Справа № 682/3391/25
Суддя: Матвєєва Н. В.
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №682/3391/25
Провадження №2-а/682/6/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 р. м. Славута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Матвєєвої Н.В.

з участю секретарки судових засідань Кисельової А.М.

представника позивача - адвоката Машука В.В.

представника відповідача - Риженко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Машук Віктор Володимирович до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Машук В.В., звернулася до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АВ № 00008411 від 20.10.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтований тим, що 15 грудня 2025 року позивачка дізналася від представників Славутського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - «ДВС»), що 11.12.2025 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення штрафу в подвійному розмірі в сумі 17000 гривень за постановою Укртрансбезпеки №AB00008411, виданої 20.10.2025 року, оскільки постанова поштовим зв?язком на поштову адресу позивача не надходила. Посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті, головним спеціалістом відділу впровадження системи автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Шмельовим М.В. 20 жовтня 2025 року винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АВ №00008411 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень. Зі змісту постанови вбачається, що 10.10.2025 року о 5 годині 34 хвилині, за адресою М-06, км 64 + 285 Київська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF FT XF 95.480, державний номерний знак НОМЕР_1 .Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,300% (2,12 тон), при дозволеній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Сторона позивача вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення. Автомобіль зафіксований на зображенні сервісу та зазначений в постанові 8411 DAF FT XF 95.480, реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , є сідловим тягачем. Наведений напівпричіп є окремим транспортним засобом. Напівпричіп, зображений на фотознімку сервісу, який буксирувався сідельним тягачем не відображений в оскаржуваній постанові. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 він є спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом самоскидом, SCHMITZ SKI24, реєстраційний номер НОМЕР_5 . Згідно технічних характеристик вказаний напівпричіп має 3 осі. Допустима повна маса становить 44 тони. Водночас, відповідно до п. 22.5 ПДР для комбінованого транспортного засобу двомісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, встановлено максимальне значення для автомобільних доріг державного значення 42 тони. Позивач вказує, що таким чином, під час автоматичного зважування відбувся рух двохвісного сідельного тягача з трьохвісним напівпричепом-контейнеровозом, а тому максимально допустима вага становила 42 тони, а не 40 тон, як відображено в постанові № 8411. Відповідно до оскаржуваної постанови, виміряні, з урахуванням похибки, вагові параметри транспортного засобу, згідно яких загальна маса становить 42120 кг. За таких обставин перевищення допустимої ваги становить лише 0,28%. Також позивач вказує, що працівник Укртрансбезпеки Шмельов М.В., який виносив оскаржувану постанову ідентифікував лише транспортний засіб сідловий тягач DAF FT XF 95.480, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є позивачка ОСОБА_1 . Проте ним не враховано, що вказаний транспортний засіб сам по собі не може перевозити взагалі будь-який вантаж, оскільки може перевозити вантажі лише в з`єднанні з іншим транспортним засобом напівпричепом. І в нього не може бути п`ять осей. Позивач вказує, що працівник Укртрансбезпеки мав ідентифікувати напівпричіп та визначити у відповідності до п. 22.5 ПДР України його марку, власника, нормативні характеристики та врешті-решт нормативну вагу усього складу транспортних засобів разом, а не лише тягача. Такі відомості підлягали врахуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та повинні бути відображені в постанові. Державною службою України з безпеки на транспорті, як суб`єктом владних повноважень не доведено перевищення встановлених законодавством вимог: загальної маси транспортного засобу більше ніж на 5% при дозволеній максимальній фактичній масі 42 тони ( а не 40 тон, як зазначено в постанові № 1184) в транспортному засобі марки DAF FT XF 95.480, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за адресою М-06, км. 54+285, Київська область. Позивач зазначає, що положеннями ст. 283 КУпАП та Додатком 1 Інструкції визначено вимоги до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення. Натомість в оскаржуваній постанові № 1184 відсутні : опис обставин, установлених під час розгляду справи, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), опис обставин викладений не в повній мірі та суперечить матеріалам справи. Так, згідно матеріалів фотофіксації відбувався рух сідельного тягача разом з напівпричепом-контейнеровозом, що узгоджується з фактичними зафіксованими параметрами щодо наявності 5 осей транспортного засобу. Водночас в оскаржуваній постанові будь-які відомості про транспортний засіб - напівпричіп-контейнеровоз відсутні, що призвело до неправильного визначення нормативно-допустимої ваги транспортного засобу. В постанові технічний засіб, яким здійснено фотофіксацію, не зазначений. Крім того, в інформації про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, не відображені обов?язкові дані щодо назви технічного засобу, коду, типу обладнання, серійного номеру. Наявна в Постанові № 1184 інформація щодо такого засобу не відображає зазначених обов?язкових реквізитів. Також у постанові відсутня інформація щодо порядку її оскарження.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АВ №00008411 від 20.10.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Стягнути з відповідача судовий збір на користь ОСОБА_1 у сумі 1211,20 грн.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.12.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду зі адміністративним позовом.

