Справа № 480/10231/24
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року Справа № 480/10231/24

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глазька С.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/10231/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі -відповідач), у якій просить:

- визнати протиправним ненарахування та виплату не в повному обсязі ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_1 , передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткову винагороду у розмірі 100000 грн пропорційно часу участі у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення з липня 2023 року по серпень 2024 включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення з липня 2023 року по серпень 2024 включно у розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з урахуванням проведених виплат за цей період;

- визнати протиправним ненарахування та невиплату ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_1 з 01.09.2024 по 08.09.2024 включно грошового забезпечення, а саме: посадового окладу; окладу за військовим званням; надбавки за вислугу років; надбавки за особливі умови проходження служби;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату з 01.09.2024 року по 08.09.2024 включно ОСОБА_1 грошового забезпечення: посадового окладу; окладу за військовим званням; надбавки за вислугу років; надбавки за особливі умови проходження служби.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . За твердженням представника позивача, незважаючи на те, що ОСОБА_1 у період з липня 2023 року по серпень 2024 року здійснював службу в районах бойових дій м. Лиман Краматорського району Донецької області та АДРЕСА_1 , які є територією, на якій ведуться бойові дії, відповідач нараховував йому щомісячну грошову винагороду відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" не в повному обсязі.

Як зазначає представник, факт проходження позивачем служби на території районів ведення бойових дій та безпосередня участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у спірний період підтверджується довідкою від 16.10.2024 № 10018/94, відповідно до змісту якої ОСОБА_1 у період з 24.07.2023 по 27.12.2023. з 11.01.2024 по 12.04.2024, з 16.04.2024 по 23.04.2024, з 03.05.2024 по 26.07.2024, з 10.08.2024 по 09.09.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в м. Лиман Краматорський р-н. Донецька обл., смт. Борова Ізюмський р-н. Харківська обл.

Однак, всупереч вимог постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, відповідач не здійснив нарахування та виплату збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди позивачу за спірний період.

Крім того, стверджує, що у період з 01.09.2024 по 08.09.2024 відповідачем безпідставно не було нараховано позивачу грошове забезпечення, що обумовило необхідність звернення до суду.

Ухвалою суду від 02.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що для отримання підвищеної додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень, передбаченою Постановою № 168 військовослужбовцю, необхідно безпосередньо брати участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), у період здійснення зазначених заходів та виконувати бойові (спеціальні) завдання визначені пунктом 2 розділу XXXIV Порядку № 260 з обов`язковим підтвердженням такої участі, бойовим наказом (розпорядженням), журналом бойових дій та рапортом командира підрозділу про участь в таких заходах.

За ті періоди коли позивач приймав участь у заходах які підпадають під виплату додаткової винагороди у розрахунку 30000 або 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях, йому нараховувалися і виплачувалися кошти відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 , зокрема:

- у розмірі 30000,00 грн пропорційно часу участі за період з 24.07.2023 по 31.07.2023 - відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.08.2023 №934; за період з 01.08.2023 по 27.08.2023 - відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.09.2023 № 1264; за період з 01.09.2023 по 21.09.2023, за 24.09.2023 - відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.10.2023 № 1627; за період з 01.10.2023 по 31.10.2023 - відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.11.2023 № 1868; за період з 01.11.2023 по 30.11.2023 - відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.12.2023 № 2104; за період з 01.12.2023 по 26.12.2023 - відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.01.2024 № 25; за період з 12.01.2024 по 31.01.2024 - відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2024 № 216; за період з 01.02.2024 по 29.02.2024 - відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2024 № 410; за період з 01.03.2024 по 18.03.2024 - відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.04.2024 № 613; за період з 01.04.2024 по 11.04.2024, з 16.04.2024 по 22.04.2024 - відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2024 № 793; за період з 03.05.2024 по 31.05.2024 - відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.06.2024 № 1002; за період з 01.06.2024 по 04.06.2024 та з 12.06.2024 по 23.06.2024 - відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.07.2024 № 1275; за період з 01.07.2024 по 25.07.2024 - відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.08.2023 № 934; за період з 10.08.2024 по 31.08.2024 - відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2024 № 1717; 05.08.2024 № 1497; за період з 10.08.2024 по 31.08.2024 - відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2024 № 1717;

- у розмірі 10000,00 грн пропорційно часу участі: за період з 28.08.2023 по 31.08.2023 - відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.09.2023 № 1264; за період з 01.09.2023 по 21.09.2023, 24.09.2023 - відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.10.2023 № 1264; за період з 19.03.2024 по 31.03.2024 - відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.04.2024 № 613; за період з 05.06.2024 по 11.06.2024, з 24.06.2024 про 30.06.2024 - відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.07.2024 № 1275.

Зазначає, що вказані в наказах періоди виплати додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень або 100000 гривень виплачені пропорційно часу безпосередньої участі у виконанні відповідних бонових завдань. Щодо твердження позивача про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з його безпосередньою участю у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, у весь період з липня 2023 по серпень 2024 включно не знайшло свого підтвердження у документах, які є підставою для нарахування і виплати вищевказаної додаткової винагороди.

Що стосується позовних вимог щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_1 з 01.09.2024 по 08.09.2024 включно грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливі умови проходження служби повідомив, що згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.09.2024 № 257, відповідно до пункту 15 розділу 1 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджений наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. У зв`язку з цим, за період з 01.09.2024 по 08.09.2024 включно, ОСОБА_1 , належне грошове забезпечення нараховано, але не виплачене.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 про суму нарахованого та виплаченого доходу ОСОБА_1 (а.с. 114) сума додаткової винагороди до 30000,00 грн була нарахована позивачу: за липень 2023 року у розмірі 7741,94 грн (8 днів), за серпень 2023 року у розмірі 26129,03 грн (26 днів); за вересень 2023 року у розмірі 6000,00 грн (6 днів); за жовтень 2023 року у розмірі 30000,00 грн (31 день); за листопад 2023 року у розмірі 30000,00 грн (30 днів); за грудень 2023 року у розмірі 25161,29 грн (26 днів), за січень 2024 року у розмірі 19354,84 грн (20 днів), за лютий 2023 року у розмірі 30000,00 грн (29 днів), за березень 2024 року у розмірі 17419,35 грн (18 днів), за квітень 2024 року у розмірі 18000,00 грн (18 днів), за травень 2024 року у розмірі 28064,52 грн (29 днів), за червень 2024 року у розмірі 16000,00 грн (16 днів), за липень 2024 року у розмірі 24193,55 грн (25 днів), за серпень 2024 року у розмірі 28064,52 грн (29 днів).

Також, відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 про суму нарахованого та виплаченого доходу ОСОБА_1 (а.с. 114) сума додаткової винагороди до 100000,00 грн. була нарахована позивачу за серпень 2023 року у розмірі 12903,23 грн (4 дні), за вересень 2023 року у розмірі 73333,33 грн (22 дні), за березень 2024 року 41935,48 грн (13 днів), за червень 2024 року у розмірі 46666,67 грн (14 днів).

Вважаючи, що відповідачем протиправно додаткова винагорода за період з липня 2023 року по серпень 2024 року виплачувалась не в повному обсязі, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі - Закон №2011-XII).

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що затверджений наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє донині.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Президент України Указом від 24.02.2022 №69/2022 оголосив загальну мобілізацію упродовж 90 діб.

Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 Про загальну мобілізацію Кабінету Міністрів України (доручено) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання названих указів Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №1 68 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі Постанова № 168).

Відповідно до пункту 1-1 Постанови № 168 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, на період воєнного стану:

військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території противника військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань;

військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони;

військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

Згідно із пунктом 1-2 Постанови № 168, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до статті 8 Закону України від 06.12.1991 № 1934-XII «Про Збройні Сили України», Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством, в тому числі визначає порядок виплати грошового забезпечення (абз. 2 ч. 4 ст. 9 Закону №2011-XII).

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам.

Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44, який набрав чинності 31.01.2023 та застосовується з 01.02.2023, Порядок № 260 доповнено розділом XXXIV Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану, пунктом 2 якого передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;

на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;

з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями;

50 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)), затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави;

з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України;

з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту;

у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій;

у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій;

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури - військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту);

За змістом пунктів 4, 5, 6, 9, 10 розділу XXXIV Порядку № 260, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Одним днем участі у бойових діях або заходах вважається період (з 00 годин до 24 години календарної доби), протягом якого військовослужбовець залучався до участі в бойових діях або заходах, незалежно від кількості та тривалості таких залучень за добу.

У разі, коли військовослужбовець залучається до участі в бойових діях або заходах, які розпочато до 24 години однієї доби і закінчено після 00 годин наступної доби, до розрахунку включається зазначений період як два дні участі у бойових діях або заходах.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців.

Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів:

командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини;

керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Аналіз викладених норм свідчить на користь висновку про те, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), щомісячно виплачується додаткова винагорода до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

При цьому виплата додаткової винагороди до 100 000,00 грн на місяць здійснюється за місцем перебування військовослужбовця на грошовому забезпеченні (за місцем штатної служби військовослужбовця) за умови документального підтвердження факту безпосередньої участі військовослужбовця в зазначених бойових діях або заходах. Документальним підтвердженням факту такої участі слугують наступні документи: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

З наведеного вбачається, що факт перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій сам по собі ще не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн., передбаченої Постановою № 168. Ключовою ж передумовою для виникнення права на отримання такої додаткової винагороди є факт виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні Постанови №168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів», що підтверджується документами, перелік яких приведений вище.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06.06.2024 у справі № 400/1217/23.

В силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У цій справі судом встановлено, що стверджуючи про наявність у ОСОБА_1 права на отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, останній зазначає про те, що у період з липня 2023 року по серпень 2024 року брав безпосередню участь бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

На підтвердження вказаних обставин, позивач надав суду копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.07.2023 № 184 (зв бік а.с.12), відповідно до змісту якого вбачається, що з 24.07.2023 ОСОБА_1 прибув та приступив до виконання службових обов`язків у складі сил та засобів військової частини НОМЕР_1 оперативно - тактичного угруповання " ІНФОРМАЦІЯ_1 " оперативно - стратегічного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ), для участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Крім того, позивачем долучено довідку про його безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 16.10.2024 № 10018/94 (а.с.15). Так, відповідно до вказаної довідки ОСОБА_1 у період з 24.07.2023 по 27.12.2023. з 11.01.2024 по 12.04.2024, з 16.04.2024 по 23.04.2024, з 03.05.2024 по 26.07.2024, з 10.08.2024 по 09.09.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в м. Лиман Краматорський р-н. Донецька обл., смт. Борова Ізюмський р-н. Харківська обл.

Натомість, відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 брав безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора за участь у яких виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах лише у період з 28.08.2023 по 31.08.2023, з 01.09.2023 по 21.09.2023, 24.09.2023, з 19.03.2024 по 31.03.2024, з 05.06.2024 по 11.06.2024, з 24.06.2024 по 30.06.2024, що підтверджується витягами за наказів командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.09.2023 № 1264 (а.с. 99), від 05.10.2023 № 1264 (а.с. 100), від 05.04.2024 № 613 (а.с. 107), від 05.07.2024 № 1275 (а.с. 110).

Виплата додаткової винагороди у підвищеному розмірі підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 про суму нарахованого та виплаченого доходу ОСОБА_1 (а.с. 114), відповідно до якої позивачу було нараховано та виплачено додаткову винагороду до 100000,00 грн за серпень 2023 року у розмірі 12903,23 грн (за 4 дні), за вересень 2023 року у розмірі 73333,33 грн (за 22 дні), за березень 2024 року 41935,48 грн (13 днів), за червень 2024 року у розмірі 46666,67 грн (за 14 днів).

Разом з тим, суд звертає увагу, що до спірних правовідносин за оскаржуваний період підлягає застосуванню наказ № 260 від 07.06.2018, згідно з положеннями якого з 01.02.2023 додаткова винагорода в розмірі 100000,00 грн виплачується за умови безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій РФ території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;

на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;

з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями;

Водночас, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, що дає підстави для виплати додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100000 грн., здійснюється на підставі відповідних документів, що передбачені вищенаведеними нормативно-правовими актами, тобто: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

У ході розгляду цієї справи судом не виявлено належних і допустимих доказів, якими підтверджується факт безпосередньої участі позивача у період, окрім серпня 2023 року (4 дні), вересня 2023 року (22 дні), березня 2024 року (13 днів), червня 2024 року (14 днів), у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій РФ території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів.

Наданий представником позивача витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.07.2023 № 184 (зв бік а.с.12), відповідно до змісту якого вбачається, що з 24.07.2023 ОСОБА_1 прибув та приступив до виконання службових обов`язків у складі сил та засобів військової частини НОМЕР_1 оперативно - тактичного угруповання " ІНФОРМАЦІЯ_1 " оперативно - стратегічного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ), для участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України не може бути доказом безпосередньої участі позивача у бойових діях або відповідних заходах, оскільки не містить в собі жодних відомостей стосовно того, які саме бойові дії, у зазначений період, вчиняв позивач, знаходячись у спірний період, зокрема, але не виключно в район зосередження тактичного угруповання " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", як то наприклад, дії військ з метою знищення живої сили, бойової техніки і військових споруд противника, заволодіння територією, яку він обіймав, надання протидії наступу противника, відбиття його ударів й утримання захопленої своїми військами, території, що підпадало під критерії виплати саме підвищеної додаткової винагороди до рівня 100000 грн.

Водночас, необхідною умовою для отримання додаткової винагороди в розмірі до 100000 грн. є не лише перебування військовослужбовця в районах проведення воєнних (бойових) дій, необхідним є саме взяття безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Щодо наданої позивачем довідки від 16.10.2024 № 10018/94 (а.с.15) про відображення періодів участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, суд зазначає, що зазначена довідка видана з метою підтвердження підстав для надання позивачу статусу учасника бойових дій. Разом з тим, така довідка не може вважатися належною та достатньою підставою для нарахування і виплати додаткової винагороди за спірний період, оскільки правові умови та підстави для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн і для надання статусу учасника бойових дій є різними та регулюються окремими нормативно-правовими актами.

Враховуючи викладене, зазначена довідка не може слугувати доказом, що підтверджує безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у розумінні приписів пункту 1 Постанови №168, якою встановлено, що розмір додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Водночас, матеріали справи не містять інших належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, її безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, а також кількості днів участі у таких діях та заходах.

У свою чергу відсутність скарг заявника на неправильну кваліфікацію умов проходження військової служби, відсутність бойових наказів (бойових розпоряджень), відсутність записів у журналах бойових дій або журналах ведення оперативної обстановки, бойових донесень, книгах служби нарядів та подій, що відбувалися, відсутність рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), періодів (кількості днів) участі військовослужбовця в бойових діях або заходах, унеможливлюють визнання судом у якості доказаних відображених у тексті позову його аргументів.

Крім того, аналізуючи зміст позовної заяви та надані позивачем до позову документи, суд зазначає, що позивачем не надано хронологічні пояснення за наведений період щодо способу, місця перебування та періоду безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, не зазначає про конкретні завдання та дії, які ним виконувались та здійснювались у спірний період, доказів безпосередньої участі у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, позивач також не надав та на них не посилався.

Як передбачено частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. За приписами ч. 2 ст. 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 79 КАС України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк.

Отже, наведеними положеннями процесуального закону передбачено, що сторони судового процесу, у тому числі й позивач, повинні брати активну участь у збиранні доказової інформації з метою підтвердження обґрунтованості своєї позиції перед судом. Обов`язок позивача доводити обставини, на які він посилається на обґрунтування своїх доводів, є ключовим аспектом принципу змагальності у судовому процесі. Позивач не може будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, допоки інша сторона не надасть доказів на її спростування (концепція негативного доказу), оскільки такий підхід нівелює саму сутність принципу змагальності.

Тобто обов`язок доведення обставин, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, у рівній мірі покладається на обох сторін. Кожна сторона повинна довести факти, на які вона посилається. При цьому підставу позову повинен довести саме позивач.

Даний висновок суду повністю кореспондується із правовим висновком, висловленим у постанов Верховного Суду від 25.06.2020 року по справі № 520/2261/19, де вказано, що визначений ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Так, позивач належних та допустимих документів, які б підтверджували факт чи обставини його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у спірний період не надав, а суд у ході офіційного з`ясування обставин - не встановив, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення, а саме: посадового окладу; окладу за військовим званням; надбавки за вислугу років; надбавки за особливі умови проходження служби за період з 01.09.2024 по 08.09.2024 та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату з 01.09.2024 року по 08.09.2024 включно грошового забезпечення: посадового окладу; окладу за військовим званням; надбавки за вислугу років; надбавки за особливі умови проходження служби, суд враховує наступне.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, у період з 01.09.2024 по 08.09.2024 включно грошове забезпечення позивачу не виплачувалося. В обґрунтування правомірності своїх дій відповідач посилається на наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 09.09.2024 № 257 (а.с. 113) про зняття позивача з усіх видів забезпечення, у тому числі призупинення виплати грошового забезпечення з 09.09.2024 у зв`язку із самовільним залишенням військової частини.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини, поданих відповідно до частини п`ятої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, та/або заяви, повідомлення начальника відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про вчинене кримінальне правопорушення. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.

Аналогічні норми закріплені у п.п. 144-1 - 144-2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153.

Згідно з вимогами пункту 15 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення не виплачується за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше. Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що саме день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про військовослужбовця обумовлено як можливість початку призупинення військової служби особи, що самовільно залишила військову частину.

За відсутності факту самовільного залишення військовослужбовцем військової частини чи місця проходження служби, у військової частини відсутні законодавчо визначені підстави для припинення виплати йому грошового забезпечення.

Як встановлено судом в ході судового розгляду відомості про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесення відомостей про кримінальне провадження з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення «самовільне залишення частини або місця служби» матеріали справи не містять.

Водночас, самовільне залишення військової частини, на яке посилається відповідач відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.09.2024 № 257, мало місце 09.09.2024. Таким чином, навіть за умови правомірності відповідного наказу командира військової частини, він не може поширювати свою дію на період з 01.09.2024 по 08.09.2024 включно.

Будь-яких доказів відсутності позивача на військовій службі у період з 01.09.2024 по 08.09.2024, а також доказів існування правових підстав для невиплати грошового забезпечення за цей період відповідачем суду не надано. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у спірний період позивач перебував на військовій службі, а його служба у встановленому законом порядку не була призупинена. Відтак, у відповідача були відсутні правові підстави для невиплати позивачу грошового забезпечення за період з 01.09.2024 по 08.09.2024 включно.

За наведених обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.09.2024 по 08.09.2024 включно та зобов`язання відповідача здійснити виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.09.2024 по 08.09.2024 включно.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у спосіб, визначений позивачами шляхом зазначення складових грошового забезпечення, яке підлягає виплаті, адже у суду відсутні підстави вважати, що відповідач, здійснюючи нарахування грошового забезпечення на виконання цього рішення не врахує якісь з них.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.09.2024 по 08.09.2024 включно.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) грошове забезпечення за період з 01.09.2024 по 08.09.2024 включно.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько