Справа № 380/21628/25
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 лютого 2026 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Карп`як О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, ЛКП «Старий Львів» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , далі позивач) до Львівської міської ради (адреса:79008, Львівська обл., м. Львів, пл.Ринок,1, , далі відповідач 1), Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (адреса: 79000, Львівська обл., м. Львів, вул. Ференца Ліста, 1, , далі відповідач 2), ЛКП «Старий Львів» (адреса: 79008, Львівська обл., м. Львів, вул. Сербська, 15, , далі відповідач 3), у якій позивач просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність Львівської міської ради та Галицької районної адміністрації, яка полягає у невжитті заходів щодо охорони, збереження та утримання будинку 1846 року пам`ятки архітектури за адресою: м. Львів, вул. Руська, 3.

2. Визнати незаконним і таким, що порушує права співвласників, договір управління від 2019 р., укладений без відома та згоди більшості співвласників будинку.

3. Зобов`язати Львівську міську раду(балансоутримувача): провести технічне обстеження будинку, скласти акт технічного стану, розробити проєкт протиаварійних робіт, передбачити фінансування у міському бюджеті на 2026 рік для забезпечення збереження пам`ятки.

4. Зобов`язати ЛКП Старий Львів надати суду всі копії документів і договорів, укладених від імені співвласників без їх згоди.

5. Стягнути з відповідачів судові витрати….

Ухвалою суду від 03.11.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 24.11.2025 року заяву позивача від 20.11.2025 року про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, - залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 08.12.2025 року заяву про відвід судді Карп`як О.О. у справі №380/21628/25 визнано необґрунтованою; заяву про відвід судді Карп`як О.О. передано для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для її розгляду.

Ухвало суду від 11.12.2025 року (суддя Чаплик І.Д.), у задоволенні заяви позивача про відвід судді Карп`як О.О. в адміністративній справі №380/21628/25 - відмовлено.

Ухвалою суду від 02.01.2026 року у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та у режимі відеоконференції, - відмовлено.

Ухвалою суду від 02.01.2026 року у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів - відмовлено.

09.01.2026 позивач подала до суду дві заяви: про відвід судді Карп`як О.О. від розгляду цієї справи; про забезпечення позову.

Ухвалою від 12.01.2026 заяву про відвід судді Карп`як О.О. у справі №380/21628/25 визнано необґрунтованою; заяву про відвід судді Карп`як О.О. передано для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для її розгляду.

Ухвало суду від 13.01.2026 року (суддя Братичак У.В.), у задоволенні заяви позивача про відвід судді Карп`як О.О. в адміністративній справі №380/21628/25 - відмовлено.

Ухвалою від 14.01.2026 у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову у справі №380/21628/25 відмовлено.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, подані представниками відповідачів відзиви, суд зазначає наступне.

Однією з позовних вимог є визнання незаконним і таким, що порушує права співвласників, договір управління від 2019 р., укладений без відома та згоди більшості співвласників будинку.

В обґрунтування позову позивач вказує, що будинок за адресою АДРЕСА_2 збудований у 1846 році, належить до історичного ареалу м. Львова та входить до зони охорони об2єкта Всесвітньої спадщини Юнеско, має статус об`єкта культурної спадщини місцевого значення та підлягає охороні держави. Позивачці створено нестерпні умови проживання переслідування ЛКП «Старий Львів», завдали матеріальної та моральної шкоди. У 2019 році без відома та участі більшості співвласників, був укладений «договір управління», таємно погоджений із окремими особами, який порушує принцип колегіальності співвласників і не має юридичної сили щодо інших власників. Даний договір не відповідає вимогам Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», оскільки не приймався на загальних зборах із належним кворумом, не був належно оформлений і не зареєстрований в міській раді.

У відзиві відповідачем 1, Львівською міською радою, вказано, що договір управління багатоквартирним будинком є цивільно правовою угодою, укладеною між співвласниками будинку та управителем. Він не є нормативним чи індивідуальним актом органу місцевого самоврядування та не є об`єктом оскарження в порядку адміністративного судочинства.

У відзиві відповідач 2, Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, вказує, що позовні вимоги щодо визнання незаконним і таким, що порушує права співвласників «договір управління» від 2019 року, укладений без відома та згоди більшості співвласників будинку такими, що не належать розгляду за правилами адміністративного судочинства.

За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за згодою сторін та зазначається у договорі з управителем. Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 та абз. 2 п. 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Юрисдикція цивільних справ визначена статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України, згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 30.01.2020 по справі № 826/4954/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Так, з позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позовні вимоги фактично стосуються визнання незаконним договору управління від 2019 р, які за своєю суттю є цивільно-правовим. Спірний договір укладено, відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», будинок обслуговується ЛКП «Старий Львів», як управителем відповідно до рішення органу місцевого самоврядування згідно із Законом «Про житлово-комунальні послуги».

Суд зазначає, що між позивачем та ЛКП «Старий Львів» жодних публічно-правових правовідносин на даний час не виникло.

Таким чином, з огляду на заявлені предмет та підстави позову, суд дійшов висновку, що даний спір підсудний місцевому загальному суду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини 1 статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 239 Кодексу адміністративного судочинства України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в частині позовних вимог про визнання незаконним і таким, що порушує права співвласників, договір управління від 2019 р., укладений без відома та згоди більшості співвласників будинку.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 241, 246, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Закрити провадження в частині позовних вимог про визнання незаконним і таким, що порушує права співвласників, договір управління від 2019 р., укладений без відома та згоди більшості співвласників будинку.

В решті позовних вимог продовжити розгляд справи.

Роз`яснити позивачу, що розгляд заявлених позовних вимог належить в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (проголошення).

Суддя Карп`як Оксана Орестівна