Справа № 600/3308/24-а
Суддя: Сіжук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/3308/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сіжук О.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з такими позовними вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду навчання у Томському політехнічному інституті імені С.М. Кірова з 01.09.1981 по 01.03.1983 та з 01.09.1985 по 18.06.1987;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу період навчання з 01.09.1981 по 01.03.1983 та з 01.09.1985 по 18.06.1987 в Томському політехнічному інституті імені С.М. Кірова, здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням уже виплачених сум) пенсії з 22.02.2024, з урахуванням вказаного страхового стажу.

В обґрунтування позову вказує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не зарахувало до страхового стажу позивача період навчання відповідно до диплому серії НОМЕР_1 від 18.06.1987. Зазначає, що диплом серії НОМЕР_1 від 18.06.1987 Політехнічного інституту імені С.М. Кірова є належним та достатнім доказом для підтвердження часу навчання позивача та врахування до страхового стажу. У зв`язку з наведеним вважає, що рішення про відмову у призначенні пенсії від 16.07.2024 № 69 є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, заперечуючи проти позовних вимог, подало до суду відзив на позовну заяву, в якому вказало, що у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу для перерахунку пенсії немає законних підстав.

Зокрема, відповідач зазначає, що до страхового стажу позивача не зараховано період навчання в Політехнічного інституту імені С.М. Кірова з 01.09.1981 по 18.06.1987 на підставі диплому серії НОМЕР_1 від 18.06.1987, оскільки термін навчання перетинається з періодом роботи. Крім того, вказує, що позивачем не надано уточнюючі довідки про період навчання, які містять відомості щодо періоду на денній формі навчання.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, заперечуючи проти позовних вимог, подало до суду відзив на позовну заяву, в якому вказало, що у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу для перерахунку пенсії немає законних підстав.

Тому вказує, що в діях органу Пенсійного фонду не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її дипломі. Відтак, вимога відповідача про надання додаткових довідок для підтвердження часу навчання є протиправною.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5-9).

З матеріалів справи слідує, що 09.07.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про перерахунок пенсії, а саме зміна страхового стажу, набутого до 01.04.2004 у зв`язку з наданими додатковими документами відповідно до Закону України №1058.

Вказана заява за принципом екстериторіальності спрямована для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

За результатами розгляду заяви позивача від 09.07.2024 про перерахунок пенсії, 16.07.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення за №69 про відмову у перерахунку пенсії.

Як слідує із вказаного рішення, підставою відмови відповідач зазначив, що до страхового стажу позивача не зараховано період навчання в Політехнічному інституті імені С.М. Кірова з 01.09.1981 по 18.06.1987 на підставі диплому від 18.06.1987 НОМЕР_1 , оскільки термін навчання перетинається з періодом роботи. Вказується, що для зарахування вищезазначеного періоду навчання позивачу необхідно надати уточнюючі довідки.

Вважаючи відмову в перерахунку пенсії протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя статті 44 Закону № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону № 1058-IV).

Згідно частини другої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

Згідно пункту 2.7 Порядку № 22-1 до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.08.2018 № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Згідно підпункту «д» статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Положеннями статті 62 Закону №1788-XII та пунктом 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В силу вимог абзацу першого пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 8 Порядку №637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Отже, зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи.

Як слідує із оскаржуваного рішення, підставою для відмови у зарахуванні позивачу до страхового стажу спірних періодів навчання стало те, що термін навчання перетинається з періодом роботи.

З аналізу досліджених доказів вбачається, що належного запису про навчання в трудовій книжці позивача немає. Водночас на підтвердження періоду навчання у вищому навчальному закладі позивачем надано до органу Пенсійного фонду України копію диплому про освіту, що цілком відповідає чинному законодавству.

Згідно з дипломом серії НОМЕР_1 від 18.06.1987 ОСОБА_1 навчався у Томському ордена жовтневої революції і ордена трудового червоного прапора політехнічному інституті імені С.М. Кірова з 1981 по 1987 рік, та рішенням державної екзаменаційної комісії від 18.06.1987 присвоєно кваліфікацію інженера-електрика.

Отже, з вказаного диплома можна визначити вci данi для встановлення навчання позивача для зарахування до трудового стажу.

Окрім того, суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці чи інших офіційних документах, про що зроблений відповідний висновок Верховного Суду у постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17.

Відтак, твердження Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу періоду навчання позивача є безпідставними

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача порушені протиправним рішенням пенсійного органу, що полягає у неврахуванні періоду навчання у Томському ордена жовтневої революції і ордена трудового червоного прапора політехнічному інституті імені С.М. Кірова, а саме: з 01.09.1981 по 01.03.1983 та з 01.09.1985 по 18.06.1987 до страхового стажу.

Позивач просить визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу вказаного періоду навчання. Однак, суд зазначає, що інтереси позивача порушені рішенням органу Пенсійного фонду України, яке і слід визнати протиправним та скасувати.

Отже, для повного відновлення порушених прав позивача, беручи до уваги зібрані та досліджені в ході судового розгляду справи докази в їх сукупності, враховуючи вимоги статей 9, 245 КАС України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині шляхом обрання іншого способу захисту, а саме шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області про відмову у перерахунку пенсії від 16.07.2024 №69.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу період навчання з 01.09.1981 по 01.03.1983 та з 01.09.1985 по 18.06.1987 в Томському політехнічному інституті імені С.М. Кірова та здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням уже виплачених сум) пенсії з 22.02.2024, з урахуванням вказаного страхового стажу, суд зазначає наступне.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Доцільно відзначити, що здійснення дискреційних повноважень може в деяких випадках передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.

Акт, прийнятий у ході здійснення дискреційних повноважень, підлягає контролю відносно його законності з боку суду або іншого незалежного органу.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Отже, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Водночас, визначаючись щодо способу захисту порушеного права позивача у межах даних спірних відносин, з огляду на те, що спірним у даній справі є питання не зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання в Томському ордена жовтневої революції і ордена трудового червоного прапора політехнічному інституті імені С.М. Кірова з 01.09.1981 по 01.03.1983 та з 01.09.1985 по 18.06.1987, виходячи зі змісту доводів, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги, враховуючи висновок суду про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у перерахунку позивачу пенсії, з огляду на зміст повноважень суду, визначених статтею 245 КАС України, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача у спірних відносинах буде зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати період навчання в Томському ордена жовтневої революції і ордена трудового червоного прапора політехнічний інститут імені С.М. Кірова з 01.09.1981 по 01.03.1983 та з 01.09.1985 по 18.06.1987, згідно диплому серії ПВ №258014 від 18.06.1987 і повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 09.07.2024, з урахуванням висновків суду.

На переконання суду, саме такий спосіб захисту порушених прав позивача відповідає об`єкту порушеного права й у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для часткового задоволення заявлених вимог. Натомість доводи відповідача по суті спору не свідчать про законність вчинених ним дій.

Відповідно до частини статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 605,60 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, оскаржуване рішення якого визнано протиправним та скасовано.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 74-76, 77, 90, 241 - 246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 16.07.2024 №69 про відмову в перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання в Томському ордена жовтневої революції і ордена трудового червоного прапора політехнічному інституті імені С.М. Кірова з 01.09.1981 по 01.03.1983 та з 01.09.1985 по 18.06.1987.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 09.07.2024, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, 158б, місто Запоріжжя, Запорізька область, 69005, ідентифікаційний код юридичної особи 20490012).

Відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, місто Чернівці, Чернівецька область, 58002, ідентифікаційний код юридичної особи 40329345).

Суддя Сіжук Ольга Володимирівна