Справа № 420/24960/25
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши в письмовому провадженні в приміщені суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Державного підприємства «Центр тестування мобільної техніки», Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області про стягнення суми податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду у якому просить з Державного підприємства «Центр тестування мобільної техніки» (далі відповідач), суму заборгованості з:

- податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 113 384 грн. 46 коп. на відповідний бюджетний рахунок;

- податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності 35 130 грн., 65 коп. на відповідний бюджетний рахунок;

- податку в частині чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до державного бюджету відповідно до закону 456 451 грн. 09 коп. на відповідний бюджетний рахунок;

- податку в податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати 1 020 грн. 00 коп. на відповідний бюджетний рахунок.

В обгрунтування вимог позивач вказує, що відповідно до інтегрованих карток платника (ІКП), довідки про податкову заборгованість та розрахунку податкового боргу, податкова заборгованість ДП «Центр тестування мобільної техніки» складає 605 986 грн. 20 коп., в зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості, податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ю» № 74462-13 від 17.11.2020 року, яку було направлено платнику податків рекомендованим листом та заборгованість не погашена.

Ухвалою суду від 29.07.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін..

Ухвалою суду від 30 вересня 2025 року розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, залучено до розгляду справи співвідповідача Нерубайську сільську раду Біляївського району Одеської області () та призначено підготовче засідання на 20 жовтня 2025 року о 12 годині 00 хвилин.

Ухвалою суду від 05.01.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 20 січня 2026 року о 11 год. 00хв.

Відповідач надав до суду відзив на позов у якому вимоги не визнав з підстав того, що згідно договору купівлі-продажу об`єкта державної власності малої приватизації шляхом викупу від 18.07.2019 року та наказом Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях № 10 від 07.08.2019 року власником нерухомого майна Державного підприємства «Центр тестування мобільної техніки» є Нерубайська сільська рада Біляївського району Одеської області. У зв`язку зі зміною власника веде господарську діяльність. У зв`язку з вищевикладеним згідно гг5.2.2. Договору купівлі-продажу від 18.07.2019 року покупець зобов`язаний погасити борги із заробітної плати та перед бюджетом, а також прострочену кредиторську заборгованість перед бюджетом. Статтею 4.5. зазначеного договору передбачено , що після придбання Об`єкту приватизації Покупець є правонаступником його майнових прав і обов`язків відповідно до умов цього Договору та законодавства України.

У зв`язку з вищевикладеним позов Головного управління ДПС в Одеській області до Державного підприємства «Центр тестування мобільної техніки» повинен бути виконаним Нерубайською селищною Радою.

Також у доповненнях до відзиву вказав, що Наказом Регіонального відділення від-09.12.2019 року № 905 «Про прийняття рішення про припинення юридичної особи ДП «Центр тестування мобільної техніки» та рішенням сесії Нерубайської сільської Ради від 06.11.2019 року № 738-VII визначено ряд заходів з припинення вказаної юридичної особи, в тому числі шляхом приєднання до Комунального підприємства «Благоустрій» Нерубайської сільської ради Одеської області. Всупереч вказаному рішенню, Покупцем не здійснено переведення працівників ДП «Центр тестування мобільної техніки» до Комунального підприємства «Благоустрій», але водночас переведено на рахунок ДП «ЦТМТ» кошти у і сумі 664497,42 грн на погашення заборгованості по заробітній платі. У зв`язку з цим, у звітній інформації ДП «ЦТМТ» відображалася інформація про дохід підприємства.

Відповідно ДП «ЦТМТ» здійснило виплату заробітної плати та нарахувань до заробітної плати працівникам підприємства та покупцем не було враховано .необхідність оплати податку на прибуток, про що відповідно податковою службою було нараховано штрафні санкції згідно з Актом від 16.09.2020 року N ТУ ДПС в Одеській області Державної податкової служби України «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ДП «ЦТМТ». До того ж, ГУ ДПС в Одеській області встановлені інші порушення вимог Податкового кодексу України ДП «ЦТМТ».

Представник Нерубайської сільської Ради надав до суду відзив у якому зазначив, що податкове зобов`язання є персоніфікованим і виникає виключно у платника податку. Немає жодної правової підстави покладати функції податкового агента на будь-яку іншу особу, ніж ту, яка виступає роботодавцем фізичної особи або іншим суб`єктом, що здійснив виплату доходу. Будь-яке інше тлумачення суперечить принципу персоніфікованої відповідальності платника податку (ст. 36 ПК України) та неможливості делегування обов`язку без законної підстави.

Отже, стягнення з Нерубайської сільської ради податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, в даному випадку ДП «Центр тестування мобільної техніки», із доходів платника податку у вигляді заробітної плати 1 020 грн. 00, є неможливим в силу вищевказаних вимог податкового законодавства, адже, вона не може перебирати на себе функцій податкового агента стосовно фізичних осіб, яким дохід виплачує відмінний від неї роботодавець.

