Справа № 160/31752/25
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2026 року м. Дніпросправа № 160/31752/25 (суддя Олійник В.М. м. Дніпро)
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою комунального підприємства «Затишне місто» Павлоградської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року у справі №160/31752/25 за позовом комунального підприємства «Затишне місто» Павлоградської міської ради до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Затишне місто» Павлоградської міської ради 04 листопада 2025 року звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, згідно з яким, просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №452/4-0436 від 01.10.2025 року про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу, з Комунального підприємства «Затишне місто» Павлоградської міської ради, .

В обґрунтування позову зазначає, що вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №452/4-0436 від 01.10.2025 року, оскільки порушено мораторій на примусове стягнення коштів з критично важливого підприємства, податкове зобов`язання є неузгодженим, неналежно повідомлено підприємство, крім того, частина коштів зазначених у спірному рішенні є сплаченою.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року у задоволені адміністративного позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем доведено правомірність оскаржуваного рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №452/4-0436 від 01.10.2025 року, судом встановлено наявність обставин, що підтверджують наявність у позивача податкового боргу у визначеній в зазначеному рішенні розмірі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі викладає свою позицію по справі, посилається на «системність свавілля, триваюча шкода та суспільний інтерес».

Стверджує про порушення відповідачем ст. 71 Закону України «Про адміністративну процедуру», наявність іншого преюдиціального рішення та рішень Верховного суду щодо спорів відносно рішень податкового органу де не зазначено конкретної суми податкового боргу.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, відповідач просить у її задоволені відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області 01.10.2025 року прийнято рішення №452/4-0436 про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу з комунального підприємства «Затишне місто» Павлоградської міської ради, код згідно з .

Згідно з додатком до Рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №452/4-0436 від 01.10.2025 податковий борг позивача виник на підставі податкових декларацій з податку на додану вартість на загальну суму 4 327 035,85 грн, а саме:

Податкова декларація з податку на додану вартість № (дата виникнення податкового боргу - 30.01.2025) на суму 484 989,85 грн;

Податкова декларація з податку на додану вартість № (дата виникнення податкового боргу - 03.03.2025) на суму 847 260,00 грн;

Податкова декларація з податку на додану вартість № (дата виникнення податкового боргу - 31.03.2025) на суму 796 361,00 грн;

Податкова декларація з податку на додану вартість № (дата виникнення податкового боргу - 30.04.2025) на суму 794 555,00 грн;

Податкова декларація з податку на додану вартість № (дата виникнення податкового боргу - 30.05.2025) на суму 647 075,00 грн;

Податкова декларація з податку на додану вартість № (дата виникнення податкового боргу - 30.06.2025) на суму 756 795,00 грн.

Згідно з платіжними інструкціями, наданими КП «Затишне місто» до позовної заяви, кошти до ІКП КП «Затишне місто» зараховувались відповідно до пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, а саме:

платіжною інструкцією №23 від 14.01.2025 на суму 13 000,00 грн зараховано на зменшення боргу минулих років по уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 26.06.2024;

платіжною інструкцією №1 від 14.01.2025 на суму 690 000,00 грн зараховано на зменшення боргу минулих років по уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 26.06.2024 на суму 306 372,91 грн, зменшено боргу по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.06.2024 на суму 379 478,33 грн, та зменшено боргу по пені на суму 4 148,76 грн;

платіжною інструкцією №26 від 16.01.2025 на суму 244 000,00 грн зараховано на зменшення боргу минулих років по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.06.2024;

платіжною інструкцією №28 від 17.01.2025 на суму 87 000,00 грн зараховано на зменшення боргу минулих років по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.06.2024;

платіжними інструкціями № №2, 5 від 11.02.2025 на загальну суму 685528,00 грн. зараховано на зменшення боргу минулих років по податковій декларації з податку на додану вартість № від 20.06.2024 на суму 203 785,67 грн., зменшено боргу по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.07.2024 на суму 443 372,74 грн, та зменшено боргу по пені на суму 38 369,59 грн;

платіжною інструкцією №129 від 18.02.2025 на суму 16 000,00 грн зараховано на зменшення боргу минулих років по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.07.2024;

платіжною інструкцією №130 від 18.02.2025 на суму 50 000,00 грн зараховано на зменшення боргу минулих років по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.07.2024;

платіжною інструкцією №147 від 03.03.2025 на загальну суму 60 732,00 грн зараховано на зменшення боргу минулих років по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.07.2024;

платіжними інструкціями № №7, 35 від 12.03.2025 на загальну суму 685 500,00 грн зараховано на зменшення боргу минулих років по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.07.2024 на суму 376 689,26 грн, зменшено боргу по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.08.2024 на суму 246 416,85 грн, та зменшено боргу по пені на суму 62 393,89 грн;

