Справа № 260/576/25
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

12 лютого 2026 рокуЛьвівСправа № 260/576/25 пров. № А/857/5563/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Хобор Р. Б.,
суддів -Бруновської Н. В.,
Шавеля Р. М.,
перевіривши в електронній формі апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року у справі № 260/576/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимозі статті 296 КАС України, оскільки до апеляційної скарги не додано документа про сплату судового збору та надано п`ятиденний строк, з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення виявленого недоліку.

04 лютого 2026 року о 18:57 год. Восьмий апеляційний адміністративний суд отримав повідомлення про доставлення копії зазначеної ухвали до електронного кабінету апелянта, що підтверджується довідкою Восьмого апеляційного адміністративного суду про доставку електронного листа.

10 лютого 2026 року, на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 02 лютого 2025 року, на адресу суду надійшла заява апелянта про продовження процесуального строку, у якій апелянт просить продовжити процесуальний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, у зв`язку з відсутністю фінансування для сплати судового збору.

Розглянувши заяву про продовження процесуального строку, та, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, апеляційний суд виходить із наступних міркувань.

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з пунктом 6 частини 5 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обов`язок щодо сплати за подання апеляційної скарги, передбачений статтею 4 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, суб`єкт владних повноважень, який звертається до суду апеляційної інстанції, повинен дотримуватись вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги та вчиняти усі можливі та залежні від нього дії для виконання такого обов`язку, в тому числі щодо організації своєчасної сплати судового збору у випадку наміру оскаржити судове рішення.

Відтак, безпідставне продовження строків на усунення недоліків апеляційної скарги може призвести до порушення розумного строку розгляду адміністративної справи, затягуванняння строку набрання законної сили рішенням суду першої інстанції у даній справі, що відповідно призведе до надання незаконної переваги одній зі сторін судового процесу.

Враховуючи положення наведених правових норм, суд апеляційної інстанції вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України не є підставою для продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги та зловживання процесуальними правами.

Окрім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що у апелянта було достатньо часу для сплати судового збору за подання апеляційної скарги, проте вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху на дату прийняття даної ухвали апелянтом не виконані, а тому підстав для продовження апелянту строку на усунення недоліків немає.

У встановлений суддею-доповідачем строк та на момент постановлення ухвали, особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недоліків апеляційної скарги, матеріали справи не містять доказів сплати судового збору в реєстрі підтверджень оплат із Казначейства, підтвердження сплати судового збору у цій справі відсутнє.

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 6 частини 5 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з частиною 1 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд апеляційної інстанції забезпечив для учасників справи процесуальну можливість доступу до суду, в тому числі шляхом надіслання до суду апеляційної інстанції необхідних процесуальних документів, пов`язаних з розглядом справи, як засобами поштового, так і електронного зв`язку, про що повідомлено на офіційному сайті Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У свою чергу, скаржник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За приписами статті 129 Конституції України, статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, одним із завдань адміністративного судочинства є своєчасне вирішення судом спорів, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Апеляційний суд встановив, що на усунення недоліків апеляційної скарги апелянт подав клопотання про продовження процесуального строку для вчинення відповідних дій.

Одночасно апеляційний суд вважає, що подання клопотання у справі, з метою реалізації процесуальних прав не є виконанням ухвали суду про сплату судового збору.

Крім того, апеляційний суд встановив, що наміру сплачувати судовий збір апелянт не мав.

Таким чином апеляційний суд приходить до переконання в тому, що апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, що є підставою для повернення апеляційної скарги.

Відтак, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно повернути скаржнику.

Разом з тим, особі, яка подала апеляційну скаргу, необхідно роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права на повторне подання апеляційної скарги в порядку, встановленому процесуальним законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про продовження строку для усунення недоліку апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року у справі № 260/576/25 повернути скаржнику.

Ухвалу разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель