Справа № 520/2659/26
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16 лютого 2026 р. справа № 520/2659/26
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича (майдан Конституції, буд. 21/2, оф. 3 "А", м. Харків, 61057, РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії приватного виконавця Близнюкова Юрія Володимировича щодо неодноразового повторного стягнення суми заборгованості за виконавчим провадженням №80011431 від 15.01.2026 шляхом зобов`язання приватного виконавця Близнюкова Юрія Володимировича скасувати повторне стягнення суми заборгованості по виконавчому провадженню №80011431 від 15.01.2026 та повернути грошові кошти, на рахунок ОСОБА_1 як самозайнятої особи НПД в сумі 30 000 грн. на рахунок НОМЕР_3 , та на рахунок UA3474181 - 30 000 грн.;

- скасувати Постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 15.01.2026 приватного виконавця Близнюкова Юрія Володимировича в сумі 1391,34 грн. як таку, що суперечить нормам ч. 2, ст. 2, ст. 3 ч. 3 ст. 40, 45 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про те, що зазначений позов необхідно повернути позивачу на підставі пункту 6 частини 4 статті 169 КАС України, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 172 КАС України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича щодо повторного стягнення суми заборгованості за виконавчим провадженням №80011431 від 15.01.2026, а також позивачем оскаржується постанова приватного виконавця від 15.01.2026, якою стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця в межах вказаного виконавчого провадження.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1статті 4 КАС України під адміністративною справою розуміють переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, а під публічно-правовий спором розуміють спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Таким чином, до адміністративної юрисдикції відносяться ті справи, які виникають зі спорів в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Згідно пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, визначені статтею 287 КАС України. Дані справи віднесені до окремих категорій термінових адміністративних справ (параграф 2 Глави 11 КАС України).

Так, відповідно до частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що спеціальним законодавчим актом - Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016№1404-VIII врегулювано особливості оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Зокрема, згідно частини 1 статті 74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Тобто, якщо законом установлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС до суду, який ухвалив відповідне рішення, як це передбачено для виконання судових рішень, у такому випадку виключається юрисдикція адміністративних судів у такій категорії справ.

Аналогічна правова позиція щодо юрисдикції відповідних спорів висловлена в постанові Великої палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №213/2012/16 (провадження №14-13цс18).

Разом із тим, згідно з частиною 2 статті 74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що виконавче провадження №80011431 відкрито приватним виконавцем на підставі виконавчого листа, виданого Кегичівським районним судом Харківської області у цивільній справі №624/892/23.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання протиправними дій приватного виконавця Близнюкова Юрія Володимировича щодо неодноразового повторного стягнення суми заборгованості за виконавчим провадженням №80011431 від 15.01.2026 шляхом зобов`язання приватного виконавця Близнюкова Юрія Володимировича скасувати повторне стягнення суми заборгованості по виконавчому провадженню №80011431 від 15.01.2026 та повернути грошові кошти, на рахунок Каніщевої Віти Сергіївни як самозайнятої особи НПД в сумі 30 000 грн. на рахунок НОМЕР_3 , та на рахунок UA3474181 - 30 000 грн. належить розглядати в порядку цивільного судочинства Кегичівським районним судом Харківської області, тобто загальним місцевим судом, який видав виконавчий документ.

Натомість, вимоги позивача про скасування постанови приватного виконавця Близнюкова Юрія Володимировича про стягнення з боржника основної винагороди від 15.01.2026 в сумі 1391,34 грн. підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та підсудна Харківському окружному адміністративному суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем у даній позовній заяві об`єднано позовні вимоги, які підсудні різним судам різної юрисдикції.

Частиною 5 статті 172 КАС України визначено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

У свою чергу, пунктом 6 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Суд звертає увагу, що роз`єднання заявлених позивачем вимог з їх подальшим розглядом, може мати місце лише у тому випадку, якщо кожна з виділених вимог може бути предметом розгляду у тому суді, який роз`єднав позовні вимоги.

Таким чином, відсутня умова, коли розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження у разі роз`єднання позовних вимог, буде продовжувати здійснювати суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Об`єднані у цій позовній заяві вимоги підсудні різним судам, у зв`язку із чим мають розглядатися різними судами юрисдикційно, а не предметно чи територіально, що буде відповідати завданню адміністративного судочинства та порядку, встановленому Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 26.06.2025 у справі №990/99/25.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач об`єднав у позовній заяві вимоги, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам, і відсутні законні підстави для їхнього роз`єднання в окремі провадження, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування положень ст. 172 КАС України та наявність правових підстав для повернення позовної заяви на підставі пункту 6 частини 4 статті 169 КАС України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 169, 172, 256, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича (майдан Конституції, буд.21/2, оф.3 "А", м. Харків, 61057, РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та скасування постанови - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Біленський О.О.