Справа № 400/772/25
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 лютого 2026 р. справа № 400/772/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,

провизнання обмеження протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 року задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому суд вирішив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025 року із застосуванням понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести ОСОБА_1 з 01.01.2025 року перерахунок та виплату призначеної пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром та без урахування коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 року "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням раніше виплачених сум;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 968,96 грн.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишено без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 року у справі № 400/772/25 - без змін.

Рішення суду набрало законної сили з 23.09.2025 року.

06.10.2025 року судом видано виконавчі листи у справі.

Ухвалою від 03.12.2025 року суд задовольнив заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подати до суду звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 року у справі № 400/772/25 у двомісячний строк з моменту отримання цієї ухвали.

29.01.2026 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надійшов звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 року.

У звіті відповідач повідомив, що Головним управлінням на виконання рішення суду від 16.06.2025 року здійснено перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до покладених судом зобов`язань. Розмір пенсії позивача з 01.12.2025 року склав 30 093,86 грн.

Додатково відповідач звертає увагу, що згідно протоколу перерахунку з 01.12.2025 року підсумок пенсії ОСОБА_1 склав 31 593,86 грн., а до виплати фактично - 30 093,86 грн. Різниця між нарахованою 31 593,96 грн. та фактичною пенсією 30 093,86 грн. становить 1 500 грн. Сума у розмірі 1 500 грн. є індексацією відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року № 209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році".

Оскільки судом зобов`язано провести перерахунок станом на 01.01.2025 року та не розглядалось питання нарахування індексації відповідно до постанови № 209, то вказана доплата не включена до складу пенсії.

Загальна сума доплати пенсії, що виникла на виконання рішення суду від 16.06.2025 року у справі № 400/772/25 за період з 01.01.2025 року по 30.11.2025 року склала 40 196,42 грн. (докази додано).

Щодо виплати нарахованої суми заборгованості відповідач повідомив, що 14.07.2025 року постановою Кабінету Міністрів України № 821 затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень.

Цим Порядком визначено механізм здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, зокрема, за період, що передує даті набрання чинності рішенням суду, за джерелами їх виплати (фінансування).

З метою погашення заборгованості, Головним управлінням виплачено кошти ОСОБА_1 в сумі 8 282,90 грн. (8 043,40 грн. + 239,50 грн.).

В подальшому заборгованість буде виплачуватись після відповідного фінансування з Державного бюджету.

29.01.2026 року від відповідача надійшло клопотання про звільнення від сплати штрафу начальника Головного управління ОСОБА_2 .

02.02.2026 року позивач подав заперечення на звіт про виконання судового рішення та клопотання відповідача про звільнення керівника від штрафу.

У поданих запереченнях, позивач заявив клопотання про розгляд звіту про виконання судового рішення у судовому засіданні.

Відповідно до статті 382-2 КАС України, суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Суд враховує, що заявлене позивачем клопотання не містить жодного обґрунтування необхідності розгляду звіту з повідомленням (викликом) сторін.

Суд зазначає, що бажання сторони у справі викласти під час судового засідання свої доводи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду клопотання (заяви) з викликом її учасників.

Враховуючи наведене, характер та предмет спірних правовідносин, суд вважає, що в задоволенні клопотання позивача слід відмовити.

Розглянувши звіт про виконання судового рішення, суд дійшов висновку про наявність підстав для його прийняття, з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 382-3 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Згідно зі ст. ст. 23, 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Суд враховує, що рішенням суду на відповідача не покладався обов`язок по стягненню заборгованості з пенсійних виплат. Натомість, суд зобов`язував Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести ОСОБА_1 з 01.01.2025 року перерахунок та виплату призначеної пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром та без урахування коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 року "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням раніше виплачених сум.

З поданого ГУ ПФУ в Миколаївській області звіту про виконання судового рішення, встановлено, що рішення суду від 16.06.2025 року у цій справі в частині перерахунку пенсії з 01.01.2025 року без обмеження пенсії максимальним розміром та без урахування коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 року "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", виконано.

До нарахованої позивачу суми пенсії не застосовано ні обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, ні коефіцієнти зменшення пенсії, передбачені пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 року "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану".

Перерахований розмір пенсії виплачується з 01.12.2025 року, про що свідчить протокол про перерахунок пенсії з 01.12.2025 року з пенсійної справи № А7571 - МВС.

Відповідач зазначає, що сума заборгованості 40 196,42 грн. включена до переліку рішень суду, за якими здійснюється виплата згідно з Порядком здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного грошового утримання суддям у відставці), призначених на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 821 (далі - Порядок № 821).

Наголошує, що позивачу розпочато виплату заборгованості за рішенням суду в сумі, визначеній Пенсійним фондом України пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік.

Як встановлено судом, позивачу в листопаді 2025 року виплачено пенсійну виплату в сумі 26 439,64 грн. та заборгованість за минулий період в сумі 8 043,40 грн. (поточна заборгованість) та 187,35 грн. (відкладена заборгованість), а також в грудні 2025 року виплачено пенсійну виплату в сумі 27 867,04 грн. та заборгованість за минулий період в сумі 239,50 грн. (поточна заборгованість) та 187,35 грн. (відкладена заборгованість).

З даного приводу суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 року № 821 затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень.

За змістом пунктів 4-8 вказаного Порядку видатки на виплату нарахованих пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за рішеннями суду за минулий час (тобто за період, визначений за рішеннями суду, які набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання яких визначено зобов`язання органу Пенсійного фонду України здійснити нарахування/перерахунок/виплату сум пенсії, доплат, надбавок тощо до пенсії, довічного грошового утримання суддям у відставці, за час, що передує даті набрання законної сили такими рішеннями суду) та перерахованих пенсій за такими рішеннями суду здійснюються за окремими напрямами, передбаченими в бюджеті Пенсійного фонду України на таку мету, за джерелами виплати відповідних сум, визначених законодавством.

Виплати нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за минулий час проводяться щомісяця одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата. На забезпечення таких виплат щомісяця спрямовується частина бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету в межах коштів, передбачених бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік.

Видатки на виплату перерахованих пенсій за рішенням суду здійснюються в межах бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата.

Для забезпечення виплат за рішеннями суду, передбачених пунктами 5 і 6 цього Порядку, виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, але не більшій від належної до виплати суми, що обліковується в переліку.

Невиплачені протягом поточного бюджетного періоду суми нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за минулий час і перерахованих пенсій за рішенням суду виплачуються в наступному бюджетному періоді в межах встановлених бюджетних асигнувань у порядку, передбаченому пунктами 5-7 цього Порядку.

Отже, на даний час законодавством передбачено чіткий порядок виплати нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій за минулий час.

Отже, зміст звіту свідчить про те, що заборгованість за період з 01.01.2025 року по 30.11.2025 року склала 40 196,42 грн. на даний час не погашена у повному обсязі з причин, що не залежать від волі відповідача, оскільки виплата заборгованості, обчисленої на виконання судових рішень, здійснюється органами Пенсійного фонду України в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Щодо невиплати позивачу суми в розмірі 1 500 грн., яка є індексацією відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року № 209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році", суд звертає увагу позивача на те, що питання нарахування та виплати індексації пенсії згідно зазначеної постанови у 2025 році, не було предметом розгляду у справі № 400/772/25.

Суд констатує, що станом на день розгляду даного звіту відповідачем наведено обґрунтовані підстави, які ускладнюють виконання судового рішення, а також вжито достатніх заходів для виконання рішення суду, які мають забезпечити повне його виконання. Відсутність остаточного та повного виконання рішення суду наразі має об`єктивний характер.

Суд враховує, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та, який є відповідальним за діяльність державного органу, що він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про наявність вини, тобто умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях посадової особи суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення саме цієї посадової особи від виконання рішення суду.

Зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи, суд не вбачає наявності таких підстав.

Покладені судом зобов`язання на відповідача можуть бути виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством та в межах повноважень, покладених на Головне управління Пенсійного фонду в Миколаївській області, після надходження відповідних коштів з Державного бюджету України.

З огляду на вищезазначене, суд доходить висновку, що неповне виконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду в Миколаївській області в частині виплати заборгованості з пенсії за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Як було зазначено вище, накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Зважаючи на те, що відповідач вжив конкретних заходів, спрямованих на виконання рішення суду від 16.06.2025 року у справі № 400/772/25, а також надав належні докази вчинення дій, спрямованих на виконання судового рішення, суд доходить висновку про відсутність підстав для накладення на начальника Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області штрафу на цій стадії здійснення судового контролю.

З урахуванням вищенаведеного, суд вбачає підстави для прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 року у справі № 400/772/25.

На підставі викладеного, керуючись ст. 248, 382 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 року у справі № 400/772/25.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

3. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя А. О. Мороз