Справа № 420/14976/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) до ОСОБА_1 про стягнення набутих коштів

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суд 14.05.2025 надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), АДРЕСА_1 ., на користь держави в особі НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) (адреса: АДРЕСА_2 ), Реквізити для зарахування коштів на спеціальний фонд інші джерела власних надходжень (1002030) (для здійснення відшкодування вартості привласненого майна). Розрахунковий рахунок UA 82 22 100 1 3020 01676 МФО 820172, банк Державна казначейська служба України Реквізити для зарахування коштів на загальний фонд (1002030) (для здійснення відшкодування за нараховану безпідставно заробітну плату) Розрахунковий рахунок UA 06 14 000 1 0000 01676 Державна казначейська служба України, м. Київ ) у розмірі заподіяної державі матеріальної шкоди на загальну суму 26 536. 25 (двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять шість грн. 25 коп.

Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначили, що відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 11 березня 2023 № 43-ОС, зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення старшого сержанта ОСОБА_2 , який прибув для подальшого проходження військової служби з НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, зарахованого наказом Голови Державної прикордонної служби України від 06.03.2023 року №297-ОС у розпорядження начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону, з 11 березня 2023 року.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України «Про особовий склад» від 29 червня 2023 №381-ОС, виключено з усіх видів забезпечення, сержанта ОСОБА_1 , техніка-водія спеціальної комплексної інформаційно-телекомунікаційної апаратної (СКІТА-04) відділення зв`язку першої прикордонної комендатури швидкого реагування, з 15 червня 2023 року. Вважати таким, що не виконує (не несе) обов`язки військової служби, з 15 червня 2023 року.

Відповідно до рапорту від 21.04.2023 №2.1/9206/23-Вн згідно вимог наказу МВС України від 25.06.2023 № 558 сержант ОСОБА_3 звернувся по команді до в.о. начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону полковника ОСОБА_4 щодо отримання допомоги оздоровлення за 2023 рік.

Згідно витягу з наказу НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 12.05.2023 №216-ОС «Про виплату допомоги на оздоровлення» та додатку до нього головному бухгалтеру начальнику ФЕС визначено забезпечити виплату допомоги на оздоровлення у 2023 сержанту ОСОБА_5 .

Відповідно до Витягу з реєстру перерахувань на карткові рахунки відповідно до розрахунково-платіжної відомості від 29.05.2023 №37, 3 Урахуванням військового збору АТ та ПДФО АТ та розрахунково-платіжної відомості від 29.05.2023 №18, сержанту ОСОБА_5 нараховано допомогу на оздоровлення за 2023 рік, у розмірі 26 536, 25 (двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять шість грн. 25 коп.);

Відповідно до грошового атестату сержанта ОСОБА_2 від 10.03.2023 №121, виданого НОМЕР_4 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_5 ), останній отримував допомогу на оздоровлення за 2023 рік за попереднім місцем проходження місцем проходження військової служби НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_5 ).

Таким чином, ОСОБА_5 було повторно нараховано допомогу для оздоровлення за 2023 рік на підставі наказу начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України у розмірі 26 536, 25 (двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять шість грн. 25 коп.), оскільки військовослужбовець свідомо розуміючи, що за попереднім місцем служби ним було подано рапорт про виплату допомогу для оздоровлення, яка надається один раз на рік та достеменно знаючи, що зазначена виплата була отримана, повторно подав рапорт за новим місцем служби для повторного нарахування та отримання допомоги для оздоровлення розуміючи, що зазначені кошти йому не належать.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Каравана Р.В.

Ухвалою судді від 19.05.2025 постановлено відмовити у відкриття провадження у справі №420/14976/25.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2025 ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

26.08.2025 до суду надійшла відповідь (вх. ЕП/13248/25) відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеської області, на запит суду щодо місця реєстрації відповідача ОСОБА_1 , що за наявною інформацією зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою судді від 05.09.2025 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розпорядженням керівника апарату Одеського окружного адміністративного суду №1031 від 26.12.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи №420/14976/25.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2025 визначено головуючого суддю Скупінську О.В. для розгляду справи.

Ухвалою судді від 29.12.2025 постановлено прийняти до свого провадження адміністративну справу № 420/14976/25 за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про стягнення набутих коштів; розгляд справи починається спочатку; розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Копія ухвали від 29.12.2025 була направлена на адресу відповідача та поштове відправлення повернулось до суду за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов, наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено такі факти та обставини.

Відповідно до витягу з наказу Начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 11.03.2023 №43-ОС «Про особовий склад» (а.с.12), зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення сержанта ОСОБА_1 , який прибув з НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, з 11.03.2023.

Сержант ОСОБА_1 звернувся до командування НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України із рапортом від 21.04.2023 (а.с.14) щодо надання допомоги на оздоровлення за 2023 рік.

Відповідно до витягу з наказу Начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 12.05.2023 №216-ОС «Про виплату допомоги на оздоровлення» (а.с.15-17) наказано забезпечити виплату допомоги на оздоровлення у травні 2023 року за 2023 рік, у т.ч. сержанту ОСОБА_1 у розмірі 26536,25 грн.

Згідно до розрахунково-платіжної відомості №18 від 29.05.2023 (а.с.18, 52), сержанту ОСОБА_1 нараховано матеріальну допомогу на оздоровлення за 2023 рік у розмірі 26536,25 грн.

Відповідно до витягу з наказу Начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 29.06.2023 №381-ОС «Про особовий склад» (а.с.13), звільнено з посади та призупинено військову службу сержанта ОСОБА_1 , з 15.06.2023.

При цьому, відповідно до грошового атестату №121 військової частини НОМЕР_5 від 10.03.2023 (а.с.72-73), сержант ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення «Так, отримав».

З метою відшкодування безпідставно набутих коштів, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Також статтею 65 Основного Закону передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно із абзацом 1 частини 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами 2, 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Кабінет Міністрів України 30.08.2017 прийняв постанову №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі - Постанова №704), яка набрала чинності 01.03.2018.

Згідно з пунктом 2 цієї постанови, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з метою визначення порядку та умов виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України від 25.06.2018 №558 (далі - Наказ №558).

Пунктом 1 Наказу №558, зокрема визначено, що ця Інструкція визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби).

Відповідно до підпунктів 1, 2, пункту 7, Розділу IV Порядок, умови та розміри виплати одноразових додаткових видів грошового забезпечення Наказу №558, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) один раз на рік надається допомога для оздоровлення (далі - допомога) в розмірі місячного грошового забезпечення.

Допомога надається військовослужбовцям за їх рапортом за місцем штатної служби на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникові (командирові) - на підставі наказу начальника вищого рівня із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Згідно з підпунктами 7-9 Наказу №558 цього ж розділу, у разі переміщення військовослужбовців по службі до інших органів Держприкордонслужби в наказі начальника (командира) органу Держприкордонслужби про виключення зі списків особового складу зазначаються відомості про надання допомоги для оздоровлення.

Відомості про надання допомоги з посиланням на наказ начальника (командира) органу Держприкордонслужби зазначаються в грошовому атестаті, який надсилається до органу Держприкордонслужби за новим місцем служби.

Військовослужбовцям, які прибули для подальшого проходження військової служби і зараховані до списків особового складу Держприкордонслужби,допомога в році їх прибуття надається тільки в разі підтвердження факту невиплати її за попереднім місцем служби.

Військовослужбовцям, накази про звільнення яких підписано в минулому році, але не виключеним зі списків особового складу органу Держприкордонслужби, допомога за період служби в поточному році не надається.

Суд зазначає, що питання повернення зайво виплачених коштів не врегульовані нормами спеціального законодавства. У той же час такі питання врегульовані Цивільним кодексом України.

Згідно з приписами статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом цієї норми матеріального права зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.

Водночас стаття 1215 Цивільного кодексу України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким.

Відповідно до вказаної норми закону не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №753/15556/15-ц вказала, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати.

Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.03.2021 у справі №180/1735/16-ц виклав, що під час застосування правил статті 1215 ЦК України як винятку із статті 1212 ЦК України суди зобов`язані встановлювати наявність не двох, а трьох критеріїв для відмови у поверненні безпідставно набутого майна: добровільність дій боржника, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів.

Таким чином, Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що не підлягають поверненню безпідставно набуті кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 1215 ЦК України, то грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику.

Суд вважає, що відповідач діяв недобросовісно, оскільки перебуваючи на службі у Військовій частині НОМЕР_5 , відповідно до грошового атестату №121 від 10.03.2023 отримав матеріальну допомогу на оздоровлення за 2023 рік, звернувся 21.04.2023 за такою ж допомогою до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) в якій, отримав її у розмірі 26536,25 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача виник обов`язок у поверненні безпідставно набутої матеріальної допомоги на оздоровлення у Військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) у розмірі 26536,25 грн.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, за відсутності правових підстав для отримання відповідачем матеріальної допомоги на оздоровлення, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутих коштів в сумі 26536,25 грн.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) до ОСОБА_1 про стягнення набутих коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) безпідставно набуті кошти у розмірі 26536,25 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - Військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України);

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_3 ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА