Справа № 560/1916/26
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1916/26
УХВАЛА

16 лютого 2026 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Гнап Д.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 03.07.2025 року №828- ОС прийнятого ректором ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) в.о. ректором полковником ОСОБА_2 про продовження дії контракту понад встановлені строки ОСОБА_1 (П-058364), молодшому інспектору четвертої комендантської групи комендантського відділення з 13.07.2025 на період дії воєнного стану Підстава: указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (зі змінами), затверджений Законом України №2102-IX від 24.02.2022";

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 повторно розглянути рапорт від 05.08.2025, ОСОБА_1 (П-058364), молодшого інспектора четвертої комендантської групи комендантського відділення рапорт про звільнення його з військової служби відповідно до підпункту «ж» пункту З частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з урахуванням висновків суду.

Приписами пункту 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У позовній заяві позивач, просить суд визнати протиправним та скасувати наказ від 03.07.2025 року №828-ОС про продовження дії контракту понад встановлені строки.

Позовна заява подана до суду 07.02.2026, відтак позивачем пропущено місячний строк звернення до суду.

Позивач у позовній заяві заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з поважних причин - постійне перебування позивача на військовій службі та постійне залучення його до участі в зоні бойових дій, позивач не мав можливості своєчасно отримати оспорюваний наказ та кваліфіковану правничу допомогу адвоката, тому вважає, що ці обставини є поважними причинами пропуску строку на звернення до суду.

Надаючи правову оцінку клопотанню позивача про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Суд наголошує, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Таким чином, законодавством регламентовано чіткі строки звернення до суду з адміністративним позовом, перебіг яких починається з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права або законного інтересу, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом в ухвалах від 17 квітня 2018 року у справі № 9901/473/18, від 11 березня 2019 року у справі № 9901/95/19 та від 08 квітня 2019 року у справі № 9901/138/19.

Щодо доводів того, що позивач постійно перебуває на військовій службі та постійно залучається до участі в зоні бойових дій, а тому позивач не мав можливості своєчасно отримати оспорюваний наказ та кваліфіковану правничу допомогу адвоката суд зазначає наступне.

У постанові від 29.11.2024 у справі № 120/359/24 Верховний Суд зазначив, що проходження особою військової служби, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби:

1) обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду;

2) виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори;

3) фактор часу: участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання визначеного процесуальним законом строку для звернення до суду;

4) повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку;

5) обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя: проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку.

Разом з тим Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.09.2025 по справі № 990/98/25 виснувала, що лише факт проходження військової служби особою, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, не є самостійною та достатньою підставою для поновлення строку звернення до суду.

Водночас аргументи заявника наведені у відповідному клопотанні містять лише загальні посилання позивача на те, що саме проходження військової служби зумовило несвоєчасне звернення до суду із цим позовом, однак, жодних доказів поважності причин пропуску строку звернення з цим позовом до суду, позивач суду не надав.

Наведені вище обставини унеможливлюють надання повної оцінки доводам позивача.

Зважаючи на це, наведені позивачем у клопотанні причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом не можуть вважатися поважними, адже вони непідтверджені належними доказами.

Отже, вказані позивачем у клопотанні підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду є неповажними.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач без поважних причин пропустив строк звернення до суду з вказаними позовними вимогами.

За таких обставин адміністративний позов належить залишити без руху. Перелічені недоліки повинні бути усунені позивачем протягом десяти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали шляхом подання:

- письмової заяви, в якій вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду із цим позовом, якщо вони є, та надати суду докази поважності причин його пропуску.

Керуючись частиною 1 статті 123, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду, зазначені позивачем в клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 , залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуюча суддяД.Д. Гнап