Справа № 600/45/26-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 лютого 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/45/26-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Головного управління ДПС у Чернівецькій області про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13 березня 2024 року №0-2412-UA0066784, №0-2412-UA0066784, №0-2412-UA0066784.

Ухвалою суду від 16 січня 2026 року задоволено клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду; визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом та поновлено його; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено строки для подання заяв по суті справи.

До суду разом з відзивом на позовну заяву від Головного управління ДПС в Чернівецькій області надійшло клопотання про залишення позову у даній справі без розгляду, яке обґрунтовано тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були надіслані контролюючим органом на адресу позивача 05 лютого 2025 року та вручені особисто адресату ОСОБА_1 11 лютого 2025 року і поставлено підпис про отримання, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Наведені обставини, на думку представника відповідача, спростовують твердження позову про те, що про оскаржувані податкові повідомлення-рішення позивач дізнався лише після отримання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року у справі №600/4590/25-а про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в розмірі 165004,80 грн до місцевого бюджету.

Додатково відповідач звертав увагу суду на те, що додана до матеріалів цього позову копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення стосується надсилання контролюючим органом на адресу позивача податкової вимоги, що мало місце вже після надсилання та вручення податкових повідомлень-рішень, які є предметом оскарження у справі №600/45/26-а.

З огляду на викладене, представник відповідача вказав про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом, який підлягає обчисленню з 11 лютого 2025 року (тобто з дня вручення ОСОБА_1 оскаржуваних податкових повідомлень-рішень) і тривав до 11 серпня 2025 року, однак даний позов подано до суду лише у січні 2026 року.

Розглянувши вказане клопотання та перевівши матеріали справи, суд зазначає таке.

Згідно частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою вказаної статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зауважує, що у постанові Верховного Суду від 27 січня 2022 року у справі №160/11673/20 судом касаційної інстанції сформулювано такий правовий висновок: «Процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 липня 2025 року у справі №500/2276/24 також вирішувала питання визначення строку звернення до суду із позовом про оскарження податкового повідомлення-рішення та за наслідками аналізу норм ПК України у взаємозв`язку з КАС України виснувала, що в адміністративному судочинстві можна виділити такі строки оскарження рішень / дій / бездіяльності суб`єкта владних повноважень:

1) якщо платник податків не оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку - строк звернення до суду становить 6 місяців (частина друга статті 122 КАС України);

2) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке не стосується нарахування грошових зобов`язань (наприклад, блокування ПН; присвоєння ризикового статусу тощо), - строк звернення до суду становить 3 місяці (частина четверта статті 122 КАС України);

3) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке передбачає нарахування грошових зобов`язань (наприклад, податкове повідомлення-рішення), - строк звернення до суду становить 1 місяць (пункт 56.19 статті 56 ПК України).

Таким чином, строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (без використання процедури досудового вирішення спору) становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вказана позиція також підтримана Верховним Судом і у справі №600/3759/21-а (постанова від 05 серпня 2025 року).

Як свідчать обставини, повідомлені представником Головного управління ДПС в Чернівецькій області у поданому до суду клопотанні про залишення позову без розгляду (з урахуванням додаткових пояснень, якій надійшли до суду від відповідача 05 лютого 2026 року), 05 лютого 2025 року Головним управлінням ДПС в Чернівецькій області направлено на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) податкові повідомлення-рішення від 13 березня 2024 року №0-2412-UA0066784, №0-2412-UA0066784, №0-2412-UA0066784.

Дослідженням змісту доданого до клопотання про залишення позову без розгляду рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення судом встановлено, що в такому наявна примітка «ППР», що є скороченням (абревіатурою) словосполучення «податкові повідомлення-рішення».

Крім цього, вказаним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення підтверджується і те, що конверт, який було направлено на адресу ОСОБА_1 05 лютого 2025 року, було вручено останньому 11 лютого 2025 року з проставленням підпису про його отримання у графі «Розписка про одержання».

Отже, наведені вище обставини вказують на те, що про оскаржувані у даному позові податкові повідомлення-рішення позивач дізнався 11 лютого 2025 року, а не, як було зазначено у поданій разом з позовом заяві про поновлення пропущеного строку, після отримання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року у справі №600/4590/25-а.

Стосовно ж доданого до позову рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 29 квітня 2025 року, то суд зауважує, що згідно з матеріалами, доданими представником відповідача до клопотання про залишення позову без розгляду, 29 квітня 2025 року на адресу ОСОБА_1 було направлено податкову вимогу від 22 квітня 2025 року №0-2413, згідно з якою станом на 18 квітня 2025 року за ним рахувався податковий борг на суму 2225847,60 грн, і саме це поштове відправлення не було вручено ОСОБА_1 із зазначенням причин невручення «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно, оскільки оскаржувані у даному позові податкові повідомлення-рішення були отримані позивачем засобами поштового зв`язку 11 лютого 2025 року, і такі згідно з наявними матеріалами в адміністративному порядку ним не оскаржувались, то строк звернення до суду з даним позовом становить шість місяців з дня, коли позивач отримав податкові повідомлення-рішення від 13 березня 2024 року №0-2412-UA0066784, №0-2412-UA0066784, №0-2412-UA0066784 засобами поштового зв`язку і тривав до 12 серпня 2025 року.

З огляду на те, що з даним позовом про скасування зазначених вище податкових повідомлень-рішень позивач звернувся до суду лише 07 січня 2026 року, що вбачається з відмітки канцелярії суду на позовній заяві, то суд приходить до висновку про пропуск позивачем шестимісячного строку, встановленого частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зауважує, що у постанові від 10 листопада 2022 року у справі №990/115/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбаченими КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Без наявності строків на процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Також суд звертає увагу і на те, що у постанові від 14 червня 2018 року (справа №800/102/17) Велика Палата Верховного Суду вказала, що в пункті 27 рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (Заява №24402/02), яке набуло статусу остаточного 20 серпня 2010 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див., наприклад, рішення у справі Ашінгдан проти Сполученого Королівства (Ashingdane v. the United Kingdom), від 28 травня 1985 року, пункт 57, Серія A, №93). Отже, за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Відповідно до частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Частиною четвертою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, законодавець допускає ймовірність виявлення судом факту недотримання строку звернення до суду і після відкриття провадження у справі, внаслідок чого позов може бути залишений без розгляду. При цьому наведені законодавчі приписи передбачають право особи подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведенням поважних причин такого пропуску.

Частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно із частиною тринадцятою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Отже, одним із обов`язків позивача при поданні позовної заяви, яку подано з пропуском строку звернення до адміністративного суду, є надання заяви про поновлення цього строку та доказів поважності причин його пропуску. Наслідком же невиконання такої вимоги, встановленої судом після відкриття провадження у справі, є прийняття судом ухвали про залишення позову без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення останньому ухвали.

Враховуючи передчасність висновків суду, викладених в ухвалі від 16 січня 2026 року, про визнання поважними причин пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з цим позовом, з метою надання можливості подати заяву (клопотання) про поновлення цього строку та докази поважності причин пропуску, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без руху. Відтак, подане представником відповідача клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 171, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Головного управління ДПС у Чернівецькій області про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без руху.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали шляхом подання заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.

4. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк