Справа № 420/3132/19
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 лютого 2026 року

м. Київ

справа №420/3132/19

адміністративне провадження №К/990/5008/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.

суддів: Коваленко Н.В., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2025 у справі № 420/3132/19 за позовом Садівничого кооперативу "Буревестник" до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

З касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень видно, що предметом оскарження у цій справі є рішення Затоківської селищної ради від 20.08.2015 № 3463 "Про організацію розроблення містобудівної документації на місцевому рівні щодо індивідуального дачного будівництва в кварталі АДРЕСА_1 " та від 22.03.2016 № 123 "Про затвердження детальних планів території, розроблених щодо земельних ділянок, розташованих в селищі Затока, м.Білгород-Дністровського Одеської області".

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 позовну заяву задоволено частково:

- визнано протиправним та нечинним рішення Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 20.08.2015 № 3463 "Про організацію розроблення містобудівної документації на місцевому рівні щодо індивідуального дачного будівництва в кварталі АДРЕСА_1 ";

- визнано протиправним та нечинним пункт 3 рішення Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 22.03.2016 № 123 "Про затвердження детальних планів території, розроблених щодо земельних ділянок, розташованих в селищі Затока, м.Білгород-Дністровського Одеської області";

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2025 апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано в частині визнання протиправним та нечинним рішення Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 20.08.2015 №3463 «Про організацію розроблення містобудівної документації на місцевому рівні щодо індивідуального дачного будівництва в кварталі АДРЕСА_1 » та ухвалено постанову, якою відмовлено в задоволенні позову в цій частині, а в іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 залишено без змін.

04.02.2026 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" надійшла касаційна скарга АДРЕСА_1. на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2025 у справі № 420/3132/19 з підстав, визначених пунктами 1 та 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та пункту 1 частини другої статті 328 КАС України.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (частина третя статті 329 КАС України).

Як видно з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова суду апеляційної інстанції прийнята 14.11.2025 та в цей же день складено її повний текст. При цьому, касаційну скаргу направлено до суду касаційної інстанції 04.02.2026, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Одночасно з касаційною скаргою скаржником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, у якому він просить поновити пропущений процесуальний строк, посилаючись, зокрема, на те, що з постановою суду апеляційної інстанції він ознайомився лише 22.01.2026 через Єдиний державний реєстр судових рішень, оскільки копії рішень судів попередніх інстанцій у порядку, встановленому статтею 251 КАС України, він не отримував, а матеріали справи, як стверджує скаржник, не містять доказів належного вручення цих судових рішень відповідно до вимог процесуального закону.

Також скаржник, посилаючись на запровадження на території України воєнного стану, зазначає, що у період з листопада 2025 року по січень 2026 року відбувалися масові аварійні та екстрені відключення електроенергії, зокрема в Одеському регіоні, був відсутній стабільний інтернет-зв`язок та, як наслідок існували технічні обмеження для доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень, що стало перешкодою для своєчасного ознайомлення з оскаржуваним судовим рішенням, а тому, на його думку, вказані обставини свідчать про поважність причин пропуску строку та наявність підстав для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження.

При вирішенні питання щодо поважності наведених заявником причин пропуску строку касаційного оскарження суд виходить з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктами 6 та 7 частини першої статті 167 КАС України серед загальних вимог до форми та змісту письмового клопотання встановлено, що таке клопотання повинно містити перелік документів та інших доказів (за наявності), що до нього додаються, а також інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Аналіз викладених положень КАС України дає підстави для висновку, що при зверненні до суду з письмовим клопотанням щодо вирішення певного питання заявник повинен надати відповідні докази (за наявності), які підтверджують викладені у клопотанні обставини.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються у разі необхідності - клопотання особи, що подає касаційну скаргу.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження у разі його пропуску з поважних причин, крім визначених законом випадків.

Враховуючи викладене, пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві причин пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.

Колегія суддів зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Як вже зазначалося вище, в обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження при поданні касаційної скарги, скаржник, зокрема, вказує на те, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції він не отримував, проте належних доказів в підтвердження зазначеної обставини заявником не надано.

У даному випадку належними доказами можуть бути: копії конвертів з відмітками про невручення поштових відправлень або довідка суду про ненаправлення (невручення) копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції на адресу скаржника, довідка АТ "Укрпошта" про невручення поштового відправлення тощо.

Стосовно доводів скаржника про наявність проблем з електропостачанням, стабільним інтернет-зв`язом та, як наслідок, з доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень, колегія суддів зазначає, що наведені обставини мають загальний характер, пов`язані з умовами функціонування держави під час воєнного стану та стосуються невизначеного кола осіб, та не вказують на наявність саме у скаржника об`єктивно непереборних обставин для своєчасного оскарження судових рішень у цій справі, оскільки не підтверджують неможливості реалізації ним процесуальних прав у межах встановленого законом строку, а тому, не можуть бути визнані поважними причинами для поновлення строку на подання на касаційне оскарження.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником причин пропуску такого строку поважними.

Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Окрім того, згідно з частиною четвертою статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

До касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Згідно із частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI) визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, розмір судового збору складав 1,5 % ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, розмір судового збору складав 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" станом на 01.01.2019 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921,00 грн.

Як видно з оскаржуваних судових рішень позов у цій справі містить дві позовні вимоги немайнового характеру.

Отже, ставка судового збору за звернення з позовом у цій справі становила 3842,00 грн.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент подачу касаційної скарги) за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду сума судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою складає 6147,20 грн.

За таких обставин касаційну скаргу слід залишити без руху та встановити скаржнику строк для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів та документа про сплату судового збору на суму 6147,20 грн.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, Код класифікації доходів бюджету 22030102, Найменування податку, збору, платежу Судовий збір (Верховний Суд, 055), Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу (залишення позовної заяви без руху).

Керуючись статтями 169, 328-332 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2025 у справі № 420/3132/19 залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз`яснити, що невиконання в установлений судом строк вимог ухвали щодо поновлення строку на касаційне оскарження є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі, у разі неусунення недоліків в іншій частині - касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

........................

........................

........................

А.І. Рибачук

Н.В. Коваленко

Л.В. Тацій,

Судді Верховного Суду