Справа № 420/28968/25
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Альфа-грант» (, місце знаходження: 65015, м. Одеса, Французький бульвар, 22, корпус 3, приміщення 8Н) до Одеської митниці, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місце знаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип. 21а) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 22 серпня 2025 року надійшла позовна заява Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Альфа-грант» (, місце знаходження: 65015, м. Одеса, Французький бульвар, 22, корпус 3, приміщення 8Н) до Одеської митниці, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України(код ЄДРПОУ ВП 44005631, місце знаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип. 21а), в якій представник просив:

- Визнати протиправним та скасувати Рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UА500110/2025/000100/1 від 12.08.2025 року та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500110/2025/000250 від 12.08.2025 року.

Ухвалою суду від 26 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що з метою оформлення товарів, що ввозились на митну територію України на виконання зобов`язань за Контрактом №10/03-1 від 10.03.2025 року укладеним з ISOPLUS INTERNATIONAL LIMITED, декларантом було подано митну декларацію № 25UA69U3 від 11.08.2025 року. Проте, контролюючим органом було винесено картку відмови в прийнятті митної декларації та прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості.

Стосовно підстав для коригування митної вартості представник позивача зазначив таке.

Щодо відсутності доказів оплати за товар, представник зазначив, що такі твердження є помилковими у зв`язку з наявними платіжними інструкціями №315 від 12.05.2025 та №330 від 17.06.2025.

Також, представник звернув увагу, що умови оплати та їх виконання стосуються лише господарських взаємовідносин між сторонами контракту.

Умови поставки і оплати за товар сторони погодили і зафіксували у рахунку-проформі (Proformainvoice) №2025AVC04 від 08.05.2025 та в рахунку (Commercialinvoice) №2025AVC04 від 02.06.2024: 80% передоплата, 20% після завантаження. Платіжною інструкцією №315 від 12.05.2025 було здійснено передоплату в розмірі 80% вартості товару згідно проформи-інвойсу №2025AVC04 від 08.05.2025; Платіжною інструкцією №330 від 17.06.2025 було здійснено оплату за двома рахунками: - в розмірі 20% згідно інвойсу №2025AVC03 від 02.06.2025 (що не має відношення до даного розмитнення); - в розмірі 20% згідно інвойсу №2025AVC04 від 02.06.2025.

Щодо витрат на транспортування, представник зазначив, що за умов поставки FOB (Інкотермс 2010), продавець зобов`язується доставити товар на борт судна у визначеному порту відвантаження. Після цього всі витрати і ризики переходять до покупця. Витрати на завантаження товару на судно в порту відвантаження є відповідальністю продавця і включені в ціну товару. Таким чином, витрати по навантаженню товару на борт судна включаються до ціни товару і входять у обов`язки продавця товару.

Відмітки в коносаменті «Freightcollect» може вказувати на те, що вартість фрахту ще не сплачена на момент завантаження на судно і має бути сплачена після прибуття вантажу до порту призначення. Оформлення коносаменту не є зоною відповідальності декларанта відповідно до умов поставки FOB та договору транспортного експедирування.

Через канцелярію суду 10.09.2025 року від Одеської митниці надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити у повному обсязі, з огляду на таке.

Як свідчать фактичні обставини справи, декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подано митну декларацію (МД) 25UA69U3 від 11.08.2025 року відповідно до якої за умовами поставки FOB на митну територію України надійшов товар ПП «Виробничо-комерційна фірма «АЛЬФА-ГРАНТ», а саме:

1. Прозорі тканини завширшки більш як 30 см зі скловолокна, переплетення типу Лено (механічно зв`язаний текстиль), цивільного використання в будівництві, в рулонах шириною 1м:- FIBERGLASS MESH (FIBERLUXE STANDART)розміром 1х43м, розмір комірки 5х5мм, щільністю 135г/кв.м - 1804 рулонів;- FIBERGLASS MESH (WALLMASTER PREMIUM) розміром 1х50м, розмір комірки 4х4мм, щільністю 165г/ кв.м +/- 3% - 1300 рулонів;Не є товаром військового призначення та подвійного використання.Торгова марка - нема даних;Виробник: ISOPLUS INTERNATIONAL LIMITED;Країна виробництва Китай.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) 25UA69U3 від 11.08.2025 року позивачем надані документи зазначені в графі 44 МД.

