Справа № 320/6137/26
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

16 лютого 2026 року м. Київ № 320/6137/26

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (адреса вул. Хрещатик, 10, м. Київ, 01001, ) з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (адреса 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городоцького, 13, ), у якому просить суд:

- визнати незаконними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової Асі Назимівни щодо винесення постанови про накладення штрафу від 15.10.2025 у виконавчому провадженні № 68757194 та скасувати постанову про накладення штрафу від 15.10.2025 у виконавчому провадженні № 68757194;

- визнати незаконними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової Асі Назимівни щодо винесення постанови про накладення штрафу від 01.12.2025 у виконавчому провадженні № 68757194 та скасувати постанову про накладення штрафу від 01.12.2025 у виконавчому провадженні № 68757194;

- визнати незаконними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової Асі Назимівни щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №68757194 від 26.12.2025 та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №68757194 від 26.12.2025.

Перевіривши наявність передумов та існування правових підстав для відкриття провадження в адміністративній справі, визначених статті 171 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви зобов`язаний, зокрема, перевірити належність спору до адміністративної юрисдикції. Отже, питання юрисдикції є первинним та визначальним для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Гарантія розгляду справи «судом, встановленим законом» закріплена у частині першій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зміст цього положення охоплює не лише правову основу існування суду, але й дотримання правил предметної, суб`єктної та інстанційної юрисдикції. Розгляд справи судом, який не наділений відповідною компетенцією, порушує принцип правової визначеності як складову верховенства права.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 92 Конституції України судоустрій і судочинство визначаються виключно законами України. Частина перша статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» закріплює принцип спеціалізації судів, що є проявом функціонального розмежування юрисдикції залежно від характеру правовідносин.

Доктринально та у практиці правозастосування усталеним є підхід, за яким визначення юрисдикції здійснюється з урахуванням сукупності критеріїв: суб`єктного складу правовідносин; предмета спору; характеру спірних матеріальних правовідносин; прямої вказівки закону на вид судочинства.

При цьому визначальним є не формальний статус сторін, а юридична природа спірних правовідносин та функція, у межах якої виник спір.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України адміністративне судочинство спрямоване на вирішення спорів у сфері публічно-правових відносин. Публічно-правовий спір передбачає здійснення однією зі сторін владних управлінських функцій та виникнення спору саме у зв`язку з реалізацією таких функцій (стаття 4 КАС України).

Разом з тим законодавець установив виняток із загального правила адміністративної юрисдикції. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України адміністративні суди розглядають публічно-правові спори, крім випадків, коли для їх вирішення законом установлено інший порядок судового провадження.

Правова природа виконавчого провадження полягає у забезпеченні реального виконання судового рішення як завершальної стадії судового захисту. Виконання судового рішення є складовою права на справедливий суд і невід`ємною частиною судового процесу. Саме тому законодавець пов`язує процесуальний контроль за виконанням судового рішення з тим судом, який його ухвалив.

Системний аналіз статті 287 КАС України у взаємозв`язку зі статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про диференціацію порядку оскарження рішень і дій виконавця залежно від характеру рішення, що виконується. Якщо йдеться про виконання судового рішення, скарга підлягає розгляду судом, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому відповідним процесуальним кодексом.

Як убачається з матеріалів позову, предметом оскарження є постанови, винесені у межах виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 12.04.2021 № 826/612/16.

Отже, спірні дії державного виконавця вчинені у процесі виконання судового рішення, ухваленого господарським судом.

Таким чином, спір виник не у сфері самостійних публічно-правових управлінських відносин, а у межах реалізації судового рішення, що перебуває під процесуальним контролем відповідного суду.

У цьому випадку функціональний критерій юрисдикції набуває визначального значення: характер правовідносин зумовлений не владно-управлінською природою діяльності органу державної виконавчої служби як такою, а процесуальною стадією виконання конкретного судового рішення.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України саме господарський суд розглядає скарги сторін виконавчого провадження на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу.

Отже, з огляду на принцип правової визначеності, функціональну єдність судового контролю та спеціальну вказівку закону щодо порядку оскарження, заявлений спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства судом, який видав відповідний виконавчий документ.

Висновок про належність спору до господарської юрисдикції виключає можливість його розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з частиною шостою статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у відкритті провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд зобов`язаний роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд відповідної справи.

Як установлено судом, предметом заявленого позову є оскарження дій державного виконавця, вчинених у межах виконавчого провадження, відкритого на підставі наказу від 12.04.2021 № 826/612/16, виданого Господарський суд м. Києва.

З огляду на те, що спірні дії державного виконавця вчинені під час виконання судового рішення, ухваленого господарським судом, порядок їх оскарження визначається нормами господарського процесуального законодавства. Відтак, спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства судом, який видав виконавчий документ, тобто Господарський суд м. Києва.

Таким чином, Київський окружний адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо розгляду цієї справи з огляду на її предметну юрисдикцію.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Пунктом 3 ч.1 ст.7 Закону України від 27.02.2020 №3674-VI «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Згідно з ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки сплата судового збору позивачем за звернення до адміністративного суду підтверджується платіжною інструкцією від 26.01.2026 №13 на суму 9984,00 грн, наявні підстави повернути його у вказаному розмірі.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 170-171, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження за позовом Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов.

2. Повернути Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (адреса вул. Хрещатик, 10, м. Київ, 01001, ) сплачений судовий збір у розмірі 9984,00 грн, згідно з платіжною інструкцією від 26.01.2026 №13.

3. Копію ухвали разом з матеріалами заяви надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Панченко Н.Д.