Справа № 320/3028/26
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви

16 лютого 2026 року м. Київ справа № 320/3028/26

Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просить суд зобов`язати відповідача здійснити реєстраційні дії та виправити технічну помилку в адресі квартири АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва на право власності від 10.08.2005 на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 28.07.2005 №1399-С/КІ та довідки БТІ, виданої 17.04.2005 за номером КВ-2015 №9067.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.01.2026 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня отримання копії ухвали суду, протягом якого позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- привести позовну заяву у відповідність до вимог статті 160 КАС України, з урахуванням вказаних судом зауважень та надати суду два примірники уточненої позовної заяви;

- надати суду всі наявні у позивача докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з урахуванням вказаних судом зауважень.

06 лютого 2026 року на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено позовну заяву в новій редакції з уточненими позовними вимогами, в якій позивач просить суд:

- визнати недійсним рішення Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 28197108 від 16.10.2014, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зареєструвати квартиру АДРЕСА_3 відповідно до свідоцтва про право власності від 10.08.2005 на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 28.07.2005 №1399-С/КІ та довідки БТІ, виданої 17.04.2005 за номером КВ-2015 №9067.

Проте, судом встановлено, що позовна заява в новій редакції з уточненими позовними вимогами не відповідає вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на таке.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до частини четвертої статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Зміст позовних вимог визначає предмет позову. Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів. Іншими словами, зміст позовних вимог - це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу у прохальній частині позову. Крім того, чітке визначення предмета позову та суті спірних правовідносин має значення, зокрема, і для правильного обчислення строку звернення до суду.

Верховний Суд в постанові від 18.09.2020 у справі №916/1423/18 виснував, що реалізуючи право на судовий захист, звертаючись до суду, особа наводить у позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту, що не вимагає їх формулювання дослівно тими словосполученнями, які застосував законодавець. Головним є змістовне наповнення обраного позивачем способу захисту, яке визначається судом із взяттям до уваги його правових обґрунтувань. Такі висновки підтверджують правильність методу юридичного аналізу, який покладає на суд обов`язок, незважаючи на застосовані позивачем словесні формулювання, зрозуміти суть його звернення щодо обрання певного способу судового захисту.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить суд

- визнати недійсним рішення Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 28197108 від 16.10.2014, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зареєструвати квартиру АДРЕСА_3 відповідно до свідоцтва про право власності від 10.08.2005 на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 28.07.2005 №1399-С/КІ та довідки БТІ, виданої 17.04.2005 за номером КВ-2015 №9067.

Проте, позивачем не зазначено реквізити оскаржуваного рішення Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, не надано копію такого рішення, а також не зазначено відповідачем Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві.

Крім того, позивачем не конкретизовано відповідача, до якого заявлено позовну вимоги «скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 28197108 віл 16.10.2014, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ».

Суд зазначає, що позивач, заявляючи позовні вимоги в частині зобов`язання Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зареєструвати квартиру АДРЕСА_3 відповідно до свідоцтва про право власності від 10.08.2005 на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 28.07.2005 №1399-С/КІ та довідки БТІ, виданої 17.04.2005 за номером КВ-2015 №9067, зазначив про наявність рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій від 24.11.2025 №82039822 державного реєстратора прав на нерухоме майно Духновської Олесі Анатоліївни, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Також позивач зазначив про звернення зі скаргою 24.11.2025 до Київського міжрегіонального управління юстиції України на дії державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чуйко Г.Г., у задоволенні якої відмовлено.

Проте, позивачем не зазначено нормативного обґрунтування порушення саме зазначеним відповідачем його прав та інтересів.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Суд наголошує на тому, що право громадян на звернення до суду не є абсолютним і його захист може бути обмеженим строком звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Процесуальним законом передбачені певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Відповідно до статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У разі неподання особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналогічна позиція застосована Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06.02.2018 у справі №607/6231/17, від 17.04.2018 у справі №438/769/13-а, від 24.04.2018 у справі №357/18214/14, від 26.06.2018 у справі №663/1012/16-а, від 10.07.2018 у справі №820/4856/17, від 28.08.2018 у справі №826/11545/17, від 09.11.2018 у справі №334/3536/17, від 27.11.2018 у справі №537/2348/16-а, від 27.11.2018 у справі №305/2056/15-а, від 20.12.2018 у справі №756/513/17, від 20.12.2018 у справі №712/7831/16-а, від 22.01.2019 у справі №201/9987/17, від 07.02.2019 у справі №802/497/16-а, від 14.05.2019 у справі №826/26174/15, від 21.12.2019 у справі №826/12776/15 та від 05.05.2022 у справі №240/10663/20, від 26.12.2024 у справі №500/7713/23, тощо.

Водночас для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи спростовує дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у такої особи можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2024 у справі №500/7713/23.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Предметом позову у цій справі є, зокрема, оскарження свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 28197108 від 16.10.2014, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, звертаючись до суду з означеною позовною заявою 20.01.2026 (через понад 11 років), позивач, позивачем не наведено жодних підстав поважності пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, звернувшись 20.01.2026 до суду з даним позовом, позивач пропустив строк звернення до суду з позовною заявою у цій частині.

При цьому матеріали справи не містять заяви про поновлення строку звернення до суду.

Частинами першою та другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

У зв`язку з цим суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви на 10 днів (з моменту отримання цієї ухвали), протягом якого позивачу необхідно у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно уточнити прохальну частину позовної заяви з урахуванням вказаних судом зауважень.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Керуючись статтями 121, 241, 243, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на 10 календарних днів з дня вручення копії даної ухвали суду, протягом якого позивачу необхідно:

- надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою та докази поважності причин його пропуску;

- привести позовну заяву у відповідність до вимог статті 160 КАС України, з урахуванням вказаних судом зауважень та надати суду два примірники уточненої позовної заяви з наданням копії уточненої позовної заяви та усіх доданих до неї доказів в одному примірнику для суду, а також примірники позовної заяви з додатками відповідно до кількості відповідачів.

Копію ухвали суду надіслати позивачу (його представнику).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Дудін С.О.