платіжною інструкцією №218 від 28.03.2025 на суму 100 000,00 грн зараховано на зменшення боргу минулих років по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.08.2024;

платіжною інструкцією №219 від 28.03.2025 на суму 3981,00 грн зараховано на зменшення боргу минулих років по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.08.2024;

платіжною інструкцією №220 від 31.03.2025 на суму 7000,00 грн. зараховано на зменшення боргу минулих років по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.08.2024;

платіжними інструкціями № №17, 55 від 09.04.2025 на загальну суму 615 000,00 грн зараховано на зменшення боргу минулих років по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.08.2024 на суму 508 410,48 грн, зменшено боргу по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.09.2024 на суму 74 187,86 грн, по податковому повідомленню-рішенню (форма "Н") № від 05.08.2024 на суму 1 978,26 грн. та зменшено боргу по пені на суму 30 423,40 грн;

платіжною інструкцією №266 від 21.04.2025 на суму 135 000,00 грн зараховано на зменшення боргу минулих років по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.09.2024;

платіжною інструкцією №268 від 24.04.2025 на суму 16 200,00 грн зараховано на зменшення боргу минулих років по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.09.2024;

платіжною інструкцією №281 від 28.04.2025 на суму 12 400,00 грн зараховано на зменшення боргу минулих років по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.09.2024;

платіжною інструкцією №282 від 29.04.2025 на суму 16 000,00 грн зараховано на зменшення боргу минулих років по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.09.2024;

платіжними інструкціями № №25, 92 від 07.05.2025 на загальну суму 61 500 грн зараховано на зменшення боргу минулих років по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.09.2024;

платіжною інструкцією №334 від 20.05.2025 на загальну суму 35 000,00 грн зараховано на зменшення боргу минулих років по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.09.2024;

платіжними інструкціями № №39, 156 від 12.06.2025 на загальну суму 615 500,00 грн зараховано на зменшення боргу минулих років по податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.09.2024 на суму 19 309,14 грн, зменшено боргу по податковій декларації з податку на додану вартість № від 21.10.2024 на суму 531 408,94 грн, по податковому повідомленню-рішенню (форма "Ш") № від 29.05.2024 на суму 26 084,45 грн. та зменшено боргу по пені на суму 38 697,47 грн.;

платіжною інструкцією №395 від 24.06.2025 на загальну суму 116 000,00,00 грн зараховано на зменшення боргу минулих років по податковій декларації з податку на додану вартість № від 21.10.2024;

платіжною інструкцією №398 від 27.06.2025 на загальну суму 26 000,00 грн зараховано на зменшення боргу минулих років по податковій декларації з податку на додану вартість № від 21.10.2024.

Враховуючи викладену історію податкового боргу з податку на додану вартість станом на 01.10.2025 за податковими деклараціями з податку на додану вартість № від 20.01.2025, № від 19.02.2025, № від 19.03.2025, № від 18.04.2025, № від 19.05.2025, № від 20.06.2025 існувала податкова заборгованість аналогічна вказаній у додатку до Рішення 452/4-0436 від 01.10.2025.

Станом на 14.11.2025 за даними інформаційно-комунікаційної системи органів ДПС податковий борг КП «Затишне місто» () складає 8 133,4 тис. грн., який виник 01.10.2012 у сумі 57,2 тис. грн та до цього часу не переривався.

Згідно з історії податкового боргу з податку на додану вартість станом на 14.11.2025 за податковими деклараціями з податку на додану вартість № від 20.01.2025 року, № від 19.02.2025 податковий борг є погашеним.

Однак, за податковими деклараціями з податку на додану вартість № від 19.03.2025, № від 18.04.2025, № від 19.05.2025, № від 20.06.2025 року податкова заборгованість є не погашеною.

Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду.

Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача №452/4-0436 від 01.10.2025 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та відмовляючи у задоволені позову повністю, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірне рішення відповідачем прийнято правомірно, на підставі та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України щодо перегляду справи за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевірки законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 36.1 статті 36 Податкового Кодексу України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Аналіз наведених норм свідчить, що платник податку зобов`язаний обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Разом з тим, відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Як правильно з`ясовано судом першої інстанції та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що згідно з додатком до Рішення №452/4-0436 від 01.10.2025 податковий борг виник на підставі податкових декларацій з податку на додану вартість на загальну суму 4 327 035,85 грн, а саме:

Податкова декларація з податку на додану вартість № (дата виникнення податкового боргу - 30.01.2025) на суму 484 989,85 грн.;

Податкова декларація з податку на додану вартість № (дата виникнення податкового боргу - 03.03.2025) на суму 847 260,00 грн.;

Податкова декларація з податку на додану вартість № (дата виникнення податкового боргу - 31.03.2025) на суму 796 361,00 грн.;

Податкова декларація з податку на додану вартість № від (дата виникнення податкового боргу - 30.04.2025) на суму 794 555,00 грн.;

Податкова декларація з податку на додану вартість № (дата виникнення податкового боргу - 30.05.2025) на суму 647 075,00 грн.;

Податкова декларація з податку на додану вартість № (дата виникнення податкового боргу - 30.06.2025) на суму 756 795,00 грн.

Згідно з історією податкового боргу з податку на додану вартість станом на 01.10.2025 за податковими деклараціями з податку на додану вартість № від 20.01.2025, № від 19.02.2025, № від 19.03.2025, № від 18.04.2025, № від 19.05.2025, № від 20.06.2025 існувала податкова заборгованість аналогічна вказаній у додатку до Рішення 452/4-0436 від 01.10.2025.

Отже, суд першої інстанції враховуючи те, що рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №452/4-0436 від 01.10.2025 прийнято: за рішенням уповноваженої особи контролюючого органу без звернення до суду; після спливу 30-денного строку з дня вручення податкової вимоги 01.10.2012 №480; на погашення податкового боргу, що виник на підставі несплати КП «Затишне місто» грошових зобов`язань визначених платником податку у податкових деклараціях № від 20.01.2025, № від 19.02.2025, № від 19.03.2025, № від 18.04.2025, № від 19.05.2025, № від 20.06.2025; після спливу 90-денного строку, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового боргу за податковою декларацією з податку на додану вартість № від 20.06.2025; за умови відсутності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення КП «Затишне місто» помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість дійшов правильного висновку про те, що сукупність вказаних обставин наділяє правом керівника контролюючого органу прийняти рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків такого платника у банках у рахунок погашення податкового боргу.

Крім того, судом першої інстанції правильно встановлено наступні обставини.

Так, відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 30.12.2024 року №669 «Про затвердження Порядку інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, Державної казначейської служби України та надавачів платіжних послуг під час передавання платіжних інструкцій на стягнення коштів в електронній формі» та на підставі пункту 95.5 статті 95 ПК України, рішення №452/4-0436 від 01.10.2025 на банківські рахунки КП «Затишне місто», відкриті в установах банків, 31.10.2025 виставлені електронні платіжні інструкції.

Станом на 14.11.2025 за даними інформаційно-комунікаційної системи органів ДПС податковий борг КП «Затишне місто» () складає 8 133,4 тис. грн., який виник 01.10.2012 у сумі 57,2 тис.грн та до цього часу не переривався.

Згідно з історією податкового боргу з податку на додану вартість станом на 14.11.2025 за податковими деклараціями з податку на додану вартість № від 20.01.2025 року, № від 19.02.2025 податковий борг є погашеним.

Однак, за податковими деклараціями з податку на додану вартість № від 19.03.2025, № від 18.04.2025, № від 19.05.2025, № від 20.06.2025 року податкова заборгованість є не погашеною.

Водночас позивачеві була належним чином направлена та вручена податкова вимога форми «Ю» від 01.10.2012 №480, зі змісту якої вбачається, що вона отримана головним бухгалтером підприємства 10.10.2012 року, про що здійснений відповідний запис у податковій вимозі. Податковий борг з 10.10.2012 не переривався.

Враховуючи це, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач належним чином повідомлений податковою вимогою від 01.10.2012 №480 про наявність податкового боргу. Доводи апеляційної скарги зазначені висновки суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що спірне рішення про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №452/4-0436 від 01.10.2025 року є правомірним та скасуванню не підлягає.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зазначений обов`язок відповідач виконав.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача про порушення відповідачем ст. 71 Закону України «Про адміністративну процедуру», оскільки оскаржене рішення є нечітким; необхідність врахування іншого преюдиціального рішення в справі №160/9092/25 та рішень Верховного суду щодо спорів відносно рішень податкового органу де не зазначено конкретної суми податкового боргу, оскільки оскаржене рішення відповідача №452/4-0436 від 01.10.2025 року містить розмір суми податкового боргу, що підлягає погашенню позивачем, а отже є чітким та позивач звертаючись до суду з позовом не зазначав в якості його підстави порушення відповідачем ст. 71 Закону України «Про адміністративну процедуру» (а.с.6).

Відносно інших доводів позивача, які викладені в апеляційній скарзі у вигляді «системність свавілля, триваюча шкода та суспільний інтерес» та які зводяться до незгоди з судовим рішенням слід зазначити, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.

Всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Затишне місто» Павлоградської міської ради - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року у справі №160/31752/25 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 16 лютого 2026 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов