Справа № 520/861/25
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 р. Справа № 520/861/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2025, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, по справі № 520/861/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання протиправним та скасуваня рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі-відповідач), в якому, просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Національної поліції в Полтавській області (, адреса: вул. Матвійчука Юліана, 83, м. Полтава, 36039), оформлене Висновком про анулювання дозволу на зберігання та носіння мисливської нарізної зброї громадянину ОСОБА_1 від 21.08.2024 (м. Полтава) за підписом інспектора СКОЗ ГУНП в Полтавській області майора поліції Вадима Луценка, який погоджено начальником СКОЗ ГУНП в Полтавській області підполковником поліції Романом Назарьовим та затверджено заступником начальника ГУНП в Полтавській області підполковником поліції Віталієм Мельничуком.

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області (, адреса: вул. Матвійчука Юліана, 83, м. Полтава, 36039) з 21.08.2024 відновити дозвіл за №7510, виданий ГУНП в Полтавській області громадянину ОСОБА_1 на носіння та зберігання мисливської нарізної зброї, «Tsvircoon S», кл.9х21 мм., № НОМЕР_1 , про що внести відповідні відомості до Єдиного реєстру зброї, а раніше вилучену зброю та боєприпаси до неї - повернути власнику.

- вирішити питання про розподіл судових витрат, зокрема, стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області (, адреса: вул. Матвійчука Юліана, 83, м. Полтава, 36039) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень сплачений позивачем за подання даного позову судовий збір у розмірі 968,96 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 88 копійок), а також витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 р. в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасуваня рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від від 04 березня 2025 р. скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції від 04.03.2025 не ґрунтується на засадах верховенства права, є незаконним, необґрунтованим та не відповідає завданню адміністративного судочинства, та також не є справедливим.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , перебував на обліку в Головному управлінні Національної поліції в Полтавській області як власник зброї, який мав у власності Карабін TSVIRCOONS серії НОМЕР_1 . Дозвіл на носіння та зберігання зброї № НОМЕР_3 від 17.05.2022, виданий Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області, дійсний до 12.05.2025.

Відповідно до листа УСР в Полтавській області ДПР НПУ від 23.07.2024 № 24973-2024 до СКОЗ ГУНП в Полтавській області надано інформацію стосовно осіб, яким за матеріалами управління, повідомлено про підозру або складено повідомлення про підозру, що не вручене через не встановлення їх місцезнаходження, та якими отримувалися дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу набоїв, споряджених гумовими кулями.

Згідно наданого додатку до зазначеного листа відповідачем було встановлено, що ОСОБА_1 07.09.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР за № 0000019 від 03.03.2021, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до висновку про анулювання дозволу на зберігання та носіння мисливської нарізної зброї громадянину ОСОБА_1 від 21.08.2024, затвердженого заступником начальника ГУНП в Полтавській області підполковником поліції Віталієм Мельничуком, анульовано дозвіл № 7510, виданий ГУНП в Полтавській області громадянину ОСОБА_1 на носіння та зберігання мисливської нарізної зброї «Tsvircoon S», кл. 9х21 мм., № НОМЕР_1 .

З даним висновком ОСОБА_1 ознайомився 26.12.2024, про що міститься відмітка на висновку.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на підтверджений в ході судового розгляду факту повідомлення позивачу про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що згідно з п.5.1 Інструкції № 622 є підставою для скасування дозволу на право носіння та зберігання зброї, а тому позивачем та представленими ним доказами не доведено протиправності спірних висновків про анулювання дозволу на зберігання та носіння зброї.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII).

За приписами ст.1 Закону № 580-VIII Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до ст. 2 Закону № 580-VIII завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

У статті 3 Закону № 580-VIII визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 21 частини 1 статті 23 Закону №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням фізичними та юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів, матеріалів та речовин, на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ, у тому числі за наявністю договорів страхування відповідальності осіб, які мають у власності чи іншому законному володінні/користуванні зброю, за шкоду, яку може бути заподіяно третій особі внаслідок володіння, зберігання чи використання цієї зброї, укладених за класом страхування 13, визначеним статтею 4 Закону України «Про страхування».

Відповідно до пункту 16 частини 1 статті 26 Закону №580-VIII, поліція засобами інформаційно-комунікаційної системи наповнює та підтримує в актуальному стані реєстри та бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, стосовно зброї, що перебуває у володінні та користуванні фізичних і юридичних осіб, яким надано дозвіл на придбання, зберігання, носіння, перевезення зброї.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.1992 № 576 затверджено Положення про дозвільну систему (далі Положення № 576), згідно пункту 1 розділу першого якого встановлено, що дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

До предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать, зокрема, вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини (пункт 2 розділу першого Положення).

Відповідно до пункту 9 розділу другого Положення видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття підприємств, майстерень і лабораторій здійснюється, на вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку, спортивну, навчальну, охолощену, мисливську нарізну і гладкоствольну), бойові припаси до неї, холодну зброю, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї - у порядку, визначеному МВС.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 за № 637/3077) затверджено Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів (далі -Інструкція).

Згідно підпункту 1.1. розділу першого Інструкції ця Інструкція визначає умови та порядок видачі та анулювання дозволів на придбання, зберігання, облік, охорону, носіння, перевезення і використання зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, боєприпасів, інших предметів, матеріалів та речовин, щодо зберігання і використання яких установлено спеціальні правила, порядок та на які поширюється дія дозвільної системи, правил поводження з ними та їх застосування.

Підпунктом 1.3 розділу першого Інструкції встановлено, що основними завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду (далі - пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі - холодна зброя)), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), та патрони до них, основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

Відповідно до глави 4 Інструкції № 622 встановлено, що згідно із законодавством України органам поліції, зокрема, надано право анулювати дозволи на придбання, зберігання, носіння зброї, основних частин зброї та пристроїв, надані громадянам, у випадках, передбачених пунктом 5.1 глави 5 цього розділу. Після анулювання відповідного дозволу власник зобов`язаний здати зброю (за наявності - основні частини зброї) чи пристрій, патрони і боєприпаси до них до органу (підрозділу) поліції та прийняти рішення щодо подальшого її переоформлення чи реалізації. У разі незгоди власника з рішенням органу (підрозділу) поліції про анулювання зазначеного дозволу матеріали передаються до суду для вирішення питання щодо примусового вилучення зброї, основних частин зброї, пристроїв, патронів і боєприпасів до них.

Приписами п. 5.1 Інструкції № 622 визначено, органи (підрозділи) поліції не мають права давати згоду керівникам підприємств, установ, організацій та суб`єктам господарювання на укладення трудових договорів на виконання таких робіт, а також надавати дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, пневматичної чи холодної зброї, пристроїв та патронів до них громадянам, а також проводити їх перереєстрацію в разі: надходження від уповноваженого органу до уповноваженого підрозділу контролю за обігом зброї інформації про повідомлення такій особі про підозру або інформації про складення щодо такої особи повідомлення про підозру, що не вручене через невстановлення її місцезнаходження.

Відповідно до пункту 12.19 Інструкції № 622 у разі анулювання дозволу на зберігання, носіння зброї (разом із основними частинами зброї - за наявності), пристрою уповноваженим підрозділом контролю за обігом зброї ці відомості вносяться в ЄРЗ, у результаті чого засобами ЄРЗ формується висновок про анулювання дозволу на зберігання, носіння зброї (разом із основними частинами зброї - за наявності), пристрою (додаток 33). Висновок затверджується керівником уповноваженого підрозділу контролю за обігом зброї або керівником органу (підрозділу) поліції. У висновку викладаються підстави прийняття такого рішення. Після прийняття такого рішення особа втрачає право на зберігання та носіння зброї, основної частини зброї, пристрою.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що органам поліції надано право анулювати дозволи на придбання, зберігання та носіння зброї, основних частин зброї та пристроїв, видані громадянам, про що складається відповідний висновок.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що з вищенаведених правових норм, пункт 4 Інструкції № 622 кореспондується з пунктом 5.1 цієї Інструкції, а саме перелік підстав для невидачі дозволу на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, пневматичної чи холодної зброї, пристроїв та патронів до них громадянам, а також проведення їх перереєстрації, зазначені в пункті 5.1 Інструкції №622, також є переліком підстав для анулювання вказаних дозволів.

Отже дозвіл анулюється з тих самих підстав, з яких і відмовляється у видачі дозволу на придбання, зберігання та носіння зброї.

Вказані висновки відповідають позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 16 квітня 2020 року у справі №580/2396/19, від 29 січня 2021 року у справі №640/1452/19.

З матеріалів справи встановлено, листом УСР в Полтавській області ДПР НПУ від 23.07.2024 № 24973-2024 до СКОЗ ГУНП в Полтавській області яким надано інформацію стосовно осіб, яким за матеріалами управління, повідомлено про підозру або складено повідомлення про підозру, що не вручене через не встановлення їх місцезнаходження, та якими отримувалися дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу набоїв, споряджених гумовими кулями.

Відповідно до додатку до вказаного листа встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - 07.09.2022, внесеного до ЄРДР за № 0000019 від 03.03.2021, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Вказане, також, міститься у висновку про анулювання дозволу на зберігання та носіння мисливської нарізної зброї громадянину ОСОБА_1 від 21.08.2024.

На підставі вказаного, ГУНП в Полтавській області керуючись п.п.4 та 5.1 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622 прийнято висновок про анулювання дозвілу № 7510, виданий ГУНП в Полтавській області громадянину ОСОБА_1 на носіння та зберігання мисливської нарізної зброї «Tsvircoon S», кл. 9х21 мм., № НОМЕР_1 .

Колегія суддів зазначає, що положення Інструкції №622 містять перелік підстав для відмови особі у наданні дозволу на зберігання та носіння вогнепальної зброї, однією з яких є надходження від уповноваженого органу до УП ЦОУП, УП ГУНП інформації про повідомлення такій особі про підозру або інформації про складення щодо такої особи повідомлення про підозру, що не вручене через невстановлення її місцезнаходження.

З вищезазначеного випливає, що підставою для анулювання дозволу на зберігання та носіння мисливської нарізної зброї громадянину ОСОБА_1 стало повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР за № 0000019 від 03.03.2021, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

З урахуванням наведеного, у відповідача були належні та обґрунтовані підстави для складення оскаржуваного висновку про анулювання ОСОБА_1 дозволу на право носіння і зберігання вогнепальної зброї.

Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 16.04.2020 у справі №580/2396/19, від 29.01.2021 у справі №640/1452/19.

При цьому, доводи апелянта, що на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення позивач вже доволі тривалий час не мав процесуального статусу «підозрюваний», колегія суддів вважає безпідставним, виходячи з наступного.

Відповідно п.19 ч.1 ст. 3 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Частиною 1 статті 42 КПК України передбачено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що ухвалою суду від 09.01.2023 по справі № 552/9379/22 Київський районний суду м. Полтави призначено судовий розгляд матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України в приміщенні Київського районного суду м. Полтави у відкритому судовому засіданні на 10.20 год. 19.01.2023.

Згідно до інформації з веб-сайту Судової влади України (https://court.gov.ua/fair/) встановлено, що розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 по справі № 552/9379/22 призначено до судового розгляду на 13.02.2026 о 10:40 в приміщенні Київського районного суду м. Полтави.

Отже, станом на час розгляду апеляційного провадження, справа № 552/9379/22 перебуває на розгляді Київського районного суду м. Полтави.

Таким чином, наявність на розгляді суду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, свідчить про те, що кримінальне провадження щодо позивача не припинено та триває.

За таких обставин доводи апелянта про відсутність у позивача процесуального статусу, який міг бути врахований відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення, є необґрунтованим.

Крім того, приписи глави 4 Інструкції № 622 надають право анулювати дозвіл з огляду на надходження інформації про повідомлення особі про підозру та не містить заборону прийняття такого рішення або положень про скасування такого рішення в разі набуття особою статусу обвинуваченого.

Доводи апелянта, що посадові особи УСР не мали законного права передавати до ГУНП в Полтавській області будь-яку інформацію щодо ОСОБА_1 , розголошувати відомості вже завершеного досудового розслідування, ще й без згоди вказаної фізичної особи (громадянина України) та/або уповноваженої особи (слідчого чи прокурора), поширювати конференційну інформацію щодо особи (передавати персональні дані позивача) у явно непередбачений законом спосіб, ще й перебравши на себе повноваження уповноваженого кримінальним процесуальним законодавством органу, що є грубим порушенням конституційних принципів, окрім іншого, ст.8, ч.2 ст.19 Конституції України, а також ст.ст.2, 3, 6-8, 18, 64 Закону №580-VIII, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки предметом позову є висновок про анулювання дозволу на зберігання та носіння мисливської нарізної зброї, а не дії посадової особи щодо направлення повідомлення.

Посилання позивача на постанови Верховного Суду від 03.03.2020 по справі №540/544/19 колегія суддів не приймає, оскільки суд враховує останню позицію викладеної в постановах Верховного Суду.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що дозвіл на носіння та зберігання зброї анульовано на підставі повідомлення позивача про підозру в рамках кримінального провадження.

Отже, з урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 по справі № 520/861/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова