Справа № 160/37589/25
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2026-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до СОБОРНОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ ДНІПРІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ОДЕСА) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему Електронний суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до СОБОРНОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ ДНІПРІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ОДЕСА), в якій позивач, з урахуванням уточнень від 14.01.2026 року, просить:
визнати протиправною відмову Соборного ВДВС у місті Дніпрі, викладену у листі №46464241/4 від 29.12.2025 р., щодо повернення ОСОБА_1 коштів у сумі 1 969,00 грн.;
Ухвалою суду від 09.01.2026 року позов залишено без руху, з підстав передбачених ст.ст. 160,161 КАС України.
Позивачем усунуті недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 19.01.2026 року відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку положень ст. ст. 262,287 КАС України.
Також ухвалою суду від 19.01.2026 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, зокрема:
- звернення позивача про повернення ОСОБА_1 коштів у сумі 1 969,00 грн.
- відмову Соборного ВДВС у місті Дніпрі, викладену у листі №46464241/4 від 29.12.2025 р., щодо повернення ОСОБА_1 коштів у сумі 1969,00грн.;
- відомості/інформацію щодо підстав такої відмови;
- квитанцію про сплату позивачем/його дружиною суми коштів у розмірі 1 969,00 грн.;
- подання (за наявності) за формою згідно з додатком 1 до Порядку, на підставі якого відповідне головне управління Казначейства здійснить повернення коштів;
- матеріали виконавчого провадження ВП №76464241;
- відомості/інформацію щодо прийняття постанов про закінчення виконавчого провадження;
- усі наявні докази щодо суті спору.
22.01.2026 року позивачем до суду подано клопотання про долучення доказів.
27.01.2026 року позивачем до суду подано заяву про розгляд справи за наявними матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 06.02.2026 року, тобто у межах строку встановленого ст.ст.258,262,287 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вказує, що 12.11.2024р. державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням.
Рішенням суду у справі № 201/5305/25, яке набрало законної сили, вищевказану постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 78/6/10931 було скасовано, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Отже, правова підстава для здійснення виконавчих дій та стягнення коштів відпала.

Вказує також, про те, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/30772/25 було встановлено факт протиправної бездіяльності Відповідача щодо нерозгляду заяв озивача про повернення коштів, стягнутих у межах ВП № 76464241.

На виконання процесуальних дій у межах справи № 160/30772/25, відповідач надав відповідь (лист № 64642/7 від 29.12.2025 р.), якою відмовив у поверненні виконавчого збору та витрат у сумі 1 969,00 грн., посилаючись на те, що постанова про закінчення виконавчого провадження не була оскаржена в установленому порядку.

Отже, враховуючи наведене вище, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

Ухвалою суду від 19.01.2026 року відкрито провадження в цій адміністративній справі, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, відповідно до ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи положення ст. 287 КАС України.

Цією ухвалою суду від 19.01.2026 року, відповідачу було запропоновано надати відзив на позовну заяву позивача по справі.

Відповідачем отримано вказану вище ухвалу суду, що також підтверджується матеріалами справи.

Згідно із ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно положень ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач є належно повідомленим про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.

Суд встановив, що на виконанні у Соборному відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі перебувало виконавче провадження ВП №76464241, відкрите на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 №78/6/10931 від 06.09.2024 р. про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17 000,00 гривень.

У межах зазначеного виконавчого провадження з позивача було примусово стягнуто (сплачено з метою уникнення обмежень) грошові кошти у загальній сумі 18 969,00 грн., з яких: 17 000,00 грн. сума основного боргу (штраф); 1 700,00 грн. виконавчий збір; 269,00 грн. витрати виконавчого провадження.

12.11.2024 р. державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням.

Рішенням Соборного районного суду міста Дніпра від 06.06.2025р. у справі №201/5305/25 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови задоволено частково, а саме: скасовано постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №78/6/10931 від 06.09.2024р.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження Соборного відділу Державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) від 12.11.2024р. ВП №76464241 виконавче провадження з примусового виконання постанови №78/6/10931 від 06.09.2024р. про стягнення штрафу у розмірі 17000,00 грн. закінчено.

ОСОБА_1 звернувся до Соборного відділу Державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою про повернення помилково сплачених коштів, в якій просить повернути йому суму 1700,00 грн., що перебуває на рахунках Державної виконавчої служби, відповідно до ч.1 ст.296 КУпАП та Порядку повернення коштів, затвердженого наказом Мінфіну №787 від 03.09.2013р.

Так, у зв`язку із наведеним, 24 жовтня 2025 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі, що полягає у нерозгляді заяви від 16.09.2025 р. та неповерненні помилково сплачених коштів.

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Соборного ВДВС щодо утримання коштів у сумі 1700 грн, отриманих у межах виконавчого провадження № 76464241;

- визнати незаконною та скасувати постанову ДВС, на підставі якої стягували кошти, оскільки вона скасована судом і провадження закрито;

- зобов`язати Соборний відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повернути 1 700 грн за наступними реквізитами: Отримувач: ОСОБА_2 IBAN: НОМЕР_2 Банк: АТ УНІВЕРСАЛ БАНК (Monobank) ІПН отримувача: .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.11.2024 р., 17 000 грн були перераховані на рахунок територіального центру комплектування, а 1700 грн залишилися на рахунках Державної виконавчої служби. 16.09.2025 року позивач звернувся до Соборного відділу ДВС із заявою про повернення помилково сплачених коштів. Відповіді на вказану заяву позивач не отримав.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 року, яке набрало законної сили, у справі №160/30772/25 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Соборного відділу Державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 про повернення помилково сплачених коштів.

Зобов`язано Соборний відділ Державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) розглянути заяву ОСОБА_1 про повернення помилково сплачених коштів.

На виконання процесуальних дій у межах справи № 160/30772/25, відповідач надав відповідь (лист № 64642/7 від 29.12.2025 р.), якою відмовив у поверненні виконавчого збору та витрат у сумі 1 969,00 грн., посилаючись на те, що постанова про закінчення виконавчого провадження не була оскаржена в установленому порядку.

Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз цієї норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про виконавче провадження (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження здійснюється з дотриманням, в тому числі засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями та забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до положень ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч.9 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Правовий механізм притягнення осіб до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 КУпАП, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності, встановлено Законом України № 4316-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення механізмів притягнення осіб до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 13.03.2025 року, що набрав чинності 17.04.2025 року (далі - Законом № 4316-IX).

Вказаним Законом внесено зміни та доповнення до КУпАП пов`язані з запровадженням процедури розгляду справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням громадянами, в т.ч. уповноваженими посадовими особами підприємств (Ткаченко Д.О. за постановою № 37 було притягнуто до відповідальності як керівника підприємства), установ та організацій, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення, згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності та подала про це відповідну заяву.

Статтею 300-3 КУпАП прямо встановлено, що у разі якщо постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, винесена в порядку, передбаченому статтею 279-9 цього Кодексу, та особа протягом десяти календарних днів з дня набрання такою постановою законної сили сплатила не менше ніж 50 відсотків розміру штрафу за постановою про накладення адміністративного стягнення, така постанова вважається виконаною.

У разі несплати штрафу особою, яка вчинила правопорушення передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення така постанова підлягає примусовому виконанню.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Також, слід вказати про те, що процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженийнаказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 № 787(далі - Порядок № 787).

Згідно з п. 3 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Відповідно до п. 5 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили. У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причина повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.

Згідно з п. 10 Порядку № 787 заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подаються до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства. Платник подає до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів, з урахуванням норм статті 253 та частини другої статті 255 Цивільного кодексу України.

Міністерство юстиції є органом, який відповідно до пп. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 року № 106 Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету зобов`язаний забезпечувати відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

Отже, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, тобто органу державної виконавчої служби, на підставі заяви про повернення коштів з бюджету.

Відповідно до Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів здійснюється за поданням органу, що контролює справляння відповідного платежу, тобто у цьому випадку органом державної виконавчої служби, на підставі заяви, що має містити перелік необхідної інформації.

Так, слід вказати про те, що на виконанні у Соборному відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі перебувало виконавче провадження ВП №76464241, відкрите на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 №78/6/10931 від 06.09.2024 р. про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17 000,00 гривень.

Рішенням Соборного районного суду міста Дніпра від 06.06.2025р. у справі №201/5305/25 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови задоволено частково, а саме: скасовано постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №78/6/10931 від 06.09.2024р.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження Соборного відділу Державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) від 12.11.2024р. ВП №76464241 виконавче провадження з примусового виконання постанови №78/6/10931 від 06.09.2024р. про стягнення штрафу у розмірі 17000,00 грн. закінчено.

Слід вказати про те, що вказана постанова є чинною та у передбачений законом порядок позивачем не оскаржувалась.

ОСОБА_1 звернувся до Соборного відділу Державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою про повернення помилково сплачених коштів, в якій просить повернути йому суму 1700,00 грн., що перебуває на рахунках Державної виконавчої служби, відповідно до ч.1 ст.296 КУпАП та Порядку повернення коштів, затвердженого наказом Мінфіну №787 від 03.09.2013р.

При цьому відповіді так і не отримав, у зв`язку із наведеним, 24 жовтня 2025 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 року, яке набрало законної сили, у справі №160/30772/25 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Соборного відділу Державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 про повернення помилково сплачених коштів.

Зобов`язано Соборний відділ Державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) розглянути заяву ОСОБА_1 про повернення помилково сплачених коштів.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 року у справі №160/30772/25, відповідач надав відповідь (лист № 64642/7 від 29.12.2025 р.), якою відмовив у поверненні виконавчого збору та витрат у сумі 1 969,00 грн., посилаючись на те, що постанова про закінчення виконавчого провадження не була оскаржена в установленому порядку.

Таким чином, станом на теперішній час, відповідач правомірно відмовив у поверненні спірних коштів, через те, що постанова про закінчення виконавчого провадження оскаржена в установленому порядку та є чинною, та відповідно підлягає виконанню.

А отже, дії державного виконавця вчинені у відповідності до вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовані та доведені позовні вимоги у вказаній вище частині.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про залишення позовних вимог ОСОБА_1 до СОБОРНОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ ДНІПРІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ОДЕСА) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії, без задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, про таке.

Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 77, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до СОБОРНОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ ДНІПРІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ОДЕСА) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: СОБОРНИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ ДНІПРІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ОДЕСА) (49005, м. Дніпро, вул. Пісаржевського, 1а, ).

Рішення суду набирає законної сили набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 06.02.2026 року.

Суддя В.В. Ільков