Нерубайська сільська рада не може на підставі п. 5.2.2 Договору купівлі-продажу об`єкта державної власності малої приватизації шляхом викупу від 18.07.2019 р. відповідати замість ДП «Центр тестування мобільної техніки» за сплату податкового боргу, що виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 19.10.2020 р. № .

Адже, це прямо суперечитиме умовам цього пункту вказаного договору. Так, п. 5.2.2 Договору купівлі-продажу об`єкта державної власності малої приватизації шляхом викупу від 18.07.2019 р. передбачено: «Покупець зобов`язаний погасити протягом 6 місяців від дати переходу права власності борги із заробітної плати та перед бюджетом, прострочену кредиторську заборгованість у розмірі, що складеться на дату переходу права власності на єдиний майновий комплекс». 04.09.2019р. було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності територіальна громада села Нерубайське, в особі Нерубайської сільської ради на виробничі будівлі, за адресою: Одеська обл., Біляївський р., с. Нерубайське, вул. Зелена, буд. 1.

Отже, оскільки, податковий борг у ДП «Центр тестування мобільної техніки» зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами виник через рік, після переходу права власності на єдиний майновий комплекс, то для його стягнення з Нерубайсьокої сільської ради відсутні будь-які правові підстави.

Адже, Договір купівлі-продажу об`єкта державної власності малої приватизації шляхом викупу від 18.07.2019 р. - не містить будь-яких зобов`язань щодо погашення Неребайською сільською радою вказаного податкового боргу ДП «Центр тестування мобільної техніки», якщо такий виникне після переходу до неї права власності на єдиний майновий комплекс.

Податок на додану вартість є непрямим податком, що нараховується та сплачується виключно тією особою, яка має статус платника ПДВ відповідно до ст. 180 Податкового кодексу України.

Такий статус виникає лише після реєстрації особи як платника податку в порядку, визначеному ст. 183 ПКУ, або внаслідок ввезення товарів на митну територію України.

Відповідно до п.п. 200.1, 200.2 ст. 200 ПК України, податкове зобов`язання з ПДВ є індивідуальним і персоніфікованим, визначається як різниця між податковим зобов`язанням і податковим кредитом конкретного платника, і підлягає сплаті виключно цим платником через його «електронний ПДВ-рахунок».

Жодна особа, навіть якщо вона також є платником ПДВ, не може бути зобов`язана сплачувати податкові зобов`язання іншого платника.

Це прямо випливає з принципу персональної податкової відповідальності (ст. 36 ПК України) та конструкції електронного адміністрування ПДВ, яка унеможливлює змішування зобов`язань між різними суб`єктами.

Отже, стягнення з Нерубайської сільської ради податку на додану вартість, зобов`язання зі сплати якого виникло у ДП «Центр тестування мобільної техніки», у сумі 113 384 грн. 46 коп., є юридично неможливим в силу вимог розділу V Податкового кодексу України, зокрема статей 180, 183, 200, які визначають, що обов`язок зі сплати ПДВ покладається виключно на платника податку, у якого виникло відповідне зобов`язання.

Нерубайська сільська рада не є платником ПДВ у межах цієї операції, не здійснювала господарської діяльності, яка породжує відповідне зобов`язання, і не має жодного правового чи фактичного зв`язку з виникненням податку.

Більше того, вона не має навіть операційної можливості здійснити таку сплату, оскільки: бюджетні рахунки сільської ради не інтегровані в систему електронного адміністрування ПДВ;

казначейське обслуговування не передбачає перерахування ПДВ за зобов`язаннями інших суб`єктів господарювання;

відсутній будь-який бухгалтерський або юридичний механізм, який дозволяв би провести таку оплату - ні через призначення платежу, ні через бюджетну класифікацію

Сторони справи у судове засідання призначене на 13.02.2026 року не з`явились, повідомлялись належним чином про дату та час та місце судового засідання.

Дослідивши заяви по суті справи, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

Позивач, Головне управління ДПС в Одеській області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно статті 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідач, Державне підприємство «Центр тестування мобільної техніки», є юридичною особою, та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області, як платник податків за основним місцем обліку з 1996 року.

За відповідачем, Державним підприємством «Центр тестування мобільної техніки»,», обліковується податковий борг, в розмірі 605986,20 грн. та виник з причини несплати нарахованих відповідачем грошових зобов`язань, донарахованих контролюючим органом штрафних санкцій та пені за результатом документальної позапланової виїзної перевірки оформленої актом від 16.09.2020 року №153/15-32-05-02/23860359:

- заборгованість по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (бік - 140101000), складає 113 384 грн, 46 коп. та виникла на підставі нарахування:

(Основний платіж 67 237,13 грн., штрафні санкції-31 074,25 грн., пеня - 15 073,08 грн.)

-Податкове повідомлення-рішення № від 19.10.2020 року збільшено суму основний платіж ПДВ - 67 237,13 грн., штрафна санкція 17055.75грн. та пені 15 073,08 грн.

Донараховано штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 19.10.2020 року на суму 14018,50 грн.,

-заборгованість по податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності (б/к - 11020100). складає 35 130 грн. 65 коп. та виникла на підставі нарахування:

Податкове повідомлення-рішення № від 19.10.2020 року -основний платіж 27 692,06 грн., штрафні санкції - 6 925,50 грн., пеня - 513,09 грн.)

-заборгованість по частині чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до державного бюджету відповідно до закону (б/к - 21010100), складає 456 451 грн, 09 коп. та виникла на підставі нарахування:

Податкове повідомлення-рішення № від 19.10.2020 року основний платіж 351 449,28 грн., штрафні санкції - 89 572,50 грн., пеня - 15 089,31 грн.

Податкове повідомлення-рішення № від 19.10.2020 року штрафна санкція 340грн.

Заборгованість по податку на доходи Фізичних осіб, шо сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (б/к - 11010100), складає 1 020 грн. 00 коп. та виникла на підставі нарахування:

податкове повідомлення-рішення № від 19.10.2020 року Донараховано штрафних санкцій на загальну 1 020,00 грн.

Акт перевірки був направлений відповідачу та отриманий 28.09.2020 року, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення.

Вищевказані податкові повідомлення були направлені засобами поштового зв`язку та отримані відповідачем 02.11.2020 року про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні.

Відповідач не оскаржував вищевказані податкові повідомлення рішення ані в адміністративному, ані у судовому порядку, а тому вони є узгодженими.

17 листопада 2020 року Головним управлінням ДПС в Одеській області складено податкову вимогу форми «Ю» №74462-13, якою визначено станом на 17 листопада 2020 року суму податкового боргу - 606957,20 грн.

Зазначена податкова вимога направлялась позивачем на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням.

Податкова вимога відповідачем не оскаржувалась та не відкликалась.

Вказані заходи не призвели до сплати податкового боргу.

Інтегрованою карткою платника податків підтверджується наявність боргу зі сплати податку на прибуток підприємств, що перебувають у державній власності (код класифікації доходів бюджету 11020100) у розмірі 35130,65 грн., частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань) (код класифікації доходів бюджету 21010100) у розмірі 456451,09 грн., з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14010100) у розмірі 113384,46 грн., з податку на доходи з фізичних осіб 1010грн, у загальній сумі 605986,20 грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 68 Конституції України зазначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Обов`язок сплати податків платником передбачений і підпунктом 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 ПК України, відповідно до якого платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підпунктом 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пунктах 54.3.1-54.3.6 підпункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пункту 49.1 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з пунктом 49.2 статті 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Відповідно до підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/ або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 203.1, 203.2 статті 203 ПК України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку для подання податкової декларації.

Відповідно до статті 129 ПК України, зокрема підпункту 129.1.3 пункту 129.1, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті): коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини) (підпункти 129.3.1.- 129.3.4. пункту 129.3. статті 129 ПК України).

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (абзац третій пункту 129.4. статті 129 ПК України).

Усупереч наведеним нормам чинного законодавства платник податків не вжив жодних заходів для своєчасного погашення податкових зобов`язань.

Податковим боргом згідно з пунктом 14.1.175. статті 14 ПК України є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 39.14. статті 39 ПК України).

Згідно з підпунктом 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПК України, штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 59.1. статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (пункт 59.3. статті 59 ПК України).

Як встановлено судом вище, у зв`язку з несплатою Державного підприємства «Центр тестування мобільної техніки», узгоджених податкових зобов`язань, Головним управлінням ДПС в Одеській області сформовано податкову вимогу форми «Ю» №74462-13 від 17 листопада 2020 року, яку спрямовано на адресу відповідача засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, повернуто до відповідача без вручення. Вказана податкова вимога, так само як й податкові повідомлення-рішення на підставі яких вона прийнята не були оскаржені та не відкликались.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України, орган стягнення державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 41.4 статті 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/ емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Виходячи з вимог законодавства несплачений платником податків податковий борг підлягає стягненню з такого платника.

Сума заборгованості -частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій(державних унітарних підприємств та їх об`єднань) що вилучаються до державного бюджету відповідно до закону виникла у відповідача в зв`язку з несплатою частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств) (код платежу 21010100) на загальну суму 456451,09 грн, через заниження задекларованих показників частини чистого прибутку що відраховується до державного бюджету всього у сумі 358290грн, в т.ч. за 2019рік-247128грн., за 1 півріччя 2020 року на 111 162грн.

Відповідно до ст.11-1 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» державні унітарні підприємства та їх об`єднання зобов`язані спрямувати частину чистого прибутку (доходу) до Державного бюджету України у розмірі не менше 30 відсотків у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 року №138 затверджено Порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями (далі Порядок).

Згідно з цим Порядком частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку як підсумок суми чистого фінансового результату (прибутку) та суми капіталу в дооцінках, яка підлягає перенесенню до нерозподіленого прибутку, з урахуванням того, що до такого підсумку також може бути включена частка нерозподіленого прибутку або невикористаних фондів, утворених внаслідок розподілу прибутку в обсязі, визначеному рішенням органу управління, за наявності фінансових ресурсів у підприємства, у розмірі 75 відсотків (пункт 1 Порядку).

Відповідно до п.2 Порядку частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Розрахунок частини чистого прибутку (доходу) разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, подається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до органів державної податкової служби у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств (пункт 3 Порядку).

Враховуючи викладене, розрахунок частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до Державного бюджету України, є обов`язковим документом, на підставі якого здійснюється нарахування та сплата вказаного платежу.

Щодо наявності у позивача повноважень на пред`явлення зазначеного позову, то суди виходить з того, що відповідно до п.п.19.-1.1, 19-1.22 ст.19 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Відповідно до п.17 ч.2 ст.29 Бюджетного кодексу України 17) частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об`єднань, що вилучається до державного бюджету належить до доходів Державного бюджету.

У п.3 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями» від 23.02.11 №138 прямо зазначено, що Державній податковій службі (правонаступником якою в теперішній час є Державна фіскальна служба) разом з Державною фінансовою інспекцією здійснювати контроль за повнотою і своєчасністю сплати державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу).

Тим більш, зазначеною постановою визначено, що саме до податкових органів, державні підприємства подають Розрахунки частини чистого прибутку (доходу) разом.

Сукупність зазначених норм дає підстави для висновків суду, про те, що саме відповідач і є уповноваженим контролюючим органом, якому надано право на звернення до суду з позовами про стягнення у бюджет частину чистого прибутку (доходу) господарських операцій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), у разі не перерахування їх підприємством самостійно.

Згідно з пп.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання являється податковим боргом.

Доказів погашення заборгованості станом на час розгляду справи відповідачем не надано.

Вирішуючи спір судом враховані правові висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі №807/495/17, де Суд аналізуючи процесуальні положення Кодексу адміністративного судочинства України, які визначають предмет доказування у справі (частина перша статті 138 Кодексу в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, а натепер аналогічні положення містить частина друга статті 73 Кодексу), згідно з якими предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, дійшов висновку, що з огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.

При цьому, питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, у тому числі й штрафних (фінансових) санкцій, не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкова вимога суб`єкта владних повноважень, згідно з якою відповідне зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати її правовий аналіз. Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Дотримання податковим органом встановленої законодавством процедури, що передує стягненню податкового боргу в судовому порядку підтверджується податковою вимогою.

Суд бере до уваги, що позивачем була дотримана процедура формування та направлення податкової вимоги, яку не оскаржено відповідачем.

Таким чином, враховуючи, що відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив суму податкового боргу, суд висновує про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Згідно вимог частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 2, 5, 6-11, 77, 90, 124, 126, 241-246, 251, 255, 257,258, 262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до Державного підприємства «Центр тестування мобільної техніки», Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Центр тестування мобільної техніки» до бюджету суму заборгованості з : податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 113 384 грн. 46 коп. на бюджетний рахунок UА0015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , КБК 140101000, отримувач коштів ГУК в Од. обл./Одеська обл./140101000;

з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності у сумі 35 130 грн, 65 коп. на бюджетний рахунок UА 015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , КБК 11020100, отримувач коштів ГУК в Од. обл./Одеська обл./ 11020100;

з податку в частині чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до державного бюджету відповідно до закону у сумі 456 451 грн. 09 коп. на бюджетний рахунок UА0015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , КБК 21010100, отримувач коштів ГУК в Од. обл./Одеська обл./ 21010100;

з податку в податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі 1 020 грн. 00 коп. на бюджетний рахунок UА0015656, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , КБК 11010100, отримувач коштів ГУК в Од.обл./ с.Нерубайск./ 11010100.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: Головне управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська 5) код ЄДРПОУ ВП 44069166.

Відповідач: Державне підприємство «Центр тестування мобільної техніки» (67661, Одеська область, Біляївський район, с.Нерубайське, вул.Зелена, буд.1), .

Відповідач: Нерубайська сільська рада Одеського району Одеської області (67661, Одеська обл., Одеський р-н, с. Нерубайське, пл. Партизан, буд. 4) .

Суддя Е.А.Іванов