Справа № 420/27381/25
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за результатом якого позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення даних про виключення з військового обліку ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Любашівський РВ УМВС України в Одеській області 22 липня 1997 року) до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та, відповідно Електронного кабінету призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 привести облікові дані про виключення з військового обліку ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Любашівський РВ УМВС України в Одеській області 22 липня 1997 року, РНОКПП: НОМЕР_2 ), в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та, відповідно, Електронному кабінеті призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідність, згідно до наявних відомостей щодо виключення ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_3 виданий Любашівський РВ УМВС України в Одеській області 09 грудня 1997 року, РНОКПП: НОМЕР_4 ) з військового обліку на підставі підпункту 3 пункту 6 статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 виражені від 01 серпня 2025 року щодо звернення до Національної поліції України, для доставки ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 для складення адміністративного протоколу.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 виключений з військового обліку. Водночас в інформаційній системі «ОБЕРІГ» позивач значиться як військовозобов`язаний. Представником позивача адвокатом Жмурко С.Л. було направлено адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо досудового врегулювання спору, шляхом добровільного внесення коректних даних до електронної інформаційної системи «ОБЕРІГ». Проте відповідачем не прийнято відповідного рішення та запропоновано позивачу особисто з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_4 , для отримання направлення на проходження медичного огляду військово-лікарської комісії.

Позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Ухвалою суду від 18 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Відповідачем було подано відзив на позов, в якому він просить відмовити в задоволенні позову та вказує на те, що станом на 1998 рік, особи з ступенем придатності «не придатний до військової служби в мирний час , обмежено придатний у воєнний час» не виключались з військового обліку, це не було передбачено чинним на той час Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», підзаконними нормативно правовим актом було передбачено не виключення з військового обліку, а зняття, і то в подальшому було скасовано вказану вимогу та визначено обов`язок перебування на військовому обліку.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

ОСОБА_1 1980 р.н., станом на 1998 рік мав статус призовника, 21.10.1998 року лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний не придатним до військової служби в мирний час обмежено придатний у військовий час.

З 1998 року ОСОБА_1 обліковується як не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

Наступний медичний огляд ВЛК проведено 30.01.2003 року та статус «Обмежено придатний» підтверджено.

09 червня 2006 року Наказом Міністра оборони України №342 були внесені зміни до постанови з військового обліку в Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України №35 від 22.01.2002, щодо зняття з військового обліку громадян, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби в мирний час та обмежено придатними у воєнний час. Так, з 09.06.2006 року громадяни визнані не придатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час знімались із військового обліку.

З наданої до суду копії обліково-послужної картки вбачається, що ОСОБА_1 «виключений з ВО 22.11.96 р. згідно наказу МО України від 22.06.2006 р. №342 за п.2.5 (за станом здоров`я)». Відповідно до штампу позивач знятий з військового обліку 22.11.2006 року. Суд вбачає, що в записі міститься описка та його слід читати не як « 96» а як « 06».

В інформаційній системі «ОБЕРІГ» позивач значиться як військовозобов`язаний.

Представником позивача адвокатом Жмурко С.Л. було направлено адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо внесення даних про виключення з військового обліку ОСОБА_1 до електронної інформаційної системи «ОБЕРІГ».

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.06.2025 року №8101 повідомлено позивача, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» в редакції від 15.02.2025 року в ст.2 Прикінцевих та перехідних положень встановлено: «Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.

Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.».

ОСОБА_1 до цього часу самостійно не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання направлення для проходження медичного огляду ВЛК.

Позивач вважає бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення даних про виключення з військового обліку ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Любашівський РВ УМВС України в Одеській області 22 липня 1997 року) до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та, відповідно Електронного кабінету призовників, військовозобов`язаних та резервістів протиправною та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Надаючи юридичну оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України (стаття 65 Конституції України).

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено та наразі триває.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-XII).

Згідно з частинами 1,2 ст.1 Закону №2232-ХІІ, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави є військовозобов`язаними (ч. 9 ст. 1 Закону №2232-XII).

Згідно із ч.10 ст.1 Закону №2232-XII, громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Пунктом 11 статті 38 Закону №2232-XII визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Аналогічні норми містяться і в Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 (надалі Порядок №1487).

Виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, зокрема, щодо керівництва військовим обліком військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, здійснення контролю за його станом, забезпечення адміністрування, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил, ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства, покладено на відповідні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, згідно із Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 23.02.2022 №154.

Згідно із пунктом 9 цього Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, забезпечують достовірності даних Реєстру, відповідно до Законів України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», «;Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах», «;Про захист персональних даних» та міжнародних договорів у сфері захисту інформації, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

У свою чергу, відповідно до Порядку №1487, військовий облік полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо:

фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками;

здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами;

подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.

Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (п. 20 Положення).

Відповідно до статті 1 Закону від 16.03.2016 №1951-VІІІ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі №1951-VІІІ), Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр) інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

У відповідності до ч. 8 ст. 5 Закону №1951-VІІІ, органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Згідно з положеннями ст. 6 Закону №1951-VІІІ до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до положень статті 7 Закону №1951-VІІІ відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку є персональними даними військовозобов`язаного, що вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру.

Положеннями статті 8 Закону №1951-VІІІ визначено, що до службових даних військовозобов`язаного, зокрема, належать відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи).

Суд зауважує, що зазначені відомості відображаються у військово-обліковому документі в електронній формі. Вказане відображено у п.8 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №559.

Суд наголошує, що п.1 ч.1 ст.14 Закону №1951-VІІІ встановлено, що ведення Реєстру включає внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним.

Частиною 3 статті 14 Закону №1951-VІІІ визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Суд зауважує, що відповідно до Переліку інформації, яка зазначається в облікових записах списку персонального військового обліку військовозобов`язаних та резервістів рядового, сержантського та старшинського складу Порядку №1487 обов`язковою інформацією є висновок військово-лікарської комісії, графа та пункт відповідного наказу (графа 15).

Пунктом 4 Порядку №559 передбачено, що у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін у паперовій формі повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Представником позивача адвокатом Жмурко С.Л. було направлено адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо внесення даних про виключення з військового обліку ОСОБА_1 до електронної інформаційної системи «ОБЕРІГ».

Суд з цього приводу з`ясував, що ОСОБА_1 1980 р.н., станом на 1998 рік мав статус призовника, 21.10.1998 року лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний не придатним до військової служби в мирний час обмежено придатний у військовий час. Наступний медичний огляд ВЛК проведено 30.01.2003 року та статус «Обмежено придатний» підтверджено.

Так, відповідно статті 73 В Наказу Міністра оборони України №2 від 1994 року було передбачено можливість визнання непридатним до військової служби у мирний час та обмежено здатні у воєнний час.

Надалі, Наказ Міністра оборони України №2 від 1994 року втратив чинність 28.11.2008, на підставі Наказу Міністра оборони України №402 від 14.08.2008 про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Відповідно до п.1.2 глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Положення №402), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до статті 73 В (Плоскостопість та інші деформації стопи та пальців з незначним порушенням функцій) було передбачено можливість визнання непридатним до військової служби та обмежено придатним у воєнний час.

Так, станом на час виникнення спірних правовідносин (після набрання чинності 04.05.2024 Закону України від 21.03.2024 №3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист»), вказана в статті 62 В (Включено: набуті деформації та дефекти пальців кисті та стопи S60-69, S90-99, набуті деформації кінцівок Т11, Т13, Т92, Т93, набута плоскостопість М20-М21; фібробластичні порушення М72 з незначними порушеннями функцій; за наявності об`єктивних даних без порушень функцій) передбачає встановлення для особи придатності до військової служби.

Отже, громадяни України, які до внесення змін у законодавство про військовий обов`язок і військову службу (до 04.05.2024) були визнані обмежено придатними до військової служби, підлягають повторному медичному огляду після набрання чинності Законом №3621-ІХ.

Окрім цього, згідно з п.3.8 глави 3 розділу ІІ Наказу №402, постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.

Таким чином, військовозобов`язаним потрібно щорічно оновлювати медичну інформацію.

З цього приводу суд бере до уваги, що медичне обстеження позивача проводилося більше 22 років тому, а відтак результати досліджень є неактуальними та не можуть свідчити про реальний стан здоров`я позивача. Тому для вирішення питання перебування позивача на військовому обліку необхідний дійсний висновок військово-лікарської комісії.

15 січня 2015 року Наказом МО №24 були внесені зміни до Постанови з військового обліку в Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України №35 від 22.01.2002 щодо відміни положення про зняття з військового обліку громадян, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби в мирний час та обмежено придатними у воєнний час.

В подальшому відповідно до наказу Міністерства оборони України "Про затвердження Переліку випадків, за яких громадяни України знімаються з військового обліку військовозобов`язаних" №684 від 20.12.2017 року (далі - Наказ МО №684) зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у військових комісаріатах, відповідних підрозділах Служби безпеки України підлягають громадяни України, які: були засуджені до позбавлення волі за злочини середньої тяжкості та відбували покарання в установах відбування покарань; за рішенням військово-лікарських комісій (призовних комісій) визнані за станом здоров`я непридатними в мирний час, обмежено придатними у воєнний час через хвороби, які пов`язані з розладами психіки і поведінки, нервової системи, та їх наслідки.

В подальшому всі військовозобов`язані визнані обмежено придатними повинні були перебувати на військовому обліку.

Отже, аналіз вказаних вище норм права дає підстави стверджувати, що надані позивачем відомості не є належними та не створюють юридичних наслідків у розрізі наявності підстав для актуалізації даних в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

При цьому, судом враховано, що у відповідача відсутні відомості щодо медичного огляду позивача.

Окрім того, суд бере уваги те, що відповідач у відповіді на заяву позивача повідомив ОСОБА_1 про необхідність прибуття до ТЦК та СП для проходження медичного огляду через відсутність діючого висновку військово-лікарської комісії, що, у свою чергу, спрямовано на належне документальне оформлення військово-облікових документів та визначення придатності/непридатності особи у відповідності до вимог Закону України від 21.03.2024 №3621-IX, яким фактично скасовано такий статус як «обмежено придатний у воєнний час».

З огляду на викладене, зважаючи на мету та завдання військового обліку, суд дійшов до висновку про відсутність у відповідача правових підстав для внесення даних в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто вмотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи із заявлених позовних вимог та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відповідач діяв на підставі закону, тобто протиправність дій не знайшла свого підтвердження, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст.295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст.255 КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко

.