Справа № 500/6993/25
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6993/25

16 лютого 2026 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернулась на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою щодо зарахування їй страхового (загального) стажу для подальшого обчислення розміру пенсії, відповідно до записів у моїй трудовій книжці, відомостей з витягу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), а саме:

- 01.04.1983 - 20.07.1983 - КЗ «Широківська сільська бібліотека»;

- 29.09.1983 - 25.06.1984 - Івано-Франківська трикотажна фабрика;

- 01.09.1984 - 15.03.1985 - Навчання у вищих/середн. НЗ;

- 01.04.1985 - 01.06.1986 - Комбінат громадського заручання Снігурівської райспоживспілки, ресторан «Інгулець»;

- 16.06.1986 - 13.08.1987 - Очаківський промкомбінат;

- 27.08.1987 - 06.06.1988 - П`ятигірська швейна фабрика Краместпром;

- 07.07.1988 - 01.10.1996 - Очаківський промкомбінат, фабрика «Чайка»;

- 01.10.1996 - 05.04.1997 - Філія «Очаківське об`єднання санаторно-курортних закладів» Миколаївське відділення АТ «УКРПРОФОЗДОРОНЦИЯ»;

- 24.06.1998 - 16.08.1998 - Філія «Очаківське об`єднання санаторно-курортних закладів» Миколаївське відділення АТ «УКРПРОФОЗДОРОНЦИЯ», п-ту «Травневий»;

- 15.09.1998 - 09.09.1999 - Очаківський Центр зайнятості населення, виплата по безробіттю;

- 01.07.2002 - 26.08.2003 - Очаківське навчальне відділення МРНКЦ «АГРООСВІТА»;

- 27.09.2003 - 20.09.2004 - Очаківський Центр зайнятості населення, виплата по безробіттю;

- 01.08.2005 - 31.08.2005;

- 24.05.2006 - 21.07.2009 - Багатоцільове госпрозрахункове комунальне підприємство «СИРЕНА»;

- 25.11.2009 - 17.08.2010 - Очаківський Центр зайнятості населення, виплата по безробіттю;

- 23.02.2011 - 30.06.2012;

- 16.07.2012 - 03.07.2019 - ТОВ «ІМПЕКС ОЧАКІВ», ;

- 01.08.2019 - 28.12.2019 - ПАТ «Очаківське хлібоприймальне підприємство», ;

- 18.01.2020 - 18.10.2020 - Очаківська міськрайонна філія Миколаївського обласного центру зайнятості.

За результатом розгляду її заяви з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області позивач отримала відповідь №7540-7948/4-02/8-1900/25 від 27.10.2025. У відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зазначено, що за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж відображається відповідно до поданих страхувальником звітів та сплачених страхових внесків. Страховий стаж складає 27 років 08 місяців 29 днів. Також Відповідач у відповіді посилається на рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.03.2024 №34 та розрахунок страхового стажу, виконаний останнім.

Позивач вважає, що відмова відповідача є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 12.12.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов через систему "Електронний суд" із відповідними письмовими доказами 19.12.2025. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Позивач 13.10.2025 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою від 09.10.2025 з питань призначення пенсії.

Листом від 27.10.2025 №7540-7948/Ч-02/8-1900/25, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області, з врахуванням висновків викладених у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.03.2024, повідомлено позивача про відсутність підстав щодо призначення пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю у неї необхідного страхового стажу визначеного ст.26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Також, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 27.10.2025 №7540-7948/Ч-02/8-1900/25, надіслано позивачу копію рішення від 28.03.2024 за №34 про відмову у призначенні пенсії.

Рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком, за принципом екстериторіального розгляду, винесено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішенням від 28.03.2024 за №34 відмовлено в призначенні пенсії за віком прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, а отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не може бути належним відповідачем у даній справі, оскільки не розглядало надані документи та заяву позивача в призначенні пенсії.

На підставі викладеного представник відповідача Головного управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області просив в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головного управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області 30.12.2025 надіслав через систему "Електронний суд" пояснення щодо позовної заяви.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Справа розглянута з урахування періоду перебування головуючої судді у основній щорічній плановій відпустці.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

09 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернулась на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою щодо зарахування їй страхового (загального) стажу для подальшого обчислення розміру пенсії, відповідно до записів у моїй трудовій книжці, відомостей з витягу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), а саме:

- 01.04.1983 - 20.07.1983 - КЗ «Широківська сільська бібліотека»;

- 29.09.1983 - 25.06.1984 - Івано-Франківська трикотажна фабрика;

- 01.09.1984 - 15.03.1985 - Навчання у вищих/середн. НЗ;

