;

3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.

Відповідно до частини 3 статті 14 Закону № 1951-VIII актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Відповідно до пункту 1 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 (далі - Порядок № 559) військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 559 відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він вважається недійсним.

Відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, перевіряється через:

електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ (орган СБУ, розвідувальний орган).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 559 у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:

у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;

в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.

Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Як зазначено у позові та надано на підтвердження відповідні докази, ОСОБА_1 05.12.2014 р. військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 30 «А», 27 «Б» наказу Міністра оборони України від 14.08.2008 р. №402.

Водночас, згідно з військово-обліковим документом, у застосунку Резерв+ ОСОБА_1 обліковується у ІНФОРМАЦІЯ_4 , як «військовозобов`язаний».

01.08.2025 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до ІНФОРМАЦІЯ_6 заяву про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з виключенням з військового обліку за станом здоров`я, із засвідченими в установленому порядку копіями документів, зокрема, нотаріально засвідченими копіями паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків, а також тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 .

У встановлений пунктом 4 Порядку № 559 строк зміни до Реєстру щодо позивача внесені не були. Докази внесення змін до суду не надані.

При цьому, заява позивача по суті поставлених питань не розглядалась, підстави неможливості внесення таких змін не зазначено.

Отже, судом не встановлено, а відповідачем не доведено, що заяву позивача щодо внесення відомостей про непридатність до військової служби з додатками належним чином розглянуто, доданим документам надана оцінка, та за наслідками її розгляду прийнято рішення щодо внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України, або ж відсутності підстав для їх внесення.

Разом з цим, з долучених до позовної заяви документів вбачається, що відповідачем було надано відповідь на адвокатський запит щодо надання копії відповіді на звернення позивача про виключення з військового обліку.

В контексті наведеного суд зауважує, що поняття, порядок подання та строки розгляду адвокатських запитів визначені статтею 24 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05 липня 2012 року №5076-VI.

Так, згідно з абзацами 1, 2 частини другої названої статті орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом (частина третя статті 24 Закону №5076-VI).

Отже, наведеною вище статтею Закону №5076-VI чітко встановлено строк надання відповіді на адвокатський запит органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, керівниками підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено такий запит. Зазначений строк становить п`ять робочих днів з дня отримання адвокатського запиту, який може бути продовжено до двадцяти робочих днів з підстав, визначених частиною другою статті 24 Закону №5076-VI. При цьому ненадання такими органами (їх посадовими особами) повної інформації, надання якої вимагалось адвокатським запитом, передбачає притягнення таких органів (осіб) до відповідальності у порядку, встановленому законом.

Отже, відповідачем по суті не було прийнято рішення ані про задоволення, ані про відмову у задоволенні заяви позивача від 01.08 2025 року (із зазначенням обґрунтованих та визначених законом підстав), а листи у відповідь на адвокатський запит, не може вважатись належним результатом розгляду поданої позивачем заяви з наданням обґрунтованої відповіді по суті заданих питань.

При вирішенні цієї справи, суд враховує, що бездіяльність - це невчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен вчинити, та в цьому випадку вказана бездіяльність стосується саме розгляду заяви позивача від 01.08.2025 року.

З огляду на вищенаведене, суд, з урахуванням вимог частини 2 статті 9 КАС України, дійшов висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду заяви позивача щодо внесення відомостей про визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

При цьому, з огляду на те, що заява позивача не була розглянута по суті поставлених у ній питань та відповідачем не було надано оцінки доданим до неї документів, похідна позовна вимога підлягає задоволенню шляхом зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача від 01.08.2025 про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів , з урахуванням висновків суду.

З огляду на викладене та те, що відповідно до Порядку №559 зміни у Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо даних військовозобов`язаних вносяться за результатами розгляду звернення такого військовозобов`язаного, яке у даному випадку розглянуто не було, позовні вимоги щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 як про невійськовозобов`язану особу, виключену з військового обліку за станом здоров`я (за рішенням ВЛК від 05.12.2014), відповідно до записів у його тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , є передчасними.

Інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин, судом не встановлено.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 968,96 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.08.2025 щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.08.2025 про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів , з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог -відмовити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра