Справа № 200/2510/25
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

17 лютого 2026 року Справа №200/2510/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Логойди Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження процесуальні питання, що пов`язані з виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27.06.2025 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 в повному обсязі додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу його участі у відповідних діях та заходах, про які йдеться у цій Постанові, протягом загального періоду з 23.03.2022 року по 08.10.2024 року;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу його участі у відповідних діях та заходах, про які йдеться у цій Постанові, протягом загального періоду з 23.03.2022 року по 08.10.2024 року, за вирахуванням виплачених сум такої винагороди; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказаним рішенням також стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 здійснені ним документально підтверджені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

30.07.2025 року за заявою стягувача в даній справі судом оформлено та видано виконавчі листи:

1) про зобов`язання відповідача вчинити дії на користь позивача;

2) про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача здійснених ним документально підтверджених судових витрат.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 11.09.2025 року відкрито виконавче провадження ВП № 79070759 з примусового виконання виконавчого листа № 200/2510/25, що виданий 30.07.2025 року Донецьким окружним адміністративним судом на виконання рішення цього ж суду, яким суб`єкта владних повноважень зобов`язано вчинити певні дії.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.10.2025 року вказане виконавче провадження закінчено на підставі абз. 3 ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку з невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника.

Того ж дня державним виконавцем до органу досудового розслідування надіслано повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Вказані обставини також відображені в Автоматизованій системі виконавчого провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08.12.2025 року заяву Книш Тетяни Юріївни в інтересах ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в даній адміністративній справі задоволено: встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення в даній адміністративній справі; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.06.2025 року в справі № 200/2510/25 протягом двох місяців з дня отримання суб`єктом владних повноважень даної ухвали.

Вказану ухвалу Військовою частиною НОМЕР_1 отримано 08.12.2025 року, що підтверджується відповідною довідкою від 08.12.2025 року та повідомленням про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з вказаною ухвалою останній день подання звіту - 08.02.2026 року.

Отже, суб`єктом владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, звіт про виконання судового рішення, що ухвалено в даній адміністративній справі та набрало законної сили, та докази його виконання в порядку, встановленому процесуальним законом, до суду подані не були.

Розглянувши процесуальні питання щодо виконання судового рішення суд виходить з наступного.

Спір в даній справі розглянутий і вирішений судом шляхом ухвалення судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в ст. 370 цього Кодексу, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 1291 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах віднесено до процесуальних питань, що пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, які врегульовані розд. IV Кодексу адміністративного судочинства України (ст.ст. 370 383).

Відповідно до ст. 3811 Кодексу адміністративного судочинства України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382 - 3823 і 383 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 зазначеного Кодексу суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП «Фея» та інші проти України (якими встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції) звернута увага на те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення; виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою, є головною стадією правосуддя. Це повністю узгоджується з положеннями статті 1291 Конституції України.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 6 цієї Конвенції, ст. 1291 Конституції України, ст. ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

В даній справі встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суб`єктом владних повноважень звіт про виконання судового рішення, що ухвалено в даній адміністративній справі та набрало законної сили, та докази його виконання до суду не подані.

Частиною 10 ст. 3823 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 3821 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 3823 Кодексу половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

Згідно з ч. 7 ст. 3823 вказаного Кодексу з наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму штрафу без додаткового судового рішення нараховується пеня у розмірі три відсотки річних з урахуванням індексу інфляції.

Статтею 3823 Кодексу адміністративного судочинства України також передбачена можливість зменшення судом розміру штрафу або звільнення від його сплати, що здійснюється за клопотанням суб`єкта владних повноважень на підставі відповідних доказів.

Так, ч. 5 ст. 3823 Кодексу визначено, що суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Отже, накладення штрафу у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту, неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, - є обов`язком суду. Це направлено на забезпечення повної реалізації відповідного судового рішення.

Специфіка штрафної санкції в даному випадку полягає в тому, що штраф накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, що відповідальний за виконання рішення суду, яким не забезпечено виконання судового рішення та який відповідальний за діяльність очолюваного ним державного органу. Накладення на такого керівника штрафу є мірою покарання, а тому обов`язок суду накласти штраф може бути реалізований лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про невиконання судового рішення без поважних причин, умисне його невиконання, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, яка свідчить про його ухилення від виконання рішення суду.

Відсутність комунікації відповідача із судом (неподання до суді ні звіту, ні будь-яких пояснень) унеможливлює встановлення судом наявності/відсутності таких обставин.

Разом з цим, суб`єкт владних повноважень, не на користь якого ухвалено рішення суду, - Військова частина НОМЕР_1 є суб`єктом владних повноважень, який виконує важливі завдання, пов`язані із введенням в Україні з 24.02.2022 року воєнного стану (Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ), який діє і натепер.

З огляду на наведене накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, що відповідальний за виконання рішення суду у даній справі, штрафу було би передчасним.

Це є підставою для звільнення керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду у даній справі, від накладення штрафу (на даному етапі).

Враховуючи наведені обставини та вимоги законодавства, оскільки доказів виконання судового рішення матеріали справи не містять, тому суд дійшов висновку про необхідність встановлення суб`єкту владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, нового строку подання звіту про виконання судового рішення.

Встановлення строку подання звіту про виконання судового рішення належить до адміністративного розсуду суду, який застосовується судом з урахуванням положень ч. 3 ст. 3821 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 248, ч. 3 ст. 3821, ст. 3823 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Встановити Військовій частині НОМЕР_1 новий строк подання звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.06.2025 року в справі № 200/2510/25 протягом трьох місяців з дня отримання суб`єктом владних повноважень даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 17 лютого 2026 року.

Суддя Т.В. Логойда