- 01.04.1985 - 01.06.1986 - Комбінат громадського заручання Снігурівської райспоживспілки, ресторан «Інгулець»;

- 16.06.1986 - 13.08.1987 - Очаківський промкомбінат;

- 27.08.1987 - 06.06.1988 - П`ятигірська швейна фабрика Краместпром;

- 07.07.1988 - 01.10.1996 - Очаківський промкомбінат, фабрика «Чайка»;

- 01.10.1996 - 05.04.1997 - Філія «Очаківське об`єднання санаторно-курортних закладів» Миколаївське відділення АТ «УКРПРОФОЗДОРОНЦИЯ»;

- 24.06.1998 - 16.08.1998 - Філія «Очаківське об`єднання санаторно-курортних закладів» Миколаївське відділення АТ «УКРПРОФОЗДОРОНЦИЯ», п-ту «Травневий»;

- 15.09.1998 - 09.09.1999 - Очаківський Центр зайнятості населення, виплата по безробіттю;

- 01.07.2002 - 26.08.2003 - Очаківське навчальне відділення МРНКЦ «АГРООСВІТА»;

- 27.09.2003 - 20.09.2004 - Очаківський Центр зайнятості населення, виплата по безробіттю;

- 01.08.2005 - 31.08.2005;

- 24.05.2006 - 21.07.2009 - Багатоцільове госпрозрахункове комунальне підприємство «СИРЕНА»;

- 25.11.2009 - 17.08.2010 - Очаківський Центр зайнятості населення, виплата по безробіттю;

- 23.02.2011 - 30.06.2012;

- 16.07.2012 - 03.07.2019 - ТОВ «ІМПЕКС ОЧАКІВ», ;

- 01.08.2019 - 28.12.2019 - ПАТ «Очаківське хлібоприймальне підприємство», ;

- 18.01.2020 - 18.10.2020 - Очаківська міськрайонна філія Миколаївського обласного центру зайнятості.

За результатом розгляду її заяви з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області позивач отримала відповідь №7540-7948/4-02/8-1900/25 від 27.10.2025. У відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зазначено, що за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж відображається відповідно до поданих страхувальником звітів та сплачених страхових внесків. Страховий стаж складає 27 років 08 місяців 29 днів. Також Відповідач у відповіді посилається на рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.03.2024 №34 та розрахунок страхового стажу, виконаний останнім.

Не погодившись із протиправною відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлену листом №7540-7948/4-02/8-1900/25 від 27.10.2025 у зарахуванні до страхового (загального) стажу для подальшого обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 періодів роботи з 01.03.2007 по 31.12.2008, з 01.01.2009 по 21.07.2009, періоду догляду до трьох років за дитиною ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), позивач звернулася до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Згідно ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті Закону № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За змістом статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

У відповіді № 7540-7948/4-02/8-1900/25 від 27.10.2025 Відповідачем зазначено, що за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж відображається відповідно до поданих страхувальником звітів та сплачених страхових внесків. Страховий стаж складає 27 років 08 місяців 29 днів. Також Відповідач посилається рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.03.2024 №34 та розрахунок страхового стажу, виконаний останнім.

Так, відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.03.2024 №34, на яке посилається Відповідач, Позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки до страхового стажу не зараховано:

- період роботи з 01.03.2007 по 31.12.2008, оскільки відсутня сплата страхових внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування;

- період роботи з 01.01.2009 по 21.07.2009, оскільки відсутні дані в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування;

- не враховано період догляду до трьох років за дитиною ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), оскільки у свідоцтві про народження відсутня відмітка про отримання паспорта.

Згідно статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

На виконання статті 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" затвердив Порядок № 637.

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Так, відповідно до записів в трудовій книжці позивача НОМЕР_1 , Позивач працювала, зокрема:

- з 24.05.2006 - 21.07.2009 у Багатоцільовому госпрозрахунковому комунальному підприємстві «СИРЕНА».

Відповідно до запису у трудовій книжці НОМЕР_1 Позивача під порядковим номером 31 зазначено наступне: «Багатоцільове госпрозрахункове комунальне підприємство «СИРЕНА». 24.05.2006. Прийнята на роботу бухгалтером по заробітній платі. Наказ №38 від 24.05.2006».

У трудовій книжці НОМЕР_1 під порядковим номером 32 міститься наступний запис: « 01.04.2008. Посада бухгалтер по заробітній платі перейменована на посаду провідний фахівець бухгалтерії. Наказ №50 від 01.04.2008».

Під порядковим номером 33 трудової книжки НОМЕР_1 наявний запис про звільнення з посади, а саме: «21.07.2009. Звільнена за власним бажанням ст. 38 КЗПП України. Наказ №18 від 21.07.2009».

Таким чином, в трудовій книжці НОМЕР_1 Позивача містяться всі необхідні записи, які засвідчені роботодавцем та дають можливість встановити дату прийняття на роботу, місце роботи, найменування посади та накази, на підставі яких Позивач прийнята на посаду (роботу) та звільнена з посади, а також наявні назви підприємства, інформація про зміни назв підприємства, підписи та ПІБ відповідальних осіб, та відтиски печаток.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до статті 106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе роботодавець- страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Працівник не повинен відповідати за неналежне виконання роботодавцем- страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості роботодавцем щодо страхових внесків не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії періоду його роботи.

Тобто, Позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення вказаного періоду роботи до страхового стажу за порушення, вчинене страхувальником, оскільки згідно з ч.10 ст.106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе роботодавець, який є страхувальник.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного суду від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 20 березня 2019 року у справі № 688/947/17, від 05 грудня 2019 року у справі №242/2536/16-а, від 08 квітня 2020 року у справі №242/1568/17, від 21.05.2021 у справі №343/659/17.

Відтак, фактично внаслідок невиконання роботодавцем - Багатоцільовим госпрозрахунковим комунальним підприємством «СИРЕНА» обов`язку по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України Позивач позбавлений соціальної захищеності, та стажу за час роботи на вказаних підприємствах, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Вказаний висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 17.07.2019 у справі №144/669/17 та від 20.03.2019 у справі №688/947/17.

З іншої сторони саме на державні органи, в тому числі і на Пенсійний фонд України, покладено контролюючі функції за порядком правильного та вчасного нарахування та сплати роботодавцями внесків на державне соціальне страхування. Пенсійний фонд України має необхідні повноваження щодо звернення до інших контролюючих органів, а саме до податкових органів та інспекцій з праці, щодо проведення перевірок за фактами несплати чи недоплати роботодавцями внесків на державне соціальне страхування за найманих працівників.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, треба звернути увагу й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, ч. 2 ст. 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Також суд зазначає, що до страхового стажу не враховано період догляду до трьох років за дитиною ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), оскільки у свідоцтві про народження відсутня відмітка про отримання паспорта.

Вищезазначений період не був зарахований Позивачу до страхового стажу через відсутність відмітки про одержання паспорта відповідно до пункту 11 Порядку № 637, яким визначено, що час догляду непрацюючої матері до досягнення дитиною 3-річного віку встановлюється на підставі, зокрема, свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть).

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Згідно з ч. 2 ст. 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Відповідно до п. 11 наведеного вище Порядку № 637 час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

Отже, час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку зараховується до страхового стажу та встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть) та документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

При цьому, вимоги про обов`язкову наявність у свідоцтві про народження дитини відмітки про одержання паспорта чинним законодавством не передбачені.

Отже, твердження Відповідача про надання позивачем свідоцтва про народження дитини без відмітки про одержання паспорта є безпідставним та чинним законодавством не передбачене.

Зважаючи на наведене та з метою відновлення порушеного права Позивача та гарантування його ефективного захисту, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу позивача період догляду до трьох років за дитиною ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), періоди роботи з 01.03.2007 по 31.12.2008, з 01.01.2009 по 21.07.2009, оскільки саме такий спосіб є належним способом захисту порушеного права позивача.

На підставі вищенаведеного, суд вважає дії Відповідача незаконними, а тому необхідно зобов`язати Відповідача зарахувати до страхового стажу Позивача період догляду до трьох років за дитиною ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), періоди роботи з 01.03.2007 по 31.12.2008, з 01.01.2009 по 21.07.2009.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Оскільки, позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 1211.20 грн. згідно квитанції від 04.12.2025.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлену листом №7540-7948/4-02/8-1900/25 від 27.10.2025, у зарахуванні до страхового (загального) стажу для подальшого обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 , періодів роботи з 01.03.2007 по 31.12.2008, з 01.01.2009 по 21.07.2009, періоду догляду до трьох років за дитиною ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового (загального) стажу для подальшого обчислення розміру пенсії період догляду до трьох років за дитиною ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), період роботи з 01.03.2007 по 31.12.2008, з 01.01.2009 по 21.07.2009.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сплачений судовий збір в розмірі 1211 грн (одна тисяча двісті одинадцять) 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 16 лютого 2026 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільський р-н, Тернопільська обл.,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769);

третя особа:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (місцезнаходження/місце проживання: просп. Соборний, 158Б,м. Запоріжжя,Запорізький р-н, Запорізька обл.,69005 код ЄДРПОУ/РНОКПП 20490012) .

Головуючий суддя Подлісна І.М.