Справа № 440/10374/25
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/10374/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ОІЛ" до Енергетичної митниці про визнання протиправними та скасування рішень.

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ОІЛ" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Енергетичної митниці про визнання протиправним та скасування карток відмови Енергетичної митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903150/2025/000029 від 09 січня 2025 року, №UA903150/2025/000114 від 12 лютого 2025 року, №UA903150/2025/000148 від 27 лютого 2025 року, №UA903200/2025/000188 від 07 березня 2025 року, №UA903200/2025/000187 від 07 березня 2025року, №UA903210/2025/000044 від 07 березня 2025 року, №UA903210/2025/000050 від 12 березня 2025 року, №UA903150/2025/000186 від 11 березня 2025 року, №UA903210/2025/000056 від 21 березня 2025 року, №UA903210/2025/000057 від 21 березня 2025 року, №UA903200/2025/000249 від 21 березня 2025 року, №UA903200/2025/000248 від 21 березня 2025 року, №UA903150/2025/000216 від 18 березня 2025 року, №UA903150/2025/000256 від 03 квітня 2025 року

та про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA903 000/2025/000009/1 від 09 січня 2025 року, №UA903000/2025/000051/1 від 12 лютого 2025 року, №UA903000/2025/0000065/2 від 27 лютого 2025 року, №UA903000/2025/000082/2 від 07 березня 2025 року, №UA903000/2025/000081/2 від 07 березня 2025 року, №UA903210/2025/000006/2 від 07 березня 2025 року, №UA903000/2025/000095/2 від 12 березня 2025 року, №UA903 000/2025/000086/2 від 11 березня 2025 року, №UA903210/2025/000007/2 від 21 березня 2025 року, №UA903210/2025/000008/2 від 21 березня 2025 року, №UA903200/2025/000099/2 від 21 березня 2025 року, №UA903200/2025/000098/2 від 21 березня 2025 року, №UA903000/2025/000103/2 від 18 березня 2025 року, №UA903000/2025/000125/2 від 03 квітня 2025 року.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЛАР ОІЛ» (далі ТОВ «СОЛАР ОІЛ», позивач) вказало про протиправність карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішень про коригування митної вартості товарів Енергетичної митниці (далі - відповідач) з огляду на обставини надання позивачем до митного оформлення всіх документів в повному обсязі, що дозволяють достовірно визначити вартість товарів та містять всі необхідні відомості для визначення всіх складових митної вартості товарів. Ці документи не містять розбіжностей, що могли б вплинути на невірний розрахунок митної вартості, не містять ознак підробки та відображають усі відомості, що підтверджують ціну, яка була фактично сплачена за товар та в своїй сукупності дають можливість визначити митну вартість товару за основним методом визначення митної вартості товару.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2025 позовну заяву залишено без руху за встановлення, що позивачем, при зверненні з даною позовною заявою до суду, судовий збір сплачено в розмірі, меншому аніж визначено Законом України "Про судовий збір".

24.07.2025 представником позивача надано до суду платіжну інструкцію про сплату судового збору.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 позовна заява була прийнята до розгляду та відкрите провадження в адміністративній справі. Ухвалою роз`єднані поєднані в одне провадження позовні вимоги у справі №440/9532/25. Виділено в окреме провадження позовні вимоги ТОВ «СОЛАР ОІЛ» до Енергетичної митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903200/2025/000248 від 21.03.2025, рішення про коригування митної вартості товарів №UA903200/2025/000098/2 від 21.03.2025.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи за позовом ТОВ «СОЛАР ОІЛ» до Енергетичної митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови Енергетичної митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903200/2025/000248 від 21.03.2025, рішення про коригування митної вартості товарів №UA903200/2025/000098/2 від 21.03.2025 присвоєно номер №440/10374/25, головуючим суддею у справі визначено суддю Алєксєєву Н.Ю.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2025 справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ОІЛ" до Енергетичної митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови Енергетичної митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903200/2025/000248 від 21.03.2025, рішення про коригування митної вартості товарів №UA903200/2025/000098/2 від 21.03.2025 прийнята до провадження, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Енергетичною митницею 14.08.2025 до справи наданий відзив на адміністративний позов за змістом якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував. У відзиві зазначено, що під час виконання Енергетичною митницею митних формальностей в рамках реалізації положень статей 54,55,58,335 Митного кодексу України (далі - МК України) в напрямку контролю за правильністю визначення митної вартості, за результатами опрацювання поданих для підтвердження митної вартості документів, у посадової особи митниці виникли обґрунтовані сумніви щодо достовірності задекларованої митної вартості, що зумовило необхідність витребування додаткових документів.

Так як був встановлений ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість виникла законна вимога витребування додаткових документів у Позивача. Також, декларанта повідомлено, що за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару у тому числі й на усунення виявлених обставин.

21.03.2025 декларантом Позивача надіслано лист щодо відсутності додаткових документів, що унеможливило спростування обґрунтованих сумнівів митного органу щодо правильності визначення митної вартості.

Таким чином, у зв`язку з розбіжностями в документах та непідтвердженням усіх складових митної вартості Енергетичною митницею здійснений контроль правильності визначення митної вартості відповідно до наданих до митного оформлення документів та за результатом їх розгляду встановлено, що на даний момент декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість товару визначену за ціною угоди.

Отже, в результаті проведеної консультації, шляхом послідовного використання можливості застосування методів визначення митної вартості у митного органу наявна цінова інформація щодо митної вартості подібного товару оформленого у митному відношенні відповідно до вимог статті 64 МК України.

За результатами опрацювання поданих до митного оформлення документів та враховуючи ненадання декларантом додаткових документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та наявності недоліків в наданих до митного оформлення документах, посадовою особою митного органу згідно з вимогами наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598 «Про затвердження Форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», прийнято рішення 9, що у встановленому порядку направлено декларанту, яким визначено митну вартість за другорядними (за ціною договору (контракту) щодо подібних (аналогічних) товарів методом.

При коригуванні за основу взято митну вартість 673,5586 USD/тисяч літрів подібного товару ввезеного за непрямими договорами; оцінюваний та подібний товар мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції та вважаються комерційно взаємозамінними (схожі фізико-хімічні характеристики; схожий фракційний склад); і оформленого у митному відношенні за МД від 13.03.2025 № 25UA95U9.

За результатом прийняття рішення про коригування митної вартості, посадовою особою митного органу була складена відповідна картка відмови у завершенні митного оформлення товару встановленої форми та згідно з вимогами чинного законодавства з питань митної справи.

Митницею дотримані вимоги МК України щодо порядку визначення митної вартості товару, а спірні Рішення про коригування та Картки відмови прийняті у відповідності з чинним законодавством України, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивачем 19.11.2025 до справи надані додаткові письмові пояснення, де ТОВ «СОЛАР ОІЛ» зазначено про надання Енергетичній митниці під час розмитнення всіх необхідних документів для визначення ціни товару за договором.

Так 28.11.2024 було підписано зовнішньоекономічний договір № купівлі-продажу автомобільного палива, відповідно до умов якого продавець Saksa Ltd. продає ТОВ «СОРАЛ ОІЛ» на умовах (додаток А до договору №):

FCA Русе, Болгарія завантаження в автомобілі покупця

Дизель 10 ppm. (Премія по High FOB котируванню: 70,00 $/МТ (сімдесят доларів США і нуль центів США за метричну тонну). Період ціноутворення: п`ять(5) опублікованих і дійсних котирувань Platts до дати завантаження. Застосовується котирування Platts: High FOB Med (Italy) для ULSD 10 PPM.

Бензин RON95 10 ppm. макс. 5% біоетанолу (Премія no High FOB котируванню: 55,00 $/MT (п`ятдесят п`ять доларів США і нуль центів США за метричну тонну). Період ціноутворення: п`ять (5) опублікованих і дійсних котирувань Platts до дати завантаження. Застосовується котирування Platts: High FOB FOB Med (Italy) для прем. Uni. 10 PPM.

Бензин RON100 10 проміле, макс. 5% біоетанолу (Премія по High FOB котируванню: 147,00 $/МТ (сто сорок сім доларів США та нуль центів США за метричну тонну). Період ціноутворення: п`ять (5) опублікованих і дійсних котирувань Platts до дати завантаження. Застосовується котирування Platts: High FOB Med (Italy) для прем. Uni. 10 PPM.

Та на умовах FCA Новий Іскир, Болгарія, завантаження в автомобілі покупця

Дизель 10 ppm. (Премія по High FOB котируванню: 70,00 $/МТ (сімдесят доларів США і нуль центів США за метричну тонну). Період ціноутворення: п`ять (5) опублікованих і дійсних котирувань Platts до дати завантаження. Застосовується котирування Platts: High FOB Med (Italy) для ULSD 10 PPM.

Бензин RON95 10 ppm. макс. 5% біоетанолу (Премія no High FOB котируванню: 65,00 $/MT (шістдесят п`ять доларів США і нуль центів США за метричну тонну). Період ціноутворення: п`ять (5) опублікованих і дійсних котирувань Platts до дати завантаження. Застосовується котирування Platts: High FOB Med (Italy) для прем. Uni. 10 PPM.

Бензин RON100 10 проміле, макс. 5% біоетанолу (Премія по High FOB котируванню: 157,00 $/МТ (сто п`ятдесят сім доларів США та нуль центів CLUA за метричну тонну). Період ціноутворення: п`ять (5) опублікованих і дійсних котирувань Platts до дати завантаження. Застосовується котирування Platts: High FOB Med (Італія) для прем. Uni. 10 PPM.

Saksa Ltd є акредитованим постачальником пального марки «Shell V-Power».

Позивач дане пальне поставляє виключно для ТОВ «Альянс Холдинг», 3, відповідно до ексклюзивного контракту, мережі автозаправних станцій Shell, оскільки дане пальне містить присадки, які є запатентованою розробкою Shell та не підлягають реалізації в будь-який інший спосіб.

Безпосереднім виробником пального є OMV Petrom S.A.

Saksa Ltd, за наявності відповідно акредитованих лабораторій, є зберігачем на нафтових терміналах в Новий Іскар та Русе, які є ліцензованими складами, відповідно до закону про акцизні збори та податкові склади, і має ліцензію на експлуатацію підприємства з низьким рівнем викидів, відповідно до закону про охорону навколишнього середовища. Saksa Ltd за додавання відповідних присадок за наявності акредитованих лабораторій, реалізує пальне, перероблене, виробником якого є OMV Petrom S.A..

В контракті № від 28.11.2024 в статті 3 Продукція зазначено: «Бензин з присадками RON100 10ppm. макс. 5% біоетанолу Shell V-Power неросійського походження. Тобто є чітка вказівка саме на продукцію з присадками.

Пальне, яке купує позивач зберігається в резервуарі, в який завантажується на зберігання продукція підприємства OMV Petrom, в зв`язку з чим може бути відхилення по густині при температурі 15 град. Вірну густину слід вважати ту яка зазначена в паспорті яку надано лабораторією Saksa Ltd.

Відповідно до сертифікату PBZ-0079925EN від 17.02.2025 комерційна назва товару «Gsoline Extra 99-E10», а відповідно рахунку-фактури № від 18.03.2025 комерційна назва товару «V-Power Racing 100», адже Saksa Ltd окрім зберігання, має право додавати присадки, та проводити лабораторні дослідження, Saksa Ltd лише після додавання присадок та проведеного лабораторного дослідження, змінюється назва, оскільки в даному випадку міститься патентована присадка при використанні якої є обов`язок до використання назви продукту «V-Power Racing 100».

ТОВ «СОЛАР ОІЛ» зазначено про надання до митного оформлення всіх документів, що підтверджують формування ціни та належну сплату, договору із усіма додатками, оформленими сторонами належним чином.

Позивач вказав про непроведення ТОВ «СОЛАР ОІЛ» страхування вантажу, отриманого за зовнішньоекономічним договором від 28.11.2024 №, адже умовами поставки FOB Франко-борт не встановлена обов`язковість страхування вантажу, що і не було здійснено позивачем, оскільки всі ризики загибелі чи втраті вантажу несе перевізник.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 закрите підготовче провадження у справі, призначена справа до судового розгляду по суті.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами до матеріалів адміністративної справи, встановив такі обставини.

Позивачем від 28.11.2024 із компанією Saksa Ltd (Болгарія) був укладений контракт №, на виконання якого на користь позивача поставлений товар.

21.03.2025 до відділу митного оформлення «Рені» митного поста «Південний» Енергетичної митниці декларантом ТОВ «СОЛАР ОІЛ» подано електронну митну декларацію типу IM 40 ДЕ, якій присвоєно номер 25UA67U0.

МД 25UA67U0 подано для митного оформлення в митному режимі імпорт (випуск у вільний обіг) товару «Автомобільний бензин V-Power Racing 100, моторний, EN 228. 32,856 тис. у літрах, приведених до температур 15 градусів Цельсія. Густина за температури 15 градусів Цельсія - 740.3 кг/м3 октанове число, визначене за дослідним методом - 100,6; вміст свинцю - менше 3 мг/л (що становить менше 0,003 г/л); вміст сірки - менше 5 мг/кг (0,0005 мас. %); вміст етанолу - 1.3%; вміст ЕТБЕ - менше 0.2%; вміст бензолу - 0,5%; при 70 град. С випаровується 43.4%; при 100 град. С випаровується 59.8%; при 150 град. С випаровується 93.9%; Точка кипіння - 180,5 град. С. Бензін неетілований. Не для військового призначення. Наливом в цистерни.» (далі товар).

За результатами опрацювання МД 1967 встановлено наступні відомості про товар: код УКТЗЕД - (графа 33); митна вартість - 20149,9000 USD; 898047,00 грн (графи 42,45); метод 1 - за ціною контракту (графа 43).

Під час виконання Енергетичною митницею митних формальностей в рамках реалізації положень статей 54,55,58,335 Митного кодексу України (далі - МК України) в напрямку контролю за правильністю визначення митної вартості, за результатами опрацювання поданих для підтвердження митної вартості документів, у посадової особи митниці виникли обґрунтовані сумніви щодо достовірності задекларованої митної вартості, що зумовило необхідність витребування додаткових документів.

Так як був встановлений ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість виникла законна вимога витребування додаткових документів у Позивача. Також, декларанта повідомлено, що за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару у тому числі й на усунення виявлених обставин.

21.03.2025 Позивачем на адресу відповідача надісланий лист щодо відсутності додаткових документів.

За наявності розбіжностей в документах та непідтвердження ТОВ «СОЛАР ОІЛ» усіх складових митної вартості Енергетичною митницею здійснений контроль правильності визначення митної вартості відповідно до наданих до митного оформлення документів та за результатом їх розгляду встановлено, що на даний момент декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість товару визначену за ціною угоди.

Енергетичною митницею складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903200/2025/000248 від 21.03.2025, прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA903200/2025/0000098/2 від 21.03.2025.

ТОВ «СОЛАР ОІЛ» із вказаними карткою відмови та рішенням про коригування митної вартості не погодилось, звернулось до суду із позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Засади митної справи, зокрема, правовий статус митних органів, митна територія та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України від 13 березня 2012 року №4495-VI (надалі МК України, у редакції, чинній на час спірних правовідносин) та іншими законами України.

Відповідно до частини 1 статті 3 МК України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

За змістом частини 1 статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до частини першої статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою - другою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої - другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Частинами 1, 2 статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За приписами частини 2 статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

За змістом частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 6 статті 53 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Статтею 57 МК України визначено перелік методів визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту та порядок їх застосування.

Так, відповідно до частини 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Відповідно до положень частин 2 - 6 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За приписами частини 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина 4 статті 58 МК України).

Згідно з частиною 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (частина 21 статті 58 МК України)

За змістом частин 1, 2, 4 статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються в спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може відбуватися тільки в разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснене, тощо. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 540/2605/18 (провадження № К/9901/24076/19), від 7.05.2020 у справі № 826/10527/17, від 02.05.2020 у справі № 803/916/17 (провадження № К/9901/1137/17).

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №380/6459/20. Відповідно до усталеної правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, неодноразово висловленої у постановах: від 30.01.2018 по справі № 813/7903/14, від 18.12.2018 по справі № 826/15706/13-а, від 29.01.2019 по справі № 815/6827/17, від 16.04.2019 по справі № 815/6698/17 митна вартість товарів, відкоригована за резервним методом має ґрунтуватися на митній вартості, раніше визнаній (визначеній) митними органами, що міститься в Єдиній автоматизованій інформаційній системі (далі ЄАІС). При цьому, митний орган повинен не просто зазначити, зокрема, обставину відсутності в нього інформації щодо оформлення ідентичних та подібних товарів (як на підставу незастосування методів за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів), а навести цінову інформацію з ЄАІС про оформлення товарів, що мають ознаки, найбільш схожі на ознаки задекларованих товарів та пояснити з урахуванням положень статей 59, 60 МК України, чому ця інформація не може бути взята за основу для визначення митної вартості, чого в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, відповідач не зазначив.

Таким чином, факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.

Аналогічний підхід закріплено і у Методичних рекомендаціях щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби від 11.09.2015 N 689. Так, у пункті 8 розділу 2 цих Методичних рекомендацій зазначено, що у випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів. Тобто при відповідному спрацюванні автоматизованої системи аналізу та управління ризиками митний орган повинен насамперед здійснити перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, і лише після цього у разі виявлення підстав може витребувати у декларанта додаткові документи, що повністю співпадає з правовим висновком, висловленим Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, по справі № 809/453/17 від 03.04.2018.

Суд зазначає, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору). Митний орган вправі застосувати другорядний метод, якщо за умови наявності у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості декларант додаткових документів не надав, а надані документи не дають можливості для застосування першого методу.

Енергетична митниця в оскаржуваному рішенні вказала, що у митного органу відсутня цінова інформація щодо митних вартостей ідентичних товарів, оформлених у митному відношенні (за ціною угоди) в максимально наближений період, що унеможливлює застосування методу визначення митної вартості відповідно до положень статті 59 МК України. Водночас у митного органу та у декларанта наявна цінова інформація щодо митної вартості подібного товару, оформленого у митному відношенні.

В результаті проведеної консультації, шляхом послідовного використання можливості застосування методів визначення митної вартості митну вартість відповідно до положень статті 64 МК України.

При коригуванні за основу взято митну вартість товару - 673,5586 дол.США/тис.л подібного товару ввезеного за непрямими договорами; оцінюваний та подібний товар мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції та вважаються комерційно взаємозамінними (схожі фізико-хімічні характеристики; схожий фракційний склад); і оформленого у митному відношенні за МД від 13.03.2025 № 25UA95U9.

За правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 21.10.2021 в справі №420/4820/19, навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом.

В основу такого підходу лягли висновки про те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Отже відомості з інформаційних систем митних органів не можуть слугувати беззаперечним джерелом інформації про митну вартість конкретного товару та бути підставою для здійснення коригування.

Суд наголошує, що ціна відкоригована митницею за подібним товаром. Але не може бути врахована інша ціна на товар без врахування умов поставки та умов формування ціни, що за специфікою даної поставки, формувалась за певною формулою за договором від 28.11.2024 №, відповідно до пункту 8 якого «Ціна-ціноутворення» ціна поставки FCA Русе і Новий Іскир, термінал Saksa базуватиметься на кількості, завантаженій на терміналі, відповідно до стандартів і практики терміналу, за винятком випадків шахрайства або явної помилки, виражається в доларах США за метричну тонну і розраховується наступним чином: Для бензину RON 100 10 ppm. макс. 5% біоетанолу середнє значення "X" найвищих котирувань до/після/на дату завантаження, опублікованих в Platts European Marketscan під заголовками "MEDITERRANEAN CARGOES" та "FOB MED ITALY" (згідно з Додатком А), для "Бензину RON95 10 ppm", плюс премія в доларах США за метричну тонну в вакуумі. Кількість котирувань, період ціноутворення, премія та база котирувань Platts наведені у додатку.

Вищезазначена ціна базуватиметься на густині 0,755 за температури 15 градусів Цельсія та збільшуватиметься/зменшуватиметься арифметично відповідно до фактичної густини за температури 15 градусів Цельсія на наливному терміналі, як це визначено стандартами та практикою терміналу.

Тобто ціна товару буде, очевидно, змінюватись по кожній окремій партії товару в межах виконання поставок за одним контрактом, що беззаперечно має вплив на ціну.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 МКУ з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МКУ) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Відповідачем не надано документів, котрі б детально і достовірно висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення вартості товару, поставленого позивачем, Відповідно, не доведено аналогічність умов поставки, умов договорів і, відповідно, вартості товарів.

Верховний Суд у постанові від 20.06.2023 у справі за адміністративним провадженням К/9901/7199/21 зазначив, шо сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсне було імпортовано до України. Відповідно до висновків Верховного Суду наявність в баз: даних ЄАІС ДФС інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким вій укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору. Оцінюючи рішення пре коригування митної вартості товару в частині, що стосується визначення митної вартості товару за резервним методом, суди повинні враховувати, що письмове рішення митниці про коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до закону має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) -товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вилинули па таке коригування.

Так, відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Відповідно до положень частин другої - шостої статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За приписами частини другої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Також Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 по справі №815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митого органу інформації про те що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Суд приходить до висновку про протиправність визначення Енергетичною митницею ціни товару, що заявлений до розмитнення ТОВ «СОЛАР ОІЛ» за (резервним) методом без дотримання процедур, передбачених статтею 57 МК України.

В рішенні про коригування митної вартості Енергетичною митницею вказано, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що за результатами опрацювання поданих для підтвердження митної вартості документів, у митниці виникли обґрунтовані сумніви щодо достовірності задекларованої митної вартості.

В ході розгляду справи відповідач вказав про наявність розбіжностей у відомостях і наданих до митного оформлення документів на підтвердження виробника товару, шо постачався.

Так, відповідач вказав, що поставка товару здійснюється згідно з Додатком А від 28.11.2024 (зі змінами) до Контракту № від 28.11.2024, укладеного ТОВ «СОЛАР ОІЛ» з «Saksa Ltd».

При цьому, виробником товару у графі 31 МД 25UA968U0 заявлено компанію OMV Petrom S.A.

Отже, за висновком відповідача, у даній зовнішньоекономічній операції вбачається наявність посередницьких договорів, що може мати вплив на числові значення складових митної вартості та ціни, яка сплачена або підлягає сплаті.

В ході розгляду справи встановлено, що Saksa Ltd є акредитованим постачальником пального марки «Shell V-Power».

Позивач пальне марки «Shell V-Power» поставляє виключно для ТОВ «Альянс Холдинг», 3, відповідно до ексклюзивного контракту від 16.07.2024 №16072024, мережі автозаправних станцій Shell, оскільки дане пальне містить присадки, які є запатентованою розробкою Shell та не підлягають реалізації в будь-який інший спосіб.

Безпосереднім виробником пального є OMV Petrom S.A.

Saksa Ltd, за наявності відповідно акредитованих лабораторій, є зберігачем на нафтових терміналах в Новий Іскар та Русе, які є ліцензованими складами, відповідно до закону про акцизні збори та податкові склади, і має ліцензію на експлуатацію підприємства з низьким рівнем викидів, відповідно до закону про охорону навколишнього середовища. Saksa Ltd за додавання відповідних присадок за наявності акредитованих лабораторій, реалізує пальне, перероблене, виробником якого є OMV Petrom S.A..

Тобто, постачальником палива, виробником якого є OMV Petrom S.A. з присадками RON95 10 ppm. макс. 5% біоетанолу Shell V-Power неросійського походження та з присадками RON100 10 ppm. макс. 5% біоетанолу Shell V-Power неросійського походження, відповідно до статті 3 Контракту № від 28.11.2024 «Продукція» на адресу ТОВ «СОЛАР ОІЛ» є Saksa Ltd.

Будь якої інформації про наявність посередницьких договорів у правовідносинах ТОВ «СОЛАР ОІЛ» та Saksa Ltd судом не встановлено. Відповідачем такої інформації до справи не надано, доказів існування, укладення та виконання таких договорів Енергетичною митницею в ході розгляду справи не наведено.

До митного оформлення товарів ТОВ «СОЛАР ОІЛ» наданий додаток А до зовнішньоекономічного договору від 28.11.2024 №, який сформований послідовним створюванням сторінок починаючи з сторінки 1 до сторінки 10, і додаток А є частиною зовнішньоекономічного договору від 28.11.2024 № та міститься на сторінках 9 та 10.

Відповідач вказує про неможливість ідентифікації вказаного Додатку А як невід`ємної частини договору від 28.11.2024 №.

В ході розгляду справи судом встановлено про занесення в митну декларацію окремо Додатку А і договору від 28.11.2024 №.

Так, відповідно до Наказу №651 від 30.05.2012 Міністерства Фінансів України «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа» до графи 44 «Додаткова інформація / Оформлені документи/ сертифікати та авторизації» вносяться відомості щодо кожного документа і зазначаються з нового рядка за такою схемою: код документа згідно з Класифікатором документів, через пробіл - номер документа, дата та (за наявності даних) кінцевий термін його дії.

Відповідно до класифікатору документів 4100 Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів 4103 Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту).

В зв`язку з чим, при поданні документів для митного оформлення, було роз`єднано та занесено відповідно до класифікатору документів договір і додаток А окремо, хоча даний договір з невід`ємним від нього доповненням, був сформований контрагентом в безперервному документі, тому не потребує будь якої додаткової його ідентифікації.

Енергетичною митницею, в обґрунтування наявності сумнівів у правильності визначення позивачем ціни товару вказано, відповідно до пункту 8 контракту від 28.11.2024 № продавцем товару може бути застосована додаткова премія за зимову специфікацію.

Проте відомості в наданому додатку від 31.01.2025 (Зміна до додатку А) пункт 8 (Ціна- ціноутворення) стосовно додаткової премії за зимову специфікацію відсутні.

Суд зазначає, що 21.03.2025 до відділу митного оформлення «Рені» митного поста «Південний» Енергетичної митниці декларантом ТОВ «СОЛАР ОІЛ» подано електронну митну декларацію типу IM 40 ДЕ, якій присвоєно номер 25UA67U0 для митного оформлення в митному режимі імпорт (випуск у вільний обіг) товару Автомобільний бензин V-Power Racing 100, моторний, EN 228. 32,856 тис. у літрах, приведених до температур 15 градусів Цельсія. Густина за температури 15 градусів Цельсія - 740.3 кг/м3 октанове число, визначене за дослідним методом - 100,6; вміст свинцю - менше 3 мг/л (що становить менше 0,003 г/л); вміст сірки - менше 5 мг/кг (0,0005 мас. %); вміст етанолу - 1.3%; вміст ЕТБЕ - менше 0.2%; вміст бензолу - 0,5%; при 70 град. С випаровується 43.4%; при 100 град. С випаровується 59.8%; при 150 град. С випаровується 93.9%; Точка кипіння - 180,5 град. С. Бензин неетильований. Не для військового призначення. Наливом в цистерни.

Відповідно до Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою Кабунету Міністрів України від 01.08.2013 №927 дизельне паливо зимове - дизельне паливо, що використовується при температурі повітря від 5°С до мінус 20 °С.

Іншого, окрім дизельного, палива зимового не існує.

За пунктом 5 контракту від 28.11.2024 № для автомобільного дизельного палива 10 ppm. параметр Cold Filter Plugging Point на період з 1 грудня по 30 березня має бути макс. -20 0 С.

Тобто, мова про зимову специфікацію може і стосується виключно поставок дизельного палива.

ТОВ «СОЛАР ОІЛ» за МД 25UA68U0 дизельного пального не поставляло, а поставляло автомобільний бензин.

Вимога відповідача про врахування додаткової премії за зимову специфікацію є безпідставною.

Також відповідачем на заперечення визначення позивачем ціни товару за ціною угоди вказано, що декларантом для цілей митного оформлення наданий Сертифікат якості від 17.02.2025 №PBZ-0079925EN, в якому комерційна назва товару «Gasoline Extra 99-E10», в той же час в наданому для цілей митного контролю та митного оформлення рахунку-фактурі від 18.03.2025 № комерційна назва товару відповідає назві «V-Power Racing 100», що означає, що відправником товару була застосована присадка про що не зазначено як у зовнішньоекономічному контракті від 28.11.2024 №, так і у Зміні до додатку А від 31.01.2025, а її вартість не підтверджена документально.

В ході розгляду справи встановлено, що відповідно до сертифікату PBZ-0079925EN від 17.02.2025 комерційна назва товару «Gsoline Extra 99-E10», а відповідно рахунку-фактури № від 18.03.2025 комерційна назва товару «V-Power Racing 100».

Відповідно до пункту 3 Контракту № від 28.11.2024 «Продукція», Saksa Ltd. постачає на користь ТОВ «СОЛАР ОІЛ палива, виробником яких є OMV Petrom S.A. із з присадками RON95 10 ppm. макс. 5% біоетанолу Shell V-Power неросійського походження та з присадками RON100 10 ppm. макс. 5% біоетанолу Shell V-Power неросійського походження.

Тобто, зі змісту контракту від 28.11.2024 № вбачається про безпідставність твердження Енергетичної митниці про відсутність вказівок про використання присадок.

Стосовно визначення у попередньому комерційному документі проформі-інвойсі від 12.03.2025 № для цілей попередньої оплати, серед іншого, назви товару - Gasoline RON 100 VP RACING та код товару (відповідно до графи Note (Примітка) , що не відповідає комерційній назві зазначеного товару, суд встановив, що дійсно, відповідно до сертифікату PBZ-0079925EN від 17.02.2025 комерційна назва товару «Gsoline Extra 99-E10», а відповідно рахунку-фактури № від 18.03.2025 комерційна назва товару «V-Power Racing 100».

В ході розгляду справи та зі змісту договору від 28.11.2024 № , судом встановлено, що підприємство Saksa Ltd є постачальником продукції:

Дизельне паливо з присадками 10 ppm Shell V-Power (Дизельне паливо з наднизьким вмістом сірки 10 ppm) неросійського походження.

Бензин з присадками RON95 10 ppm. макс. 5% біоетанолу Shell V-Power неросійського походження.

Бензин з присадками RON100 10 ppm. макс. 5% біоетанолу Shell V-Power неросійського походження.

За повідомленням Shell Retail Ukraine ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ», компанія Saksa Ltd TIN BG131245283 є партнером компанії Shell з виробництва пального марки Shell V-Power.

За використання пального, виробництва OMV Petrom S.A., комерційна назва товару «Gasoline Extra 99-E10», із додаванням присадок RON95 10 ppm. макс. 5% біоетанолу Shell V-Power неросійського походження та RON100 10 ppm. макс. 5% біоетанолу Shell V-Power неросійського походження, відповідно наявний товар, оскільки в даному випадку міститься патентована присадка при використанні якої є обов`язок використання назви продукту «V-Power Racing 100».

Тобто, комерційна назва поставленого товару «V-Power Racing 100» відповідає умовам та меті контракту від 28.11.2024 №, а сенс для визначення рівня ціни товару мають саме дані відповідного рахунку-фактури № від 18.03.2025, а не попереднього. Товаром, що постачався є саме автомобільний бензин V-Power Racing 100.

Відповідач зазначив, що умовою пункту 9 (Оплата) контракту від 28.11.2024 № передбачено, що передоплата буде здійснена чистими грошовими коштами, без будь-яких знижок, відрахувань, утримань, заліків або зустрічних вимог, у доларах США шляхом банківського переказу на рахунок Продавця до дня відвантаження, на підставі комерційного рахунку-фактури Продавця.

Для цілей митного контролю та митного оформлення надано банківські платіжні документи (сфівти) від 12.03.2025 та від 14.03.2025 на загальну суму 79095 доларів США, згідно графи 70 (Призначення платежу) передоплата здійснена за контрактом від 28.11.2024 №.

За таких обставин числове значення фактично сплаченої ціни відповідно відомостей банківських документів (свіфт) неможливо ідентифікувати з оцінюваним товаром, та не може бути документальним підтвердженням фактично сплаченої ціни товару (яка підлягає сплаті) з урахуванням розбіжностей в рахунку-проформі в частині зазначення коду товару згідно УКТ ЗЕД.

З доданих до матеріалів справи копій банківських платіжних документів (свіфтів) від 12.03.2025 та від 14.03.2025 на загальну суму 79 095,00 дол. США вбачається, що в графі 70 міститься інформація про передоплату, а саме V-POWER RACING 100, CONTRACT No dd 28.11.2024, Proforma dd 12.03.2025. До матеріалів справи також надана копія проформи-інвойсу від 12.03.2025 №.

Тобто, з матеріалів справи встановлено про беззаперечну можливість ідентифікації сум проведеної оплати із контрактом і рахунком, яким визначена сума, належна до сплати на користь постачальника.

Також Енергетичною митницею вказано про ненадання до митного оформлення додаткового рахунку, що має виставлятися продавцем після того, як буде відома остаточна ціна, і має бути оплачений будь-якою стороною не пізніше 3 робочих днів після виставлення такого рахунку-фактури.

Однак, з матеріалів справи вбачається про помилковість твердження відповідача про ненадання рахунку, щодо сформованої митної вартості, оскільки даний дебетовий інвойс надавався для розмитнення, його назва Invoice від 18.03.2025 та відмічений в графі 44 під класифікатором 0380.

Стосовно заперечення відповідача про відсутність документального підтвердження страхування вантажу, суд зазначає, що відповідно до «Інкотермс офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати» група F Основне перевезення не оплачено FСА (Free Carrier / Франко-перевізник) означає, що продавець виконує зобов`язання з поставки, передаючи товар, що пройшов експортне митне очищення, перевізнику, якого призначив покупець, у зазначеному місці (склад продавця або інше). Продавець несе ризики до моменту передачі, після чого вони переходять до покупця.

Основні положення FCA (Incoterms 2020) передбачають місце доставки: Якщо це склад продавця, продавець відповідає за навантаження. В іншому місці (порт, термінал) - продавець доставляє, але не розвантажує. Експорт: Продавець оформлює експортні документи та сплачує мито. Імпорт: Покупець несе витрати на імпортне оформлення та подальше транспортування.

Дані умови поставки товару не передбачають вказівки на обов`язковість страхування вантажу, що, за поясненнями ТОВ «СОЛАР ОІЛ» і не було здійснено позивачем, оскільки всі ризики загибелі чи втраті вантажу несе перевізник.

Енергетична митниця зазначила в рішенні про коригування митної вартості про наявність інформації в АСМО «Інспектор», щодо митних оформлень ідентичних/подібних товарів, які імпортувалися на митну територію України за ціною вище ніж заявлена декларантом.

Єдиною правовою підставою для ухвалення митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за іншим методом є дотримання таких умов: подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакета документів, перелік яких закріплено у ст. 53 МК України; ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнювальної документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; виявлення митним органом у поданій документації розбіжностей, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору).

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, наприклад, у постановах від 13.08.2020 № 15/3451/16, від 14.06.2022 № 809/257/17: «приписи статей МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Одночасно відповідачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанцій не надано жодних доказів недостовірності заявленої товариством вартості товару, а безпосередньо припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості».

Слід зазначити, що автоматизована інформаційна система АСМО «Інспектор» (Держмитслужби) України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості перевірити наявну у ній інформацію.

Верховний Суд сформував правову позицію, зазначивши, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації АСМО «Інспектор», оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Також слід урахувати, що в АСМО «Інспектор» відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанови Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №820/17417/14, від 04.09.2018 у справі №818/1186/17).

У зв`язку із цим суд вважає висновок митного органу про те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів необґрунтованим.

Посилання відповідача на те, що наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром, суд зазначає, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №810/3295/17.

При цьому, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

З урахуванням наведеного, твердження митного органу, якими обґрунтовано рішення про коригування митної вартості товару є безпідставними, так як контролюючим органом не доведено існування розбіжностей у числових значеннях митної вартості товару, що унеможливили б визначення митної вартості за ціною контракту, тобто за першим методом.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Верховним Судом неодноразово висловлювалась правова позиція щодо застосування відповідних норм права, зокрема, у постановах від 02.07.2019року по справі №160/8573/18, від 18.07.2019 року по справі №821/829/18, від 29.07.2019 року по справі №815/5354/16.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем надані відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені МК України, що дають можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості за ціною договору.

З урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку, що документи, подані позивачем з метою митного оформлення товару згідно із митною декларацією не містили розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, натомість містили усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар, тому у відповідача були відсутні обґрунтовані підстави вважати, що подані декларантом для підтвердження митної вартості документи містять розбіжності та не містять інформації про усі складові митної вартості.

За сталою та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 11.11.2021 у справі №808/1411/17, від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Отож формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

З огляду на все вищевказане, суд доходить висновку, що рішення Енергетичної митниці про коригування митної вартості товарів №UA903200/2025/0000098/2 від 21.03.2025 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903200/2025/0000248 від 21.03.2025 є такими, що прийняті не у відповідності до вимог чинного законодавства, положень МК України.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В даній справі відповідач не надав суду належних і допустимих доказів правомірності своїх рішень, не довів їх законності та обґрунтованості.

Отже, з урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про протиправність рішення Енергетичної митниці про коригування митної вартості товарів №UA903200/2025/0000098/2 від 21.03.2025 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903200/2025/0000248 від 21.03.2025 і, відповідно, наявність підстав для їх скасування.

Згідно із положеннями частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Справа №440/10374/25 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2025 прийнята до провадження за наслідками роз`єднання ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 поєднаних в одне провадження позовних вимог у справі у справі №440/9532/25 за позовом ТОВ «СОЛАР ОІЛ» до Енергетичної митниці про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, рішень про коригування митної вартості товарів.

Питання про розподіл судових витрат судом вирішено у справі №440/9532/25.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ОІЛ" (вул. Благодатна, буд. 8, оф. 1, с. Піщане, Полтавська область, 39701) до Енергетичної митниці (вул. Світлицького, буд. 28-А, м. Київ, 04215) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA903200/2025/0000098/2 від 21 березня 2025 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903200/2025/0000248 від 21 березня 2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва