Справа № 521/2114/26
Суддя: Шевчук Н. О.
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/2114/26
Номер провадження № 2-а/521/78/26
У Х В А Л А

про залишення адміністративного позову без руху

17 лютого 2026 року м. Одеса

Суддя Хаджибейськго районного суду міста Одеси Шевчук Н.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Хаджибейського районного суду міста Одеси з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд: поновити строк на оскарження постанови №12697 від 10.07.2025 року, визнати постанову №12697 від 10.07.2025 року недійсною, призупинити та закрити виконавче провадження №80217649 до вирішення справи по суті.

16.02.2026 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Хаджибейського районного суду м. Одеси, справу розподіллено судді Хаджибейського районного суду міста Одеси Шевчук Н.О.

17.02.2026 року адміністративна справа №521/2114/26 надійшла у провадження судді Шевчук Н.О.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданими до неї письмовими матеріалами, суд виснує, що вказаний позов поданий з порушенням вимог ст. 160-161 чинного КАС України, враховуючи таке.

Положеннями ч. 1 ст. 169 КАС України зазначено, що суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 6 ч.5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені Законом або судом строки.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позовної заяви.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права звернення із позовом у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" заява №11681/85, рішення від 07 липня 1989 року, пункт 35 Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином питання про поновлення строку є оціночним і повинно вирішуватися в кожному конкретному випадку на підставі належних і допустимих доказів.

Як зазначив позивач у позовній заяві, 10.07.2025 року відносно нього відповідачем була винесена оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення №12697 за ч.3 ст. 210 КУпАП, відповідно до якої на ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 17000 грн.

Позивач зазначив, що оскаржувана постанова йому не вручалася, про її існування він дізнався лише після відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на його банківські рахунки.

Крім того, позивач зазначив, що в постанові вказано, що копію постанови ним отримано 15.08.2025 року, але це не відповідає дійсності.

У зв`язку із викладеними обставинами, з метою забезпечення доступу до правосуддя, позивач просить суд поновити строк звернення до суду з даним позовом.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Положеннями ст. 289 КУпАП також визначено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ч. 6 ст. 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, звертаючись до суду із відповідним позовом, позивач, зазначаючи про підставність поновлення йому процесуальних строків для звернення із позовом до суду, не лише не надає належних та обґрунтованих доказів на підтвердження пропущення ним такого строку, а і не зазначає коли саме, на його переконання, отримав копію оскаржуваної постанови та не надає на підтвердження цього також будь-яких письмових доказів, що унеможливлює встановлення такого факту судом для вирішення клопотання заявника.

Статтею 123 цього Кодексу встановлені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, а саме, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У рішенні від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ указав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією з підстав для поновлення строку може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип остаточності судового рішення), особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків.

Суд вважає за необхідне вказати, що питання поновлення пропущених процесуальних строків вирішується судом в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Найпоширенішими підставами, за яких може бути поновлений пропущений строк звернення до суду, є, зокрема, форс-мажорні обставини або такі, що перебували поза контролем особи (аварії, катастрофи, природні явища) та інші об`єктивні причини, що не залежали від її волі (тяжка хвороба, неправомірні дії інших осіб тощо).

Водночас, у випадку, коли позивачем не наведено обґрунтованих аргументів та переконливих доказів, які могли б свідчити про об`єктивну неможливість вчинення ним всіх необхідних і можливих дій щодо реалізації процесуальних прав у передбачені процесуальним законом строки, застосування судами передбачених законом наслідків пропущення строків звернення до суду, не є порушенням права особи на доступ до суду.

Враховуючи наведене, суд виснує про необхідність запропонувати позивачу надати інші належним чином обґрунтовані причини пропуску ним процесуального строку для звернення до суду із адміністративним позовом про скасування постанови відповідача, оскільки наведені заявником причини пропуску такого строку, суд вважає непереконливими.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Окрім вказаного, суд зауважує, що позивачем на виконання вимог ч. 5 ст. 160 КАС України, не зазначено у вступній частині позову обставин наявності/відсутності у позивача електронного кабінету, РНОКПП, актуальну адресу електронної пошти, дату народження; також не зазначено ЄДРПОУ відповідача, що є самостійною підставою для залишення позовної заяви без руху у відповідності до вимог ст. 169 КАС України.

Враховуючи, що під час вирішення питання судом про відкриття провадження у справі суд дійшов висновку про те, що позивачем не обґрунтовано поважних та непереборних причин щодо пропуску ним процесуального строку для звернення до суду з адміністративним позовом, тобто не зазначено обґрунтовані підстави пропуску такого строку на оскарження вказаної постанови, не виконано вимоги ч. 5 ст. 160 КАС України, суд залишає позовну заяву позивача без руху, з мотивів, викладених за текстом даної ухвали.

У зв`язку з тим, що при вирішенні питання про відкриття провадження було встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. 160, 161 КАС України, згідно із ч. 1 ст. 169 КАС України, наявні підстави для залишення позовної заяви без руху, з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 160, 161, 169, 171 КАС України, Хаджибейський районний суд міста Одеси

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ), про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху.

ОСОБА_1 усунути встановлені при поданні адміністративного позову недоліки зазначені в даній ухвалі протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що, у разі виконання вимог суду, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Шевчук