Представник позивача - адвокат Машук В.В. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позову не визнала, просила у його задоволенні відмовити. У відзиві на позов вказала, що відповідно до пп. «б» п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси для комбінованих транспортних засобів, зокрема:- двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення);- двохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 тони. Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (надалі - Правила № 30). Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами б та в цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється. Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством. У той же час, відповідно до пункту 3 Правил № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Щодо механізму фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі зазначила, що механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 зі змінами від 23.02.2024 (надалі Порядок № 1174). Здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. Суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення. Представник відповідача вказує, що закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи, а також унеможливлює наявність корупційної складової. Щодо вагових параметрів транспортного засобу, які зафіксовані автоматичним пунктом зазначила, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом Позивача підтверджується загальними результатами зважування, які, у випадку, якщо вони не перевищують нормативні вагові параметри, не підлягають зазначенню у постанові. Перевищення нормативних габаритних параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР України, встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT). Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі. Формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно- вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами: *% перевищення = ((Xфакт - Xнорм - похибка пристрою)/Xнорм)*100% Xфакт фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр). Відповідно до постанови серії АВ№00008411 від 20.10.2025 та картки габаритно вагового контролю зафіксовано фактичні параметри транспортно засобу : кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3780 мм, 2-3: 5440 мм, 3-4: 1320 мм, 4-5: 1300 мм, навантаження на вісь 1 - 7850 кг, 2 - 11550 кг, 3 - 9250 кг, 4 - 9100 кг, 5 - 9050 кг, загальна маса - 46800 кг. Згідно формули, зроблено розрахунки та встанволено перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України перевищення:- перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,300% (2.12 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, Розрахунок *% перевищення = ((X факт X норм ? похибка пристрою)/X норм)*100% *% перевищення = ((46800 кг 40000 кг) 10%*46800/40000кг)*100% =5,300%.

В позовній заяві представником позивача зазначено, що напівпричіп, зображений на фотознімку Сервісу, який буксирувався сідельним тягачем та не відображений в Постанові 8411 - відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 є спеціалізованим напівпричепом контейнеровозом самоскидним, SCHMITZ SKI24, реєстраційний номер НОМЕР_5 . При цьому, відповідно до договору оренди транспортних засобів від 14.07.2020, доданого до позовної заяви, н/причіп марки SCHMITZ, тип ТЗ напівпричіп самоскид, 2006 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) WSK 7574, державний номерний знак НОМЕР_5 . Отже, транспортний засіб напівпричеп марки SCHMITZ SKI24, реєстраційний номер НОМЕР_5 не є КОНТЕЙНЕРОВОЗОМ, згідно із свідоцтва про реєстрацію, а є напівпричіпом САМОСКИДОМ. Ключовою обставиною, яка підлягає доказуванню в справі є доведення факту перевезення контейнеровозом саме контейнеру. Будь-яких доказів, щодо здійснення позивачем вантажного перевезення саме контейнером, ідентифікації такого контейнера, доказів щодо придбання або використання контейнера, товарно-супровідних документів на перевезення вантажу контейнером, або сертифікатів на такий контейнер, які б могли свідчити на користь висновку про контейнерні перевезення транспортним засобом позивача, матеріали справи не містять. Разом із тим, за логікою позивача, для встановлення підвищених вагових норм ( в 42 тонни), достатньо лише технічних характеристик транспортного засобу контейнеровоза, проте згідно із наданими документами транспортний засіб позивача є САМОСКИДОМ. З наявних матеріалів фотофіксації правопорушення, можна спостерігати ситуацію, де видно, що транспортний засіб на якому зафіксовано перевищення вагових норм перевозився вантаж в напівпричепах з високими бортами, які вкриті тентом. Відтак, можливо стверджувати, що транспортний засіб рухався з порушенням вагових норм, адже в підпункті «б» пункту 22.5 ПДР України, чітко вказано, що максимальне значення фактичної маси автомобіля 44 тони передбачене саме для перевезення двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. Щодо роботи комплексного технічного засобу марки WIM 2, 2 зазначила, що все обладнання, яке встановлено і працює, проходить обов`язкову сертифікацію згідно ДСТУ OIML R 134-1:2010, який повністю транслює вимоги Європейського стандарту OIML R 134-1:2006 для зважування транспортних засобів у русі. Цей стандарт не обмежує використання сертифікованих систем в залежності від типу вантажу. Всі майданчики сертифікуються згідно цього стандарту і мають відповідати класу точності не гірше ніж 10F. Вважає оскаржувану постанову законною та просить в позові відмовити.

Позивачка у відповіді на відзив вказала, що для автоматичної фіксації правопорушення достатньо лише тягача та відсутня необхідність фіксування причепу, який в момент фіксації буксирується тягачем. Відповідач посилається на порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, в якому нібито передбачено фіксування відомостей про напівпричіп. Такі твердження не відповідають змісту нормативно-правового акту, оскільки в Порядку № 1174 не зазначається про те, що потрібно фіксувати тягач чи напівпричіп, оскільки в ньому зазначається про необхідність фіксування «транспортного засобу». Сторона позивача вказує, що відповідно до ПДР, затверджених ПКМ України №1306 від 10.10.2001 року, сідельний тягач і напівпричіп є транспортними засобами. Габаритно-вагові параметри, дотримання яких обов`язкове при експлуатації транспортних засобів визначені в п. 22.5 ПДР. Вказана норма визначає максимально допустиме значення ваги для комбінованого транспортного засобу від 36 до 44 тон для доріг державного значення. При цьому у вказаній нормі під комбінованим транспортним засобом розуміється тягач з напівпричепом. Виключно в залежності лише від характеристик обох транспортних засобів тягача та напівпричепу, встановлюється максимально допустиме значення ваги. За таких обставин лише встановлення та фіксування обох транспортних засобів (тягача та напівпричепа) дає можливість об`єктивно та достовірно встановити допустимі значення ваги та відповідно наявність чи відсутність правопорушення. У випадку фіксування та встановлення лише тягача, без встановлення напівпричепу та його характеристик, неможливе встановлення нормативно-допустимих вагових характеристик, а відтак і наявності чи відсутності правопорушення. 14.07.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір оренди транспортного засобу - напівпричепу-самоскиду, 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_5 , який належить орендодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 05.06.2012 року. Проте, у 2023 році відбулося переобладнання вказаного напівпричепу з напівпричепу-самоскиду на напівпричіп-контейнеровоз, що підтверджується висновком науково-технічної експертизи №597774, виконаним ДП «ДЕРЖАВТОТРАНСНДІПРОЕКТ» від 02.11.2023 року та Сертифікатом відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу №UA018.034483-23 від 19.12.2023 року. 29.12.2023 року відбулася перереєстрація даного транспортного засобу у зв?язку зі зміною його технічних характеристик. В самому ж свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначена дата першої перереєстрації 05.06.2012 року. Таким чином, напівпричіп, зображений на фотознімку Сервісу, який буксирувався сідельним тягачем та не відображений в Постанові № 8411 - відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 29.12.2023 року є спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом самоскидом, SCHMITZ SKI24, реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_6 . Відповідач також посилається на положення Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України №521 від 17.08.2012 року, зокрема, вказує, що на кожен новий КТЗ або партію обладнання, які відповідають вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу яких не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, а також на КТЗ, що були у користуванні, сертифікат відповідності видають уповноважені органи або органи із сертифікації, акредитовані відповідно до законодавства, призначені Міністерством інфраструктури України». Проте, як було зазначено вище на зазначений напів причеп -контейнеровоз виданий Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу №UA018.034483-23 від 19.12.2023 року. Відповідач без наведення будь-яких аргументів вказує про те, що перевезення відбувалося самоскидом. Проте таке обвинувачення ґрунтується виключно на припущеннях, суперечить наданим доказам Позивачем, та не підтверджується будь-якими об`єктивними даними Відповідачем. Крім того, Відповідач стверджує про необхідність наявності Сертифікату відповідності, який видається уповноваженими органами із сертифікації, тобто вказує про те, що для надання відповідних висновків потрібні спеціальні знання. При цьому, Відповідач не лише не вказує на підставі яких об?єктивних даних він прийшов до помилкових висновків, а й не зазначає про наявність в нього відповідних спеціальних знань для надання таких висновків. Неспроможні є доводи відповідача про те, що перевезення здійснювалось не контейнерами, яке обґрунтоване тим що відсутнє маркування та пломбування та до конструкції контейнера внесені зміни. Більше того, порушення в частині перевезень вантажів у контейнерах без необхідного маркування не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУПАП. Позивача притягнуто до відповідальності саме за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, а не за порушення вимог щодо маркування контейнерів. Наявні у матеріалах справи докази, зокрема, фотофіксація транспортного засобу, не дозволяють стверджувати про наявність або відсутність маркування, внесення змін до конструкції контейнера, зміни конструкції транспортного засобу. Якщо Відповідач стверджує, що не відбувалося перевезення контейнера (змінного кузова) напівпричепом-контейнеровозом, він має не лише зазначити об?єктивні дані, на підставі яких він прийшов до такого висновку, а й зазначити конкретні технічні характеристики причепу, які дають підстав для визначення конкретної нормативно-допустимої ваги відповідно до п. 22.5 ПДР України, із посиланням на конкретні докази. Відповідачем не надано жодних доказів наявності спеціальних знань для визначення технічних характеристик транспортного засобу, зокрема, за однією чорно-білою фотографією зробленою в темну пору доби.

Заслухавши вступні слова учасників судового процесу, дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , копії яких містяться в матеріалах справи, транспортний засіб марки DAF, модель FT XF95.480 (загальний вантажний сідловий тягач - Е), реєстраційний номер НОМЕР_2 , та транспортний засіб марки SCHMITZ SKI 24, (спеціалізований напівпричіп н/пр. самоскид н/пр. контейнеровоз самоскидний, реєстраційний номер НОМЕР_5 , зареєстровані за ОСОБА_1 .

Згідно договору оренди транспортних засобів від 14.07.2020 року ФОП ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 в тимчасове володіння: автомобіль марки DAF, модель FT XF 95.480, тип ТЗ загальний вантажний сідловий тягач Е, 2005 року випуску, синього кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_9 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить орендодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , виданого Центром 6807, дата першої реєстрації 05.06.2012 року, дата реєстрації 0.10.2014 року, н/причіп марки SCHMITZ, тип ТЗ напівпричіп самоскид, 2006 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_5 , який належить орендодавцю, на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_7 , виданого 05.06.2012 року ВРЕР ДАІ м. Нетішин УМВС України в Хмельницькій області.

20.10.2025 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Шмельовим М.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно позивачки серії АВ № 00008411, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 , 10.10.2025 року о 05 год. 34 хв. за адресою М-06, км 54+285, Київська обл, допустила рух транспортного засобу DAF FT XF 95.480, державний номерний знак НОМЕР_2 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5. Правил дорожнього руху, а саме: загальної маси транспортного засобу на 5,300% (2,12 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Фактичні зафіксовані параметри т/з: кількість вісей - 5шт; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3780 мм, 2-3: 5440мм, 3-4: 1320мм; 4-5: 1300 мм; навантаження на вісь 1 - 7850кг, 2 - 11550кг, 3 9250 кг, 4 9100 кг; 5 9050 кг; загальна маса 46800 кг. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса 42120 кг.

Позивачка, вважає рішення відповідача незаконним, тому звернулася до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У розумінні Закону №2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження; великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри.

Відповідно до пункту 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, (далі Правила дорожнього руху) маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

За приписами ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України, у тому числі - габаритно-ваговий контроль транспортних засобів.

Згідно з п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (надалі Правила № 30), передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Положеннями п.4 Правил №30 встановлено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Частиною другою ст.132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу, зокрема, в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.

Згідно з пп. «б» п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, (далі ПДР України) рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: фактичної маси (для автомобільних доріг державного значення):

двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 тонн;

трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 тонн;

двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз) що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 тонн;

трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 тонн;

автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 тонн.

Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1174 від 27 грудня 2019 року (далі Порядок № 1174).

Пунктом 7 Порядку № 1174 передбачено, що фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

За змістом пункту 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Пунктом 15 Порядку № 1174 передбачено, що метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Відповідно до пункту 17 Порядку №1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Інструкція з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затверджена наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2021 року за № 1286/36908(далі Інструкція № 512)

Пунктом 8 розділу ІІ Інструкції № 512 передбачено, що винесені постанови, що набрали законної сили, разом з метаданими передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до Додатка 1 до Інструкції №512 в частині «Установив (ла)» постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, має міститися, в тому числі, наступна інформація: (марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), а також: (суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги).

Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 229 КУпАП посадові особи Державної служби України з безпеки на транспорті розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 2, 3 статті 132-1 КУпАП.

Згідно зі статтею 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, іншими документами.

Частиною першою статті 279-5 КУпАП передбачено, що в разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною 2 статті 122-2, частинами 2, 3 статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності за даними єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців встановлюють відповідальну особу, зазначену в частині 1 статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Подані відповідачем до матеріалів справи метадані, на підставі яких сформовано оскаржені в цій справі постанови, містять найменування засобу вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр); найменування автомобільної дороги загального користування; дані про максимальне дозволене навантаження на вісь, категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку, повну масу транспортного засобу, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу.

Оскаржувана позивачкою постанова містить виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметрів транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Відтак, оскаржувана позивачкою постанова у справі про адміністративне правопорушення містить усі складові, необхідні в достатній мірі для його кваліфікації, зокрема, повну масу транспортного засобу (з урахуванням SCHMITZ SKI 24, (спеціалізованого напівпричіпу н/пр. самоскиду н/пр. контейнеровозу самоскидного, реєстраційний номер НОМЕР_5 ), розподіл навантаження за вісями транспортного засобу.

Доводи позивача про те, що в постанові відсутні відомості щодо марки, моделі, державного знаку причепу, категорії, типу, повної маси транспортного засобу є незмістовними, Порядком № 1147 не передбачено фіксування відомостей про напівпричіп (контейнеровоз), оскільки він не є основним транспортним засобом, який забезпечує рух транспортного засобу, а є частиною комбінованого транспортного засобу, натомість у постанові зазначена загальна маса комбінованого транспортного засобу з урахуванням напівпричіпу (контейнеровозу) - 46 800 кг.

Всі необхідні відомості для визначення складу правопорушення містяться в метаданих, на підставі яких сформовано оскаржену в цій справі постанову, постанова містить фактичні зафіксовані параметри комбінованого транспортного засобу.

При цьому, суд звертає увагу, що в сформованих метаданих визначено тип транспортного засобу (з напівпричепом), максимально допустима маса якого має складати 40 тон, тоді як фактична загальна вага транспортного засобу склала 46800 кг.

Щодо неврахування відповідачем іншого транспортного засобу, який є контейнеровозом, та має більшу дозволену вагу, суд виходить з такого.

Водночас, положення пункту 22.5 Правил визначають різні нормативи допустимої фактичної маси транспортних засобів для тягачів з напівпричепом та тягачів з напівпричепом (контейнеровозів), що здійснюють перевезення саме одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.

Позивачем надано суду висновок науково-технічної експертизи №597774 від 02.11.2023 року про переобладнання напівпричіпу, належного позивачці ОСОБА_1 у контейнеровоз. Переобладнання полягає у обладнанні платформи напівпричепа опорними пристроями для установки та перевезення контейнерів типу 1С. Крім того, позивачкою надано суду сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу SCHMITZ SKI 24, ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 .

Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 за №128/2568, затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі Правила № 363).

За визначенням, наведеним у главі 1 Правил № 363, вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження; сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Відповідно до пунктів 17.2 - 17.5 Правил №363 забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Разом з тим, варто зазначити, що наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 10.06.2019 № 148 «Про прийняття та скасування національних стандартів, прийняття поправки до національного стандарту» прийнято національні стандарти, гармонізовані з європейськими стандартами, методом підтвердження з наданням чинності з 01 серпня 2019 року, зокрема: - ДСТУ EN 12406:2019 (EN 12406:1999, IDT) «Знімні кузови. Термообмінні кузови класу С. Розміри та загальні вимоги»; - ДСТУ EN 12410:2019 (EN 12410:1999, IDT) «Знімні кузови. Термообмінні кузови класу А. Розміри та загальні вимоги».

Наведені ДСТУ прийняті на підставі європейських стандартів EN 12406:1999 «Swap bodies - Thermal swap bodies of Class C - Dimensions and general requirements», a також EN 12410:1999, IDT «Swap bodies - Thermal swap bodies of Class A - Dimensions and general requirements, IDT».

Стандарти Європейського союзу, можуть враховуватися адміністративними судами як аргументація, міркування стосовно гармонійного тлумачення національного законодавства України згідно з усталеними стандартами правової системи Європейського союзу, однак не як правова основа (джерело права) врегулювання відносин, щодо яких виник спір.

Зі змісту наведених Європейських стандартів вбачається, що змінний кузов - це кузов, придатний для міжнародних перевезень та перевезень автомобільним, залізничним транспортом, а також змішаних перевезень.

Змінний кузов класу «А» позначає всі змінні кузови які обладнані нижніми фітингами, розташованими у відповідності до специфікації визначеною для контейнерів типу 1А (40) відповідно до міжнародного стандарту ISO 668:1995 (див. розділ 1, EN 12410:1999, IDT).

Змінний кузов класу «С» позначає всі змінні кузови які обладнані фітингами, розташованими у відповідності до специфікації визначеною для контейнерів типу 1С (20) відповідно до міжнародного стандарту ISO 668:1995 (див. розділ 1, ЕХ 12406:1999, IDT). Крім того, у розділах 2 наведених Європейських стандартів ЕХ 12406:1999 IDT, EN 12410:1999 IDT зазначено, що вказані стандарти прийнят зокрема, у відповідності до EN 283:1991 «Swap bodies - Testing».

При цьому з аналізу стандарту EN 283:1991 «Swap bodies - Testing» вбачається що вказаний стандарт встановлює вимоги до змінних кузовів, яким вони мають відповідати за результатами випробування, а також регламентують порядок проведення таких випробувань.

Також зазначений стандарт передбачає можливість випуску вказаних змінних кузовів за умови їх відповідності вимогам та на підставі рішення уповноваженого органу влади відповідної держави. Окрім того, Європейським стандартом ЕХ 13044:2000 «Swap bodies Coding, identification and marking» встановлює вимоги до маркування змінних кузовів з метою їх подальшої ідентифікації.

Так, маркування змінних кузовів для їх ідентифікації здійснюється шляхом нанесення коду, який має містити інформацію про власника, серійний номер змінного кузову, контрольну цифру та ідентифікатор категорії обладнання (див. розділу 3, ЕХ 13044:2000).

Підсумовуючи наведене, вищевказані положення Європейських стандартів встановлюють чіткі вимоги для змінних кузовів, їх випробування, необхідність отримання дозволу уповноваженого органу відповідної держави для їх подальшого випуску, а також вимоги до їх маркування з метою подальшої ідентифікації, можливо зробити висновок, що вказане перевезення не є перевезенням змінного кузову.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 року №521 затверджено Порядок затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання. Контейнери, які в розумінні Порядку №521 є обладнанням до колісного транспортного засобу підлягають сертифікації. Натомість для застосування підвищених вагових норм (в 42 т) недостатньо лише технічних характеристик транспортного засобу - контейнеровоза, а доказуванню підлягає також факт перевезення контейнеровозом саме контейнеру.

З матеріалів фотофіксації правопорушення слідує, що транспортний засіб на якому зафіксоване перевищення вагових норм перевозився вантаж у напівпричепах з високими бортами, вкритими тентом. Будь-яких доказів щодо перевезення вантажу контейнером, які могли свідчити про контейнерні перевезення позивачем не надано.

Тому відповідачем правильно визначено, що перевезення здійснювалося позивачкою без застосування універсального контейнера, що унеможливлює перевезення вантажу вагою понад 40 т - 42 т. та застосування при визначенні максимальоно допустимої ваги перевезення для контейнеровозів як 42 000 кг відповідно до п.22.5 ПДР України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про виконання уповноваженими посадовими особами відповідача вимог ст. 245, 279-5, 283 КУпАП при виявленні та фіксації факту вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП, а також законність винесеної відповідачем постанови про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності.

Інші доводи позовної заяви на висновки суду не впливають.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

У зв`язку з чим відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. 132-1 ч.2, 229, 249, 245, 251, 279-5, 283 КУпАП, п.22.5 ПДР України, Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1174 від 27 грудня 2019 року, ст. 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 262, 286, 295 КАС України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Машук Віктор Володимирович до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя Матвєєва Н.В.