Справа № 274/8831/25
Суддя: Приходько Оксана Григорівна
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відводі судді

17 лютого 2026 року м. Житомир справа № 274/8831/25

категорія 109020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Приходько О.Г., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Бердичівської міської ради Житомирської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення,

встановив:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 грудня 2025 року передано за підсудністю до Житомирського окружного адміністративного суду адміністративну справу № 274/8831/25 за позовом ОСОБА_1 до Бердичівської міської ради Житомирської області про скасування рішення відповідача про передачу у приватну власність земельної ділянки, яка є єдиним заїздом до власності позивача, та визнання незаконним державного акту про приватизацію заїзду, проїзду, що створює перешкоду у користуванні власності позивача.

За результатом автоматизованого розподілу справу № 274/8831/25 передано на розгляд судді Житомирського окружного адміністративного суду Токаревій М. С.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року (суддя Токарева М. С.) позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху із наданням позивачу десятиденного строку для усунення її недоліків. А ухвалою від 11 лютого 2026 року (суддя Токарева М. С.) відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору та продовжено строк залишення без руху позовної заяви, встановлений ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року, на сім днів з дня вручення копії цієї ухвали суду.

16 лютого 2026 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про відвід судді Житомирського окружного адміністративного суду Токаревої М. С. від розгляду цієї справи, мотивована тим, що суддя ігнорує всі клопотання, на які зобов`язана виносити відповідні ухвали, а також безпідставно в ухвалі суду з метою відмови у судовому захисті вимагає направляти копії відповідачу.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року (суддя Токарева М. С.), оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, справу передано на автоматизований розподіл для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Токаревої М. С.

На підставі розпорядження керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративну справу № 274/8831/25 17 лютого 2026 року передано судді Приходько О. Г. для вирішення питання про відвід судді Токаревої М. С.

Згідно із частиною восьмою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Відповідно до частин одинадцятої, дванадцятої статті 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Вирішуючи заяву про відвід, суд виходить з такого.

Підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 КАС України.

Зокрема, положення статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме:

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Так, метою запровадження інституту відводу судді (суддів) є гарантування безсторонності суду, зокрема, запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У зв`язку із цим суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручання, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Неупередженість передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Відтак для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Проаналізувавши доводи, які наведені ОСОБА_1 у заяві про відвід судді Токаревої М. С., суд доходить переконання, що позивач заперечує проти процесуальних рішень судді, яка розглядає справу.

Аналіз тверджень і доводів заявника дає підстави для висновку, що заява ОСОБА_1 від 16 лютого 2026 року не містить будь-яких об`єктивних доводів, як і доказів, які б підтверджували наявність обставин, що обґрунтовано викликають сумнів у неупередженості судді Токаревої М. С. у розумінні процесуального закону, натомість свідчить про незгоду з процесуальними рішеннями судді, що в силу приписів частини четвертої статті 36 КАС України не може бути підставою для відводу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені підстави для відводу судді Токаревої М. С. є такими, які не ґрунтуються на положеннях процесуального закону (стаття 36 КАС України), тому заява ОСОБА_1 від 16 лютого 2026 року задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді Житомирського окружного адміністративного суду Токаревої Марії Сергіївни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена до апеляційного суду.

Суддя О.Г. Приходько