Справа № 380/21821/25
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 рокусправа №380/21821/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кухар Н.А. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Державного підприємства «Львіввугілля» про стягнення податкового боргу,-

в с т а н о в и в :

Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул. Стрийська, 35, ) звернулося до суду з позовом до Державного підприємства «Львіввугілля» (місцезнаходження: 80001, Львівська область, м.Сокаль. вул. Б.Хмельницького, 26, ), в якому просить суд стягнути кошти з рахунків/електронних гаманців, у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих ДП «Львіввугілля» (, 80001, м. Сокаль, вул. Б. Хмельницького, буд.26) та його відокремлених підрозділів, також з його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритого у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків в рахунок погашення його податкового боргу в сумі 49 591 976,45 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача податкового боргу по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів 1 545 970 532,00 грн. Позивач зазначає, що податкова заборгованість у сумі 49 591 976,45 є узгодженою та не сплаченою відповідачем у встановлений законодавством строк. У зв`язку з цим просить стягнути з усіх відкритих розрахункових рахунків та за рахунок готівки податковий борг в розмірі 49 591 976,45 грн.

Ухвалою від 04.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, надати (надіслати) суду відзив.

Відповідач заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України до суду не надав, про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвали про відкриття спрощеного провадження в адміністративній справі через систему «Електронний суд».

Згідно з ч.2 ст.175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд встановив таке.

Державне підприємство «Львіввугілля» зареєстровано як суб`єкт діяльності Сокальською районною державною адміністрацією Львівської області 17.01.2003 за №00000005 та за реєстрований статут.

Відповідача включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за №32323256 та взято на податковий облік 28.01.2003 за № 02-215, а з 01.01.2011 перебуває на обліку як великий платник податків у Західному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків, тобто, ДП «Львіввугілля» є юридичною особою та платником податків. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено інформацію по ДП «Львіввугілля» щодо підтвердження відомостей про юридичну особу.

В інтегрованій картці вказаного платника податків рахується заборгованість перед державним бюджетом по податку на додану вартість на загальну суму 1 545 970 532,00 грн, що підтверджується довідкою про розрахунок суми податкового боргу по податку на додану вартість.

В межах цієї справи податковим органом заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача податкового боргу в розмірі 49 591 976,45 грн, який виник в результаті несплати податкових повідомлень-рішень №, № та № від 29.05.2019 винесених на підставі Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ДП «Львіввугілля» від 07.05.2019 № 96/28-10-48-14/3233256.

Дані податкові повідомлення-рішення узгоджені рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.05.2024 у справі №1.380.2019.004758 та підтверджені постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2025 року провадження № А/857/15783/24 у справі №1.380.2019.004758.

Станом на 31.10.2025 податковий борг ДП «Львіввугілля» по ПДВ, відповідно до інтегрованої картки платника податків, становив 1 545 970 532,00грн.

Головне управління ДПС у Львівській області 17.06.2003 сформувало податкову вимогу №1/171 та 22.07.2003 сформувало податкову вимогу №2/175.

Вказані вимоги залишені без виконання, податковий борг відповідачем не погашено. Податковий борг відповідача з цього часу не переривався.

Сума податкового боргу відповідача за платежем по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів та пені становить 49 591 976,45 грн.

Тому, у зв`язку з непогашенням відповідачем податкового боргу, позивач звернувся із цим позовом про його стягнення.

Суд при вирішенні спору зазначає таке.

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом. Норми встановлені та закріплені Конституцією України є нормами прямої дії виходячи з того, що відповідно до ст.8 Конституції в Україні встановлено і діє принцип верховенства права.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Згідно з ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визначаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Підпунктом 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючим органом є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до положень п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України:

14.1.39. грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

14.1.156. податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

14.1.175. податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 59.1, 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59.5 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що податковим органом сформовані податкові вимоги № 1/171 від 17.06.2003 та № 2/175 від 22.07.2003. З моменту направлення відповідачу податкових вимог заборгованість в повному обсязі погашена не була.

Докази оскарження та скасування зазначених податкових вимог у справі відсутні.

Порядок реалізації права органу державної податкової служби на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу визначено ст. 95 Податкового кодексу України.

Зокрема, відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.2 ст. 95 Податкового кодексу України).

У п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України зазначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зазначена норма встановлює послідовність стягнення податкового боргу за рахунок різних джерел: спочатку за рахунок коштів, а у разі їх недостатності - за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі. Таким чином, законом закріплено пріоритет погашення податкового боргу за рахунок коштів.

Таким чином з наведеного слідує, що, по-перше: позивачем дотримані вимоги п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, а відповідно і дотримана встановлена Податкового кодексу України процедура, яка передує зверненню до суду із позовом про стягнення податкового боргу; по-друге: вимоги позивача про стягнення податкового боргу за рахунок грошових коштів на банківських рахунках платника податків, відповідають приписам чинного законодавства.

Оскільки суми податків є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, такі визнаються сумою податкового боргу (узгоджена сума податкового зобов`язання, не сплачена платником податків у термін).

Пунктом 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пункт 87.2).

Докази вжиття відповідачем заходів щодо погашення податкової заборгованості в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, з наведеного вбачається, що, по-перше, позивачем дотримані вимоги п. 95.2 ст. 95 ПК України, а відтак і дотримана встановлена ПК України процедура, яка передує зверненню до суду із позовом про стягнення податкового боргу; по-друге, вимоги позивача про стягнення податкового боргу за рахунок грошових коштів на банківських рахунках платника податків, відповідають приписам чинного законодавства.

З огляду на наведене, а також враховуючи, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення контролюючим органом податкової вимоги та відсутність доказів добровільної сплати відповідачем визначеної суми боргу, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача спірної суми заборгованості, яка є предметом розгляду даної справи.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, як зазначає Верховний Суд в постанові від 13.11.2018 по справі №805/528/17-а (адміністративне провадження №К/9901/3571/17, К/9901/3590/17), згідно з принципом змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

Такий зміст правового регулювання відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 08.06.2016 у справі № 21-804а16, а також у постанові 25.06.2018 у справі №808/5439/13-а.

Натомість відповідач по справі не надав жодного доказу на спростування позовних вимог.

Положення ч.1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов Західного міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул. Стрийська, 35, ) до Державного підприємства «Львіввугілля» (місцезнаходження: 80001, Львівська область, м.Сокаль. вул. Б.Хмельницького, 26, ) про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків/електронних гаманців, у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих ДП «Львіввугілля» (, 80001, м. Сокаль, вул. Б. Хмельницького, буд.26) та його відокремлених підрозділів, також з його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритого у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків в рахунок погашення його податкового боргу в сумі 49 591 976,45 (сорок дев`ять мільйонів п`ятсот дев`яносто одна тисяча дев`ятсот сімдесят шість грн. 45 коп) гривень.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяКухар Наталія Андріївна