Справа № 400/1327/26
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

16 лютого 2026 р. № 400/1327/26
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельника О.М., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,в

до відповідачаВознесенської міської ради, площа Центральна, 1, м. Вознесенськ, Вознесенський район, Миколаївська область, 56501,

треті особиДержавна інспекція архітектури та містобудування України, бульв. Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133, Комунальне підприємство "Водопостачання м. Вознесенська", вул. Михайлівська, 2, м. Вознесенськ, Вознесенський р-н, Миколаївська область, 56501, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, просп. Миру, 34,м. Миколаїв,54004, Міністерство культури України, вул. Франка Івана, 19,м. Київ,01054, Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради, площа, Центральна, 1, м. Вознесенськ, Вознесенський район, Миколаївська область, 56501

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Вознесенської міської ради (далі-відповідач), за участі третіх осіб, в якій просить визнати протиправним та скасувати Рішення Вознесенської міської ради від 22 серпня 2025 року № 11 «Про визнання замовника будівництва по об`єкту: «Нове будівництво Центру ментального здоров`я та розвитку за адресою: пл. Центральна, 3 м. Вознесенськ Миколаївська обл.» яким визнано замовником будівництва по об`єкту: «Нове будівництво Центру ментального здоров`я та розвитку за адресою: пл. Центральна, 3, м. Вознесенськ Миколаївська обл.» Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради ().

Ухвалою від 16.02.2026 року суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

16 лютого 2026 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову в якій останній просить

- зупинити дію рішення Вознесенської міської ради від 22 серпня 2025 року № 11 «Про визнання замовника будівництва по об`єкту: «Нове будівництво Центру ментального здоров`я та розвитку за адресою: пл. Центральна, 3 м. Вознесенськ Миколаївська обл.» до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

- заборонити Вознесенській міській раді, Управлінню житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради (), а також будь-яким іншим особам, які діють на підставі або на виконання оскаржуваного рішення, вчиняти будь-які дії, спрямовані на його реалізацію, зокрема:

отримувати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки;

розробляти, затверджувати та проводити оплату за розробку проєктно-кошторисної документації;

реєструвати в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва (ЄДЕССБ) документи на виконання підготовчих чи будівельних робіт;

здійснювати фізичні підготовчі або будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером :11:030:0025.

В обґрунтування своєї заяви позивач зазначив, що оскаржуване рішення прийнято щодо земельної ділянки з кадастровим номером :11:030:0025, яка має цільове призначення 07.01 - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення;

- розташована у межах ландшафтно-рекреаційної зони Р-1 згідно з Планом зонування території;

- містить обмеження у використанні (охоронні та санітарні зони);

- перебуває у межах історично сформованої частини міста.

Тож, оскаржуване рішення ініціює будівництво медичного закладу на земельній ділянці (к.н. :11:030:0025), яка за даними ДЗК має цільове призначення 07.01 (рекреація) та згідно з Планом зонування міста належить до зони Р-1, де капітальна забудова заборонена.

Окрім того, 06 лютого 2026 року рішенням чергової 89 сесії міської ради виділено 1 500 000 грн на початок реалізації проекту. Це підтверджує намір Відповідача негайно розпочати витрачання коштів та підготовчі роботи, що зробить захист прав Позивача неефективним у разі затримки.

Разом з тим, забезпечення позову у вигляді заборони проведення підготовчих та будівельних робіт дасть змогу у подальшому ефективно та співмірно здійснити захист порушених прав та інтересів держави та виконання завдання адміністративного судочинства.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення виходячи з такого.

Відповідно до вимогст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Приписами ч.1ст.151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено шляхом, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта, забороною відповідачу та іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмету спору.

Частиною 2 цієї статті визначено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду у разі задоволення позову; для задоволення судом заяви про забезпечення позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, а також довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

Передумовою для вжиття таких заходів, з урахуванням положень ч.2ст.151 КАС України, є існування та встановлення судом обставин, визначених ч.2 ст.150 Кодексу.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Водночас заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.02.2021р. у справі №640/4269/20, від 08.12.2021р. у справі №640/19442/21.

З аналізу вказаних норм вбачається, що прийняття рішення про забезпечення позову доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача або є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням.

Так, необхідність у забезпеченні позову викликана тим, що рішенням Вознесенської міської ради фактично започатковано процедуру реалізації капітального будівництва закладу охорони здоров`я, що суперечить функціональному призначенню території та правовому режиму земельної ділянки.

Дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення позову та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову, за вказаних позивачем обставин, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а також до порушення права особи на доступ до правосуддя в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Початок будівництва, без дотримання вимог чинного законодавства, у подальшому значно унеможливить виконання рішення суду та поновлення прав інтересів держави, у разі задоволення позову прокурора, у зв`язку з чим є необхідним вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони виконання будь-яких будівельних робіт за зазначеною адресою.

Також суд зазначає, що подальше здійснення будівельних робіт може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано із певними труднощами, тобто спричинити негативні та невідворотні наслідки.

А отже, вжиття заходів забезпечення позову матиме наслідком збереження існуючого становища та дозволить уникнути негативних наслідків, таких як руйнація споруд.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі призведе до продовження виконання відповідачем будівельних робіт у не передбачений законом порядок.

Щодо бажаного позивачем способу забезпечення позову - зупинення дії рішення Вознесенської міської ради від 22 серпня 2025 року № 11 «Про визнання замовника будівництва по об`єкту: «Нове будівництво Центру ментального здоров`я та розвитку за адресою: пл. Центральна, 3 м. Вознесенськ Миколаївська обл.» до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі, слід вказати про таке.

Спосіб, забезпечення позову у спосіб про який просить позивач, буде містити ознаки фактичного вирішення справи по суті, а не спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього та тимчасового судового захисту. Вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності i процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення порушення інтересів позивача, а також перешкоджання завдання йому шкоди.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснив оцінку необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Відповідно до ч. 1ст. 156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, заяву слід задовольнити частково та заборонити Вознесенській міській раді, Управлінню житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради (), а також будь-яким іншим особам, які діють на підставі або на виконання оскаржуваного рішення, вчиняти будь-які дії, спрямовані на його реалізацію, зокрема:

отримувати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки;

розробляти, затверджувати та проводити оплату за розробку проєктно-кошторисної документації;

реєструвати в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва (ЄДЕССБ) документи на виконання підготовчих чи будівельних робіт;

здійснювати фізичні підготовчі або будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером :11:030:0025.

Керуючись статтями 150-154, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову у справі № 400/1327/26 задовольнити частково.

Заборонити Вознесенській міській раді, Управлінню житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради (), а також будь-яким іншим особам, які діють на підставі або на виконання оскаржуваного рішення, вчиняти будь-які дії, спрямовані на його реалізацію, зокрема: отримувати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки; розробляти, затверджувати та проводити оплату за розробку проєктно-кошторисної документації; реєструвати в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва (ЄДЕССБ) документи на виконання підготовчих чи будівельних робіт; здійснювати фізичні підготовчі або будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером :11:030:0025, до набрання законної сили судовим рішенням по справі.

В частині забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Вознесенської міської ради від 22 серпня 2025 року № 11 «Про визнання замовника будівництва по об`єкту: «Нове будівництво Центру ментального здоров`я та розвитку за адресою: пл. Центральна, 3 м. Вознесенськ Миколаївська обл.» -відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 КАС України.

Суддя Олександр Михайлович Мельник