Справа № 300/8401/25
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

"17" лютого 2026 р. справа № 300/8401/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Остап`юка С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) питання про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського, Волинського національного університету імені Лесі Українки, Державного вищого навчального закладу "Донецький національний технічний університет", Національного технічного університету "Дніпровська політехніка", Національного лісотехнічного університету України, Національного аерокосмічного університету "Харківський авіаційний інститут", Львівського національного університету імені Івана Франка, Луцького національного технічного університету, Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського, Київського столичного університету імені Бориса Грінченка, Київського національного університету технологій та дизайну, Київського національного університету імені Тараса Шевченка, Карпатського університету імені Августина Волошина, Карпатського національного університету імені Василя Стефаника, Західноукраїнського національного університету, Донецького національного університету імені Василя Стуса, Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, Державного університету "Житомирська політехніка", Державного університету економіки і технологій, Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет", Одеського національного університету імені Мечникова, Національного університету "Чернігівська політехніка", Національного університету "Львівська політехніка", Національного університету "Запорізька політехніка", Національного університету біоресурсів і природокористування України, Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, заявник, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського, Волинського національного університету імені Лесі Українки, Державного вищого навчального закладу "Донецький національний технічний університет", Національного технічного університету "Дніпровська політехніка", Національного лісотехнічного університету України, Національного аерокосмічного університету "Харківський авіаційний інститут", Львівського національного університету імені Івана Франка, Луцького національного технічного університету, Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського, Київського столичного університету імені Бориса Грінченка, Київського національного університету технологій та дизайну, Київського національного університету імені Тараса Шевченка, Карпатського університету імені Августина Волошина, Карпатського національного університету імені Василя Стефаника, Західноукраїнського національного університету, Донецького національного університету імені Василя Стуса, Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, Державного університету "Житомирська політехніка", Державного університету економіки і технологій, Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет", Одеського національного університету імені Мечникова, Національного університету "Чернігівська політехніка", Національного університету "Львівська політехніка", Національного університету "Запорізька політехніка", Національного університету біоресурсів і природокористування України, Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" (далі відповідачі) про визнання протиправною бездіяльність щодо належного розгляду звернення від 14 жовтня 2025 року протиправною та зобов`язання розглянути звернення від 14 жовтня 2025 року у встановленому законом порядку.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2025 головуючою суддею з розгляду даної справи визначено Микитин Н.М.

24.11.2025 суддею Микитин Н.М. заявлено самовідвід.

Ухвалою від 24.11.2025 заяву про самовідвід судді Микитин Н.М. в справі за № 300/8401/25 задоволено. Суддю Микитин Н.М. відведено від розгляду адміністративної справи № 300/8401/25.

Розпорядження в.о. керівника апарату суду "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи №300/8401/25" за № 147 від 24.11.2025, відповідно до ухвали від 24.11.2025 про самовідвід головуючої судді Микитин Н.М. та на виконання вимог абзацу п`ятого підпункту 2.3.22 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11 листопада 2024 року № 39, призначено повторний автоматизований розподіл справи №300/8401/25.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2025 головуючим суддею з розгляду адміністративної справи №300/8401/25 визначено Остап`юка С.В.

Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 01.12.2025 відкрив провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Волинський національний університет ім. Лесі Українки, Донецький національний технічний університет, НТУ "Дніпровська політехніка", Національний аерокосмічний університет "Харківський авіаційний інститут", Львівський національний університет ім. Івана Франка, КрНУ імені Михайла Остроградського, Київський столичний університет ім. Бориса Грінченка, Київський Національного Університету Технологій та Дизайну, Донецький національний університет ім. Василя Стуса, Дніпровський національний університет ім. Олеся Гончара, Державний університет "Житомирська політехніка", Одеський національний університет ім. Мечнікова, НУ "Чернігівська політехніка", НУ "Запорізька політехніка", Національний університет біоресурсів і природокористування України, КПІ ім. Ігоря Сікорського скористались правом на подання відзивів на позовну заяву, в яких заперечили проти доводів ОСОБА_1 , викладених в адміністративному позові.

Також на адресу суду від Донецького національного університету ім. Василя Стуса, Державного університету економіки і технологій, Ужгородського національного університету та НЦ "Чернігівська політехніка" надійшли клопотання про закриття провадження у даній адміністративній справі, а від ОСОБА_1 , у свою чергу, надійшли заперечення на такі клопотання.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши і оцінивши в сукупності докази, наявні у матеріалах даної адміністративної справи, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, судом встановлено такі обставини.

ОСОБА_1 , керуючись правовими нормами Закону України "Про звернення громадян" звернувся до кожного з відповідачів із заявою від 14.10.2025 [подані ОСОБА_1 заяви є аналогічні за змістом], в якій просив:

"1. Розглянути мою кандидатуру на зайняття науково-педагогічної (викладацької) посади на відповідній кафедрі (правничого, технічного або мовного спрямування).

2. Сприяти моєму залученню до освітнього процесу та наукової діяльності університету в інших формах, що не суперечать чинному законодавству, в тому числі, але не обмежуючись:

а) проведення гостьових лекцій, семінарів та майстер-класів на безоплатній основі на теми, що стосуються права, практичних аспектів юридичної діяльності, сучасних тенденцій в ІТ-індустрії, та методик опанування іноземних мов;

б) виконання ролі ментора;

в) надання консультативної допомоги робочим групам та вченій раді університету з питань оновлення освітніх програм, імплементації комунікативного підходу у викладанні іноземних мов та створення ефективної системи інклюзивної освіти;

г) сприяння у здійсненні рецензування навчально-методичних матеріалів та наукових праць, які я маю намір підготувати з метою їх подальшого використання в освітньому процесі;

ґ) залучення мене як експерта-практика до роботи в робочих групах зі зміни та вдосконалення стандартів вищої освіти, які може ініціювати Ваш заклад освіти".

За доводами позивача, відповідачами не вирішено порушенні у зверненнях питання, а відповідь на таку заяву надається у порядку, визначеному статтею 15 Закону України "Про звернення громадян".

Дії відповідачів ОСОБА_1 кваліфікує, як протиправну бездіяльність відповідачів щодо належного розгляду звернення від 14.10.2025.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

За змістом статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У пункті 7 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Законом, що регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення є Закон України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 за №393/96-ВР (далі Закон України "Про звернення громадян", Закон №393/96-ВР).

За змістом статті 1 Закону №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно статті 3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Приписами статті 15 Закону №393-96ВР унормовано, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Особи, винні у порушенні цього Закону, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законодавством України (стаття 24 Закону №393-96ВР).

Відповідно до статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

1-1) спорах адміністратора за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про оборонні закупівлі", крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення публічно-приватного партнерства; 15) спорах щодо оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері проведення конкурентних процедур з відбору приватного партнера, концесіонера; 15-1) спорах щодо оскарження законності укладення договору публічно-приватного партнерства, концесійного договору, законності змін, внесених до договору публічно-приватного партнерства, концесійного договору; 16) спорах щодо здійснення державного регулювання, нагляду і контролю у сфері медіа.

Поряд з цим, згідно з частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами частини 1 статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Тобто, критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Частиною 1 статті 32 Закону України "Про вищу освіту" визначено, що діяльність закладу вищої освіти провадиться на принципах: автономії та самоврядування; розмежування прав, повноважень і відповідальності засновника (засновників), державних органів та органів місцевого самоврядування, до сфери управління яких належить заклад вищої освіти, органів управління закладу вищої освіти та його структурних підрозділів; поєднання колегіальних та єдиноначальних засад; незалежності від політичних партій, громадських і релігійних організацій (крім закладів вищої духовної освіти).

Відповідно до частини 2 статті 32 Закону України "Про вищу освіту" заклади вищої освіти мають рівні права, що становлять зміст їх автономії та самоврядування, у тому числі мають право, серед іншого, приймати на роботу педагогічних, наукових, науково-педагогічних та інших працівників.

Отже, сам по собі статус вищого навчального закладу не свідчить про здійснення ним владних управлінських функцій у кожних правовідносинах.

Повертаючись до обставин даної справи, суд зазначає, що в спірному випадку відповідачі [вищі навчальні заклади, заклади освіти] не видають обов`язкових до виконання індивідуальних чи нормативних актів, не застосовують владного примусу та не вирішують питань "публічного" статусу особи.

Натомість відповідачі, в силу приписів статті 32 Закону України "Про вищу освіту", самостійно формують кадрову, академічну та організаційну політику та у спірному випадку діють, як учасники приватноправових (організаційно-трудових) відносин, реалізуючи власне дискреційне право, а не владні повноваження.

У спірних правовідносинах вищі навчальні заклади не здійснюють публічно-владних управлінських функцій у розумінні пункту 7 частини 1 статті 4 та статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України. Прийняття рішень щодо можливості залучення особи до освітнього, наукового чи викладацького процесу належить до сфери внутрішньої організаційної та кадрової діяльності закладу освіти та реалізується ним на засадах автономії, самоврядування й академічної свободи.

Зазначені дії не пов`язані з виконанням делегованих державою владних повноважень, не мають характеру владного управлінського впливу та не спрямовані на прийняття обов`язкових для виконання рішень щодо прав, свобод чи обов`язків заявника в публічно-правовій сфері. Відповідні правовідносини не передбачають застосування владного примусу, контролю чи регулювання від імені держави.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 від 14.10.2025 слідує, що її предметом не є оскарження будь-якого управлінського рішення, дій чи бездіяльності відповідачів, а також відсутні вимоги про визнання таких рішень, дій чи бездіяльності протиправними або зобов`язання закладів вищої освіти діяти у публічно-владний спосіб..

Зокрема, ОСОБА_1 просить "розглянути мою кандидатуру на зайняття науково-педагогічної (викладацької) посади", а також "сприяти моєму залученню до освітнього процесу та наукової діяльності університету в інших формах", у тому числі шляхом "проведення гостьових лекцій, участі у ролі ментора, надання консультативної допомоги, рецензування навчально-методичних матеріалів та залучення до роботи робочих груп".

Наведені формулювання свідчать, його звернення фактично є пропозицією щодо можливої співпраці, реалізація якої поставлена у залежність від волевиявлення та внутрішніх рішень самих закладів вищої освіти. Участь ОСОБА_1 в освітньому процесі прямо пов`язується з умовами, які визначаються відповідачами самостійно, з урахуванням їх кадрової, організаційної та академічної автономії.

Таким чином, подана заява спрямована на ініціювання можливих приватноправових відносин - трудових, організаційних або договірних, які можуть виникнути виключно за взаємною згодою сторін, але не є обов`язковими для відповідачів. За таких обставин відсутній публічно-владний елемент у спірних правовідносинах, що виключає їх кваліфікацію як публічно-правового спору.

Враховуючи викладене, предметом спору є розгляд звернення ОСОБА_1 від 14.10.2025, поданого до вищих навчальних закладів, з питань можливого залучення до освітнього та наукового процесу, а також ініціювання потенційних трудових, організаційних чи договірних відносин. З огляду на те, що відповідачі у цій ситуації не здійснюють владних управлінських функцій, а розгляд звернення носить характер реалізації внутрішньої організаційної компетенції закладу освіти, спір у цій справі має розглядатись у межах однієї юрисдикції - у порядку цивільного судочинства, що буде відповідати принципам верховенства права та ефективності провадження як механізму судового захисту

Таким чином, враховуючи суть спірних правовідносин і їх суб`єктний склад, суд приходить до висновку про непоширення на цей спір предметної юрисдикції адміністративних судів і необхідність його вирішення в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена (частина 2 статті 238 КАС України).

За таких обставин провадження у справі №300/8401/25 за позовом ОСОБА_1 до Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського, Волинського національного університету імені Лесі Українки, Державного вищого навчального закладу "Донецький національний технічний університет", Національного технічного університету "Дніпровська політехніка", Національного лісотехнічного університету України, Національного аерокосмічного університету "Харківський авіаційний інститут", Львівського національного університету імені Івана Франка, Луцького національного технічного університету, Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського, Київського столичного університету імені Бориса Грінченка, Київського національного університету технологій та дизайну, Київського національного університету імені Тараса Шевченка, Карпатського університету імені Августина Волошина, Карпатського національного університету імені Василя Стефаника, Західноукраїнського національного університету, Донецького національного університету імені Василя Стуса, Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, Державного університету "Житомирська політехніка", Державного університету економіки і технологій, Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет", Одеського національного університету імені Мечникова, Національного університету "Чернігівська політехніка", Національного університету "Львівська політехніка", Національного університету "Запорізька політехніка", Національного університету біоресурсів і природокористування України, Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, - підлягає до закриття на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає, що ОСОБА_1 на підставі частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи.

З огляду на не понесення позивачем судових витрат по сплаті судового збору, за відсутності доказів оплати сторонами інших судових витрат у справі, керуючись статтею 238 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстави для розподілу судових витрат у справі.

Враховуючи наведене, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 238 та статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у адміністративній справі №300/8401/25 за позовом ОСОБА_1 до Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського, Волинського національного університету імені Лесі Українки, Державного вищого навчального закладу "Донецький національний технічний університет", Національного технічного університету "Дніпровська політехніка", Національного лісотехнічного університету України, Національного аерокосмічного університету "Харківський авіаційний інститут", Львівського національного університету імені Івана Франка, Луцького національного технічного університету, Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського, Київського столичного університету імені Бориса Грінченка, Київського національного університету технологій та дизайну, Київського національного університету імені Тараса Шевченка, Карпатського університету імені Августина Волошина, Карпатського національного університету імені Василя Стефаника, Західноукраїнського національного університету, Донецького національного університету імені Василя Стуса, Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, Державного університету "Житомирська політехніка", Державного університету економіки і технологій, Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет", Одеського національного університету імені Мечникова, Національного університету "Чернігівська політехніка", Національного університету "Львівська політехніка", Національного університету "Запорізька політехніка", Національного університету біоресурсів і природокористування України, Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), Flat 10, Swail House, Ashley Road, Epsom, United Kingdom KT18 5AZ;

відповідач 1 - Вінницький державний педагогічний університет імені Михайла Коцюбинського (ідентифікаційний код юридичної особи 02125094), вулиця Острозького, будинок 32, місто Вінниця, Вінницька область, 21100;

відповідач 2 - Волинський національний університет імені Лесі Українки (ідентифікаційний код юридичної особи 02125102), проспект Волі, будинок 13, місто Луцьк, Волинська область, 43025;

відповідач 3 - Державний вищий навчальний заклад "Донецький національний технічний університет" (ідентифікаційний код юридичної особи 02070826), площа Шибанкова, будинок 2, місто Покровськ, Донецька область, 85300;

відповідач 4 - Національний технічний університет "Дніпровська політехніка" (ідентифікаційний код юридичної особи 02070743), проспект Дмитра Яворницького, будинок 19, місто Дніпро, Дніпропетровська область, 49005;

відповідач 5 - Національний лісотехнічний університет України (ідентифікаційний код юридичної особи 02070996), вулиця Генерала Чупринки, будинок 103, місто Львів, Львівська область 79057;

відповідач 6 - Національний аерокосмічний університет "Харківський авіаційний інститут" (ідентифікаційний код юридичної особи 02066769), вулиця Манька Вадима, будинок 17, місто Харків, Харківська область, 61070;

відповідач 7 - Львівський національний університет імені Івана Франка (ідентифікаційний код юридичної особи 02070987), вулиця Університетська, будинок 1, місто Львів, Львівська область, 79007;

відповідач 8 - Луцький національний технічний університет (ідентифікаційний код юридичної особи 05477296) вулиця Львівська, будинок 75, місто Луцьк, Волинська область, 43018;

відповідач 9 - Кременчуцький національний університету імені Михайла Остроградського (ідентифікаційний код юридичної особи 05385631), вулиця Університетська, будинок 20, місто Кременчук, Полтавська область, 39600;

відповідач 10 - Київський столичний університет імені Бориса Грінченка (ідентифікаційний код юридичної особи 45307965), вулиця бульварно-кудрявська, будинок 18/2, місто Київ, 04053;

відповідач 11 - Київський національний університет технологій та дизайну (ідентифікаційний код юридичної особи 02070890), вулиця Мала Шияновська, будинок 2, місто Київ, 01011,

відповідач 12 - Київський національний університет імені Тараса Шевченка (ідентифікаційний код юридичної особи 02070944), вулиця Володимирська, будинок 60, місто Київ, 01033;

відповідач 13 - Карпатський університет імені Августина Волошина (ідентифікаційний код юридичної особи 31477568), вулиця Гойди Юрія, будинок 4, місто Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська область, 88000;

відповідач 14 - Карпатський національний університет імені Василя Стефаника (ідентифікаційний код юридичної особи 02125266), вулиця Шевченка, будинок 57, місто Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018;

відповідач 15 - Західноукраїнський національний університет (ідентифікаційний код юридичної особи 33680120), вулиця Львівська, будинок 11, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46009;

відповідач 16 - Донецький національний університет імені Василя Стуса (ідентифікаційний код юридичної особи 02070803), вулиця 600 річчя, будинок 21, місто Вінниця, Вінницька область, 21021;

відповідач 17 - Дніпровський національний університет імені Олеся Гончара (ідентифікаційний код юридичної особи 02066747), проспект Науки, будинок 72, місто Дніпро, Дніпропетровська область, 49045;

відповідач 18 - Державний університет "Житомирська політехніка" (ідентифікаційний код юридичної особи 05407870), вулиця Чуднівська, будинок 103, місто Житомир, Житомирська область, 10005;

відповідач 19 - Державний університет економіки і технологій (ідентифікаційний код юридичної особи 43684645), вулиця Медична, будинок 16, місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50005;

відповідач 20 - Державний вищий навчальний заклад "Ужгородський національний університет" (ідентифікаційний код юридичної особи 02070832), вулиця Підгірна, будинок 46, місто Ужгород, Закарпатська область, 88000;

відповідач 21 - Одеський національний університет імені Мечникова (ідентифікаційний код юридичної особи 02071091), вулиця Змієнка Всеволода, будинок 2, місто Одеса, Одеська область, 65082;

відповідач 22 - Національний університет "Чернігівська політехніка" (ідентифікаційний код юридичної особи 05460798), вулиця Шевченка, будинок 95, місто Чернігів, Чернігівська область, 14035;

відповідач 23 - Національний університет "Львівська політехніка" (ідентифікаційний код юридичної особи 02071010), вулиця Степана Бандери, будинок 12, місто Львів, Львівська область, 79013;

відповідач 24 - Національний університет "Запорізька політехніка" (ідентифікаційний код юридичної особи 02070849), вулиця Жуковського, будинок 64, місто Запоріжжя, Запорізька область, 69063;

відповідач 25 - Національний університет біоресурсів і природокористування України (ідентифікаційний код юридичної особи 00493706), вулиця Героїв Оборони, будинок 15, місто Київ, 03041;

відповідач 26 - Національний технічний університет України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" (ідентифікаційний код юридичної особи 02070921), проспект Берестейський, будинок 37, місто Київ, 03056.

Суддя Остап`юк С.В.