Справа № 480/7053/25
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
17 лютого 2026 р.Справа №480/7053/25
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Єфанова О.В., розглянувши заяву представника позивачів про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Військової частини НОМЕР_1 в якій позивачі просять:
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №84 від 08.08.2025 року, в частині оголошення майору ОСОБА_7 , старшому лейтенанту ОСОБА_6 , старшому лейтенанту ОСОБА_1 , старшому лейтенанту ОСОБА_5 , старшому сержанту ОСОБА_4 та сержанту ОСОБА_3 - суворої догани;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №84 від 08.08.2025 року, в частині не виплати майору ОСОБА_2 , старшому лейтенанту ОСОБА_6 , старшому лейтенанту ОСОБА_1 , старшому лейтенанту ОСОБА_5 , старшому сержанту ОСОБА_4 та сержанту ОСОБА_3 премії за серпень 2025 року;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №84 від 08.08.2025 року, в частині притягнення до повної матеріальної відповідальності майора ОСОБА_2 та стягнення з нього 374 764 грн. 64 коп., старшого сержанта ОСОБА_4 та стягнення з нього 527 666 грн. 65 коп., старшого лейтенанта ОСОБА_1 та стягнення з нього 93 333 грн. 32 коп., сержанта ОСОБА_3 та стягнення з нього 132 999 грн. 99 коп;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №84 від 08.08.2025 року, в частині притягнення до обмеженої матеріальної відповідальності лейтенанта ОСОБА_5 та стягнення з нього 45 420 грн. 00 коп. та старшого лейтенанта ОСОБА_6 та стягнення з нього 45 420 грн. 00коп.;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити майору ОСОБА_2 , старшому лейтенанту ОСОБА_6 , старшому лейтенанту ОСОБА_1 , старшому лейтенанту ОСОБА_5 , старшому сержанту ОСОБА_4 та сержанту ОСОБА_3 утриману та не виплачену премію за серпень 2025 року.
Представником позивачів подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить:
зупинити дію наказу командира військової частини НОМЕР_1 №84 від 08.08.2025 року в частині: притягнення до повної матеріальної відповідальності майора ОСОБА_2 та стягнення з нього 374 764 грн. 64 коп., старшого сержанта ОСОБА_4 та стягнення з нього 527 666 грн. 65 коп., старшого лейтенанта ОСОБА_1 та стягнення з нього 93 333 грн. 32 коп., сержанта ОСОБА_3 та стягнення з нього 132 999 грн. 99 коп. а також в частині притягнення до обмеженої матеріальної відповідальності лейтенанта ОСОБА_5 та стягнення з нього 45 420 грн. 00 коп. та старшого лейтенанта ОСОБА_6 та стягнення з нього 45 420 грн. 00 коп.
Заява про забезпечення позову обгрунтована тим, що не забезпечення позову призведе до стягнення зазначених вище коштів з грошового забезпечення позивачів. У разі прийняття ймовірного рішення суду про задоволення позову позивачам доведеться докласти значних зусиль для повернення утриманих грошових коштів. З грошового забезпечення позивачів утримуються грошові кошти на виконання приписів оскаржуваного наказу, що підтверджується довідками про доходи, які додані до заяви про забезпечення позову.
Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Дослідивши заяву про забезпечення позову до подачі позову та додані до неї матеріали, суд дійшов наступних висновків.
Забезпечення адміністративного позову це вжиття судом до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
Частиною 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно з частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Аналіз наведеної правової норми свідчить на користь висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.
Положеннями частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:
- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;
- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;
- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів;
- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.
При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 87640690) зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Так, представником позивача не надано доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Також, згідно п.10 ч.3 ст. 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом: зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
Таким чином, заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.150-151, 154 КАС України, адміністративний суд
Відмовити в задоволенні заяви представника позивачів про забезпечення позову.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.В. Єфанова