Справа № 380/1149/26
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/1149/26
УХВАЛА

ПРО ПРОДОВЖЕННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНОГО СТРОКУ НА УСУНЕННЯ НЕДОЛІКІВ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

16 лютого 2026 року м. Львів
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Клименко О.М., отримавши заяву позивача від 05 лютого 2026 року про поновлення строку на звернення із адміністративним позовом у справі № 380/1149/26 за позовом ОСОБА_1 до Управління житлового господарства Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління житлового господарства Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради із такими позовними вимогами:

- визнати протиправними дії Управління житлового господарства Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради щодо відмови у зарахуванні моєї родини, що складається з мене, ОСОБА_1 , та доньки ОСОБА_2 , на пільговий квартирний облік;

- зобов`язати Управління житлового господарства Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради здійснити зарахування моєї родини, що складається з мене, ОСОБА_1 , та доньки ОСОБА_2 , на пільговий квартирний облік.

Ухвалою судді від 27 січня 2026 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки, у спосіб подання до суду, зокрема заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

На виконання вимог цієї ухвали позивач 10 лютого 2026 року подав до суду, зокрема заяву від 05 лютого 2026 року про поновлення строку на звернення із адміністративним позовом, яка мотивована тим, що з вересня 2020 року і до сьогодні він перебуває на військовій службі. 21 серпня 2024 року позивач отримав відповідь відповідача № 2501-вих-120146, проте у зв`язку із проходженням військової служби в нього не було можливості звернутися до адміністративного суду із позовом у строк, встановлений абзацом першим частини другої статті 122 КАС України. Отже, враховуючи статус позивача як діючого військовослужбовця та ветерана війни, він уважає, що має право на поновлення строку звернення з цим позовом до суду, оскільки такий пропущений із об`єктивних та поважних причин. Також позивач покликається на правовий висновок, сформований Верховним Судом у постанові від 29 листопада 2024 року у справі № 120/359/24. Просить суд поновити строк звернення до суду з цим позовом.

Оцінюючи поважність причин пропуску позивачем строку звернення з цим позовом до суду, які наведені у вищевказаній заяві, суд ураховує таке.

Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Водночас перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У своїй заяві про поновлення строку звернення до суду позивач вказує, що 21 серпня 2024 року він отримав відповідь відповідача № 2501-вих-120146, проте у зв`язку із проходженням військової служби в нього не було можливості звернутися до адміністративного суду із позовом у строк, встановлений абзацом першим частини другої статті 122 КАС України.

Щодо цього суд зазначає, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до суду із позовом у зв`язку з проходженням військової служби та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку (як-то, факт перебування позивача в зонах проведення бойових дій та безпосереднє залучення його до здійснення функцій із захисту держави під час дії воєнного стану в Україні у відповідний період; перебування позивача на лікуванні, тощо). В матеріалах справи наявні лише копії посвідчення учасника бойових дій, довідки про проходження позивачем військової служби та посвідчення прапорщика (мічмана).

За відсутності документів, які свідчать про наявність безпосереднього та прямого причинного зв`язку між пропуском позивачем строку звернення до суду і запровадженням в Україні воєнного стану та несенням позивачем військової служби, вказана позивачем причина не може бути визнана судом як поважна причина пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16 червня 2025 року у справі № 440/10211/24.

Стосовно правового висновку Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, зробленого у постанові від 29 листопада 2024 року у справі № 120/359/24 (на який покликається позивач), щодо застосування положень статей 122 та 123 КАС України у правовідносинах, пропуск процесуального строку у яких пов`язаний саме з призовом за мобілізацією до Збройних Сил України для виконання конституційного обов`язку із захисту суверенітету і незалежності держави, суд зазначає таке.

У вказаній постанові касаційний суд зазначив, що проходження особою військової служби, призваною за мобілізацією у Збройні Сили України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби:

1) обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду;

2) виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори;

3) фактор часу: участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання визначеного процесуальним законом строку для звернення до суду;

4) повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку;

5) обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя: проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку.

З наведеного можна зробити висновок, що лише факт проходження військової служби особою, призваною за мобілізацією у Збройні Сили України, не є самостійною та достатньою підставою для поновлення строку звернення до суду. Врахуванню підлягають конкретні причини, перераховані вище, які, до того ж, повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Водночас у своїй заяві про поновлення строку звернення до суду позивач лише покликався на правовий висновок, сформований Верховним Судом у постанові від 29 листопада 2024 року у справі № 120/359/24 та формально перерахував викладені у ньому причини, пов`язані із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби, не зазначивши яка (які) конкретно з цих причин стосуються саме позивача (із наданням доказів на підтвердження їх наявності) та перешкодили (і як) вчасно звернутися з цим позовом до суду.

Тобто наявність обставин, визначених у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 29 листопада 2024 року у справі № 120/359/24, які є підставами для поновлення строку звернення до суду з позовом, позивач не довів.

Подібна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 вересня 2025 року у справі № 990/98/25.

Отже, у цій справі позивач пропустив строк звернення до суду, не навівши водночас поважних та об`єктивних причин його пропуску, а тому суд визнає неповажними причини пропуску позивачем строку звернення з цим позовом до суду, які вказані у заяві від 05 лютого 2026 року про поновлення строку на звернення із адміністративним позовом.

За змістом частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на викладене, а також ураховуючи визнання судом неповажними причин пропуску позивачем строку звернення з цим позовом до суду, які вказані ним у заяві від 05 лютого 2026 року про поновлення строку на звернення із адміністративним позовом, суд уважає за необхідне відповідно до вимог статті 121 КАС України продовжити позивачу встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви, визначених ухвалою від 29 січня 2026 року про залишення позовної заяви без руху, в частині подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку та наданням доказів на їх підтвердження.

Керуючись ст.ст. 121, 248 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповажними причини пропуску позивачем строку звернення з цим позовом до суду, які вказані у заяві від 05 лютого 2026 року про поновлення строку на звернення із адміністративним позовом.

Продовжити позивачу встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви, визначених ухвалою від 29 січня 2026 року про залишення позовної заяви без руху, в частині подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку та наданням доказів на їх підтвердження.

Встановити позивачу десятиденний строк на виконання вимог ухвали судді від 29 січня 2026 року про залишення позовної заяви без руху в частині з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала в апеляційному порядку окремо не оскаржується.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Клименко О.М.