На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) 25UA69U3 від 11.08.2025 року було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості № UA500110/2025/000100/1 від 12.08.2025року, а саме:

«Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої ст.58 МКУ.

Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини другої ст.53 МКУ, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Згідно пункту 7 зовнішньоекономічного договору від 10.03.2025 №10/03-1 порядок оплати визначається в інвойсі та оплата проводиться банківським переказом на рахунок продавця після отримання покупцем проформирахунку продавця. Відповідно до умов оплати згідно наданих документів, у проформі-інвойс від 08.05.2025 № 2025AVC04 та інвойсі від 02.06.2025 №2025AVC04 зазначено, що передоплата 80%, а решта суми виплачується після навантаження. Згідно проформи-інвойсу від 08.05.2025 № 2025AVC04 та інвойсу від 02.06.2025 №2025AVC04 загальна сума вартості поставленого товару становить 20875,80 дол. США.

Згідно з наданого платіжного документа від 12.05.2025 SWIFT сума передоплати становить 16682,38 дол. США, яка не відповідає умовам 80% проформи-інвойсу від 08.05.2025 № 2025AVC04 та інвойсу від 02.06.2025 №2025AVC04. Копія SWIFT від 12.05.2025 не може бути взяті до уваги в якості банківського платіжного документа, що стосуються оцінюваного товару та підтверджують факт оплати, оскільки згідно з нормами Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 2, для здійснення платіжної операції з переказу іноземної валюти використовується платіжна інструкція в іноземній валюті, реквізити якої передбачені Положенням про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216.

Згідно з наданого платіжного документа від 17.06.2025 № 330 сума оплати становить 8621,82 дол. США, яка не відповідає умовам 20% проформи-інвойсу від 08.05.2025 № 2025AVC04 та інвойсу від 02.06.2025 №2025AVC04. Загальна сума предоплати згідно з наданих до митного оформлення платіжних документів від 12.05.2025 SWIFT та 17.06.2025 № 330 становить 25304,20 дол. США, а згідно проформи-інвойсу від 08.05.2025 № 2025AVC04 та інвойсу від 02.06.2025 №2025AVC04- 20875,80 дол. США., що викликає сумніви щодо дійсності заявленої митної вартості та не дає можливості ідентифікувати товар.

При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою, відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції. «Дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни. Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару. Під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Приміткам та додатковими положеннями до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі визначено, що стандартне розуміння "умов повної конкуренції" дозволяє стороні не враховувати при розгляді ціни, які включають спеціальні знижки лише для ексклюзивних агентів. Крім того, відповідно до інформації, наявної в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» (далі - АСМО), ціна продажу оцінюваних товарів є нижчою за ціну товарів з ідентичними та аналогічними характеристиками, які імпортувалися іншими резидентами на митну територію України. При цьому, у поданих до Митниці документах продавця відсутня інформація про надання будь-яких знижок на товари, що не дає можливості упевнитись, що заявлена декларантом митна вартість товарів ґрунтується на дійсній вартості, а тому не може бути визнана митним органом. Враховуючи зазначене, імпортером не дотримані положення умов повної конкуренції при формуванні ціни товару передбачені положеннями до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі. Отже, з огляду на пункт 4 частини другої статті 53 Кодексу декларантом не надано належних документальних підтверджень ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар.

Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 N599, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 р. за №984/21296, у розділі Б „Складові митної вартості, гривень зазначаються витрати (складові митної вартості), передбачені частиною десятою статті 58 Кодексу, що не включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, підтверджені документально (договорами, рахунками, товаротранспортними накладними, розрахунками на основі транспортних тарифів тощо). Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу). Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.

Згідно з частиною десятою ст.58 МКУ при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Законом України від 01.07.2004р. №1955-IV „Про транспортно-експедиторську діяльність визначено, що транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Експедитор - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортноекспедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування. Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. Плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, частини четвертої, десятої статті 58 Митного кодексу України), Податкового кодексу України (пункту 190.1 статті 190) є обов`язковою для включення до бази оподаткування таких товарів. Поставка оцінюваного товару заявлена на комерційних умовах поставки FOB XINGANG.

На вказаних умовах поставки FOB покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару та понести витрати, пов`язані з доставкою товару до місця призначення відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс). На вказаних умовах поставки до обов`язків продавця належить витрати, пов`язані з навантаженням товару на борт судно.Також слід відмітити, що з огляду на маршрут транспортування товару (порт XINGANG (Китай) порт Саїд (Єгипет) - Чорноморськ) при умовах поставки FOB SHANGHAI, експедитор повинен надавати послуги з розвантаження, перевантаження та обробки товару в порту XINGANG, у звязку з заміною судна ALS KRONOS 523S на судно A. OBELIX та перевалку контейнера TGHU9690579. Однак, відомості про вартість витрат таких послуг, які є складовими митної вартості, не включені у графу 21 декларації митної вартості до ЕМД від 11.08.2025 № 25UA69U3 та відсутні у поданих документах. При цьому у наданих до митних оформлень морських коносаментах зазначено фразу «Freightcollect», яка вказує на те, що вартість фрахту підлягає сплаті вантажоодержувачем по прибуттю вантажу в порт призначення.

Зазначене може свідчити про ризик декларування не всіх складових митної вартості товарів відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України (далі Кодекс).Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України (далі МКУ) подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати:- рахунокфактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури, але у наданих до митного оформлення документах відсутні банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг.

Довідка про транспортні витрати від 07.08.2025 № Довідка №0708/01, що підтверджує транспортні витрати, не може вважатися належним документом, оскільки він не є первинним документом у розумінні ч. 2 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а згідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України платникам податків забороняється формування показників митних декларації на підставі даних, не підтверджених первинними документами, регістрами бухгалтерського обліку, фінансової звітності. Тобто декларантом не підтверджені транспортні витрати.відповідно до п.2.5 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.2012 №631, для виконання відповідних митних формальностей, з урахуванням положень ст.254 МКУ, необхідно забезпечення декларантом перекладу документів українською мовою для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій. Правильність перекладу документів, що надаються Декларантом відповідно до статті 254 Кодексу, засвідчується шляхом вчинення напису "Перекладено вірно", проставленням особистого підпису особи, яка здійснила переклад, та печатки підприємства, співробітник якого зробив переклад. До митного оформлення не надано переклад митної декларації країни відправлення від 04.06.2025 № 00148583.»

Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

Декларантом надіслано лист від 12.08.2025, в якому він повідомив, що подав всі необхідні документи для митного оформлення і додаткові надавати не буде.

Отже, декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ та не спростовані наявні розбіжності у документах.

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № 25UA69U3 від 11.08.2025 року містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) 25UA41U9.

Таким чином, Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару № UA500110/2025/000100/1 від 12.08.2025та картки відмови № UA500110/2025/000250 від 12.08.2025 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ПП «Виробничо-комерційна фірма «АЛЬФАГРАНТ».

Також, 10.09.2025 року від Одеської митниці надійшло клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 16 лютого 2026 року відмовлено у клопотанні відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Через канцелярію суду 12.09.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Через канцелярію суду 16.09.2025 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Альфа-грант» зареєстровано 10.03.2009 року.

Основним видом діяльності є 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

Так, судом встановлено, що 10.03.2025 року між ISOPLUS INTERNATIONAL LIMITED (Продавець) та ПП «ВКФ «Альфа-грант» (Покупець) укладено Контракт № 10/03-1, за умовами якого продавець погодився продати, а покупець погодився купити товар: сітка скловолокна, виготовлена на заводі ISOPLUS INTERNATIONAL LIMITED у Китаї. Кожне відвантаження буде регламентуватися по проформі-інвойсу на кожну партію товару. (п. 1 контракту)

Тип товару, деталі упаковки,ціна тощо будуть визначені за попереднім рахунком. Контрактна валюта долар США. В вартість входить: вартість тари, упаковки та маркування. (п. 3 контракту)

За цим контрактом товари поставляються окремими партіями з проформи-інвойсу (відповідно до інкотермс 2010, умови поставки FOB). Порт відвантаження порт Китаю (п. 4 контракту)

Порядок оплати визначається в інвойсі. (п. 7 контракту)

Так, покупцем було замовлено у продавця товар відповідно до проформи-інвойс №2025AVC04 від 08.05.2025 року та комерційного-інвойс №2025AVC04 від 02.06.2025 року на суму 20875,80 дол США.

Також, у комерційному-інвойс №2025AVC04 від 02.06.2025 року передбачено: умови: FOBXINGANG; упаковка:поліетиленові пакети (п.2); порт призначення: Україна (п. 7); умови оплати: 80% передоплата, решта оплачується після завантаження перед випуском (п.8).

Факт здійснення оплати за товар підтверджено платіжною інструкцією в іноземній валюті №315 від 12.05.2025 року на суму 16682,28 дол США (призначення платежу передоплата за інвойсом №2025AVC04 від 08.05.2025) та платіжною інструкцією в іноземній валюті №330 від 17.06.2025 року на суму 8621,82 дол США (призначення платежу передоплата за інвойсом №2025AVC03від 02.06.2025, №2025AVC04 від 02.06.2025).

Судом встановлено, що з метою доставки замовленого товару, між позивачем та ТОВ «Клевер Тім» 13.05.2025 року було укладено договір №1305/25/02 транспортного експедирування.

Відповідно до рахунку №РФ-26350 від 06.08.2025 року позивачу було надано послуги:

- Міжнародне морське перевезення вантажу за межами державного кордону України Xingang Чорноморськ 225 398,51 грн;

- Організація автоперевезення вантажів на території України Чорноморськ-Одеса 9406,32 грн та ПДВ 1881,26 грн;

- Транспортно-експедиційне обслуговування на території України 2500,00 грн та ПДВ 500 грн;

Всього: 239 686,09 грн з ПДВ.

Факт оплати за надані послуги підтверджено платіжною інструкцією №892 від 20.08.2025 року на суму 239 686,09 грн.

Відповідно до довідки про транспортні витрати від 07.08.2025 року для митних органів України, ТОВ Клевер Тім повідомляє, що вартість міжнародного перевезення складає: вартість міжнародного перевезення за маршрутом Xingang Чорноморськзгідно коносаменту WMSS25054490 - 225 398,51 грн. страхування вантажу не проводилось.

Так, судом встановлено, що на виконання умов договору, на підставі інвойсу та відповідних транспортних документів було здійснено поставку товару та подано до митного оформлення митну декларацію №25UA69U3 від 11.08.2025.

Також, судом встановлено, що на виконання вимог статті 54 МКУ та зв`язку із опрацюванням профілів ризику системи управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості, під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) №25UA69U3 від 11.08.2025 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки та не містяться всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500110/2025/000100/1 від 12.08.2025, а саме:

«Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої ст.58 МКУ.

Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини другої ст.53 МКУ, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Згідно з пункту 7 зовнішньоекономічного договору від 10.03.2025 №10/03-1 порядок оплати визначається в інвойсі та оплата проводиться банківським переказом на рахунок продавця після отримання покупцем проформирахунку продавця. Відповідно до умов оплати згідно наданих документів, у проформі-інвойс від 08.05.2025 № 2025AVC04 та інвойсі від 02.06.2025 №2025AVC04 зазначено, що передоплата 80%, а решта суми виплачується після навантаження. Згідно проформи-інвойсу від 08.05.2025 № 2025AVC04 та інвойсу від 02.06.2025 №2025AVC04 загальна сума вартості поставленого товару становить 20875,80 дол. США.

Згідно з наданого платіжного документа від 12.05.2025 SWIFT сума передоплати становить 16682,38 дол. США, яка не відповідає умовам 80% проформи-інвойсу від 08.05.2025 № 2025AVC04 та інвойсу від 02.06.2025 №2025AVC04. Копія SWIFT від 12.05.2025 не може бути взяті до уваги в якості банківського платіжного документа, що стосуються оцінюваного товару та підтверджують факт оплати, оскільки згідно з нормами Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 2, для здійснення платіжної операції з переказу іноземної валюти використовується платіжна інструкція в іноземній валюті, реквізити якої передбачені Положенням про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216.

Згідно наданого платіжного документа від 17.06.2025 № 330 сума оплати становить 8621,82 дол. США, яка не відповідає умовам 20% проформи-інвойсу від 08.05.2025 № 2025AVC04 та інвойсу від 02.06.2025 №2025AVC04. Загальна сума пердоплати згідно наданих до митного оформлення платіжних документів від 12.05.2025 SWIFT та 17.06.2025 № 330 становить 25304,20 дол. США, а згідно проформи-інвойсу від 08.05.2025 № 2025AVC04 та інвойсу від 02.06.2025 №2025AVC04- 20875,80 дол. США., що викликає сумніви щодо дійсності заявленої митної вартості та не дає можливості ідентифікувати товар.

При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою, відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції. «Дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни. Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару. Під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Приміткам та додатковими положеннями до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі визначено, що стандартне розуміння "умов повної конкуренції" дозволяє стороні не враховувати при розгляді ціни, які включають спеціальні знижки лише для ексклюзивних агентів. Крім того, відповідно до інформації, наявної в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» (далі - АСМО), ціна продажу оцінюваних товарів є нижчою за ціну товарів з ідентичними та аналогічними характеристиками, які імпортувалися іншими резидентами на митну територію України. При цьому, у поданих до Митниці документах продавця відсутня інформація про надання будь-яких знижок на товари, що не дає можливості упевнитись, що заявлена декларантом митна вартість товарів ґрунтується на дійсній вартості, а тому не може бути визнана митним органом. Враховуючи зазначене, імпортером не дотримані положення умов повної конкуренції при формуванні ціни товару передбачені положеннями до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі. Отже, з огляду на пункт 4 частини другої статті 53 Кодексу декларантом не надано належних документальних підтверджень ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар.

Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 N599, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 р. за №984/21296, у розділі Б „Складові митної вартості, гривень зазначаються витрати (складові митної вартості), передбачені частиною десятою статті 58 Кодексу, що не включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, підтверджені документально (договорами, рахунками, товаротранспортними накладними, розрахунками на основі транспортних тарифів тощо).Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу).Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.

Згідно з частиною десятою ст.58 МКУ при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Законом України від 01.07.2004р. №1955-IV „Про транспортно-експедиторську діяльність визначено, що транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.Експедитор - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування. Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. Плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, частини четвертої, десятої статті 58 Митного кодексу України), Податкового кодексу України (пункту 190.1 статті 190) є обов`язковою для включення до бази оподаткування таких товарів. Поставка оцінюваного товару заявлена на комерційних умовах поставки FOB XINGANG.

На вказаних умовах поставки FOB покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару та понести витрати, пов`язані з доставкою товару до місця призначення відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс). На вказаних умовах поставки до обов`язків продавця належить витрати, пов`язані з навантаженням товару на борт судно. Також слід відмітити, що з огляду на маршрут транспортування товару (порт XINGANG (Китай) порт Саїд (Єгипет) - Чорноморськ) при умовах поставки FOB SHANGHAI, експедитор повинен надавати послуги з розвантаження, перевантаження та обробки товару в порту XINGANG, у звязку з заміною судна ALS KRONOS 523S на судно A. OBELIX та перевалку контейнера TGHU9690579. Однак, відомості про вартість витрат таких послуг, які є складовими митної вартості, не включені у графу 21 декларації митної вартості до ЕМД від 11.08.2025 № 25UA69U3 та відсутні у поданих документах. При цьому у наданих до митних оформлень морських коносаментах зазначено фразу «Freightcollect», яка вказує на те, що вартість фрахту підлягає сплаті вантажоодержувачем по прибуттю вантажу в порт призначення.

Зазначене може свідчити про ризик декларування не всіх складових митної вартості товарів відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України (далі Кодекс).Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України (далі МКУ) подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати:- рахунокфактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури, але у наданих до митного оформлення документах відсутні банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг.

Довідка про транспортні витрати від 07.08.2025 № Довідка №0708/01 , що підтверджує транспортні витрати, не може вважатися належним документом, оскільки він не є первинним документом у розумінні ч. 2 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а згідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України платникам податків забороняється формування показників митних декларації на підставі даних, не підтверджених первинними документами, регістрами бухгалтерського обліку, фінансової звітності. Тобто декларантом не підтверджені транспортні витрати. відповідно до п.2.5 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.2012 №631, для виконання відповідних митних формальностей, з урахуванням положень ст.254 МКУ, необхідно забезпечення декларантом перекладу документів українською мовою для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій. Правильність перекладу документів, що надаються Декларантом відповідно до статті 254 Кодексу, засвідчується шляхом вчинення напису "Перекладено вірно", проставленням особистого підпису особи, яка здійснила переклад, та печатки підприємства, співробітник якого зробив переклад. До митного оформлення не надано переклад митної декларації країни відправлення від 04.06.2025 № 00148583.»

Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 Митного кодексу України додаткові документи та відомості.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що декларантом було надіслано лист від 12.08.2025, в якому він повідомив, що подав всі необхідні документи для митного оформлення і додаткові надавати не буде.

Таким чином, проаналізувавши у сукупності вищевказані факти та розбіжності у документах, митниця зробила висновок про неможливість визначення митної вартості товарів за ціною угоди.

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № 25UA69U3 від 11.08.2025 року містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) 25UA41U9.

Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на митні органи.

До митної справи, відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями Митного кодексу України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органудокументи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Частиною першою статті 337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 337 МК України визначено, що контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

За результатами правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, що стало підставою прийняття рішення № UA500110/2025/000100/1 від 12.08.2025.

Так, судом встановлено, що підставами для прийняття оскаржуваного рішення стало:

1. Згідно пункту 7 зовнішньоекономічного договору від 10.03.2025 №10/03-1 порядок оплати визначається в інвойсі та оплата проводиться банківським переказом на рахунок продавця після отримання покупцем проформирахунку продавця. Відповідно до умов оплати згідно наданих документів, у проформі-інвойс від 08.05.2025 № 2025AVC04 та інвойсі від 02.06.2025 №2025AVC04 зазначено, що передоплата 80%, а решта суми виплачується після навантаження. Згідно проформи-інвойсу від 08.05.2025 № 2025AVC04 та інвойсу від 02.06.2025 №2025AVC04 загальна сума вартості поставленого товару становить 20875,80 дол. США.

Згідно наданого платіжного документа від 12.05.2025 SWIFT сума передоплати становить 16682,38 дол. США, яка невідповідає умовам 80% проформи-інвойсу від 08.05.2025 № 2025AVC04 та інвойсу від 02.06.2025 №2025AVC04. Копія SWIFT від 12.05.2025 не може бути взяті до уваги

Згідно наданого платіжного документа від 17.06.2025 № 330 сума оплати становить 8621,82 дол. США, яка не відповідає умовам 20% проформи-інвойсу від 08.05.2025 № 2025AVC04 та інвойсу від 02.06.2025 №2025AVC04. Загальна сума пердоплати згідно наданих до митного оформлення платіжних документів від 12.05.2025 SWIFT та 17.06.2025 № 330 становить 25304,20 дол. США, а згідно проформи-інвойсу від 08.05.2025 № 2025AVC04 та інвойсу від 02.06.2025 №2025AVC04- 20875,80 дол. США., що викликає сумніви щодо дійсності заявленої митної вартості та не дає можливості ідентифікувати товар.

2. На вказаних умовах поставки FOB покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару та понести витрати, пов`язані з доставкою товару до місця призначення відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс). На вказаних умовах поставки до обов`язків продавця належить витрати, пов`язані з навантаженням товару на борт судно.Також слід відмітити, що з огляду на маршрут транспортування товару (порт XINGANG (Китай) порт Саїд (Єгипет) - Чорноморськ) при умовах поставки FOB SHANGHAI, експедитор повинен надавати послуги з розвантаження, перевантаження та обробки товару в порту XINGANG, у зв`язку з заміною судна ALS KRONOS 523S на судно A. OBELIX та перевалку контейнера TGHU9690579. Однак, відомості про вартість витрат таких послуг, які є складовими митної вартості, не включені у графу 21 декларації митної вартості до ЕМД від 11.08.2025 № 25UA69U3 та відсутні у поданих документах. При цьому у наданих до митних оформлень морських коносаментах зазначено фразу «Freightcollect», яка вказує на те, що вартість фрахту підлягає сплаті вантажоодержувачем по прибуттю вантажу в порт призначення.

Так, стосовно кожної виявленої розбіжності суд зазначає таке.

Стосовно доказів на підтвердження здійсненої оплати за товар, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що порядок оплати визначається в інвойсі. (п. 7 контракту)

У комерційному-інвойс №2025AVC04 від 02.06.2025 року передбачено: умови: FOBXINGANG; упаковка:поліетиленові пакети (п.2); порт призначення: Україна (п. 7); умови оплати: 80% передоплата, решта оплачується після завантаження перед випуском (п.8).

Факт здійснення оплати за товар підтверджено платіжною інструкцією в іноземній валюті №315 від 12.05.2025 року на суму 16682,28 дол США (призначення платежу передоплата за інвойсом №2025AVC04 від 08.05.2025) та платіжною інструкцією в іноземній валюті №330 від 17.06.2025 року на суму 8621,82 дол США (призначення платежу передоплата за інвойсом №2025AVC03від 02.06.2025, №2025AVC04 від 02.06.2025).

Представник позивача стосовно зазначеної розбіжності зазначив, що такі твердження є помилковими у зв`язку з наявними платіжними інструкціями та звернув увагу, що умови оплати та їх виконання стосуються лише господарських взаємовідносин між сторонами контракту.

Надаючи оцінку вказаному, суд погоджується з доводами представника позивача, що умови оплати та їх строки є взаємовідносинами господарського характеру в межах виконання укладеного договору та жодним чином не можуть впливати на визначення митної вартості товару. А тому такі доводи митного органу відхиляються судом у зв`язку з їх безпідставністю.

Стосовно понесених позивачем витрат на транспортування, а саме навантаження та розвантаження, суд зазначає, що умовами контракту передбачено, щотовари поставляються окремими партіями з проформи-інвойсу (відповідно до інкотермс 2010, умови поставки FOB) (п. 4 контракту).

Як вже було зазначено судом, у комерційному-інвойс №2025AVC04 від 02.06.2025 року передбачено: умови: FOBXINGANG.

Відповідно до редакції Інкотермс 2010 умови поставки FOB (FreeOnBoard (… namedportofshipment) Франко борт (… назва порту відвантаження), Франко борт означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Даний термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом.

Витрати на завантаження товару на судно в порту відвантаження є відповідальністю продавця і включені в ціну товару. Тобто, всі витрати до порту Чорноморськ Україна покладені на продавця.

Таким чином, такі доводи митного органу є помилковими та відхиляються судом.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

При укладанні таких договорів сторони є вільними у визначенні кількості його умов, які в подальшому підлягатимуть виконанню сторонами.

Таким чином, суд погоджується з доводами представника позивача та доходить висновку, що наведені доводи митного органу є необґрунтованими та не підтверджені жодними доказами, а тому відхиляються судом.

Проаналізувавши доводи сторін, суд доходить висновку, що митним органом безпідставно зазначено про відсутність відповідних документів та недостатність наданих позивачем документів для визначення митної вартості за першим (основним) методом.

Вищевикладені встановлені судом обставини, підтверджені застосованими нормами матеріального права спростовують доводи представника відповідача щодо недостатності поданих митниці документів для визначення митної вартості товару за основним методом.

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Також, згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності, яка відбулась між сторонами, але митний орган не врахував наданих позивачем пояснень.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що позивачем надано достатньо належним чином оформлених документів для підтвердження митної вартості товару за основним методом, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оцінюючі встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення контролю митної вартості, приймаючи рішення не довів правомірності своїх дій.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку що позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що позов задоволено, керуючись приписами ст. 139 КАС України судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 6712,56 грн.

Стосовно стягнення витрат понесених з перекладу на українську мову в розмірі 2550,00 грн, представником позивача надано: акт надання послуг з перекладу №250819001 від 19.08.2025 та платіжна інструкція №891 від 19.08.2025 на суму 2550 грн з ПДВ.

Аналізуючи вказане, суд зазначає, що відповідно до наданих доказів, здійснений переклад відповідних документів є співмірними із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.

З наведених підстав, суд доходить висновку, щодо наявності підстав для відшкодування позивачу за рахунок відповідача понесених витрат на переклад документів в розмірі 2550,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Альфа-грант» (, місце знаходження: 65015, м. Одеса, Французький бульвар, 22, корпус 3, приміщення 8Н) до Одеської митниці, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місце знаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип. 21а) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500110/2025/000100/1 від 12.08.2025року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці № UА500110/2025/000250 від 12.08.2025 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стіллі» (, місце знаходження: 65026, м. Одеса, пл. Грецька, 1, оф. 201-Б) судовий збір в розмірі 6712,56 коп. (шість тисяч сімсот дванадцять гривень 56 копійок) та витрати на перекладача в розмірі 2550,00 грн (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко