Справа № 500/385/26
Суддя: Грицюк Роман Петрович
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/385/26

16 лютого 2026 рокум.Тернопіль

Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Грицюк Р.П., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 02.02.2026 позовну заяву було залишено без руху та надано строк, достатній для усунення недоліків позовної заяви, із зазначенням способу їх усунення. Недоліки позовної заяви не усунуто позивачем у строк, встановлений судом.

До суду подано заяву на виконання ухвали суду від 02.02.2026 про залишення позову без руху. Вивчивши подану заяву, суд вважає за необхідне продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, з огляду на таке.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.3, п.4, ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В позовних вимогах позивач просить визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 18.05.2016 по 28.02.2018 індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Разом з тим, усупереч наведеним нормам, в порядку усунення недоліків позовної заяви позивач подав заяву до якої не долучив доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, а також письмові докази нарахування і виплати основного і додаткового грошового забезпечення ОСОБА_1 з 18.05.2016 по 28.02.2018.

У заяві про усунення недоліків позивач посилається на лист відповідача №256 від 20.01.2026, з якої слідує те, що військовою частиною НОМЕР_1 позивачу нараховано та здійснено виплату індексації грошового забезпечення в повному розмірі, вимога про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення є такою, що суперечить нормам чинного законодавства України.

Позивач просить суд витребувати докази на підтвердження позовних вимог на розсуд суду.

В той же час, суд звертає увагу позивача на норму статті 79 частини 4 КАС України відповідно до якої якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Отже, за результатами аналізу вказаних норм, суд звертає увагу позивача на те, що позивач при зверненні до суду з позовом зобов`язаний надати докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а у разі неможливості надання позивачем таких доказів, він зобов`язаний надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання таких доказів та у разі неможливості самостійно надати докази за необхідності заявити клопотання про їх витребування.

Іншими словами позивач зобов`язаний самостійно ретельно підготуватися для звернення до суду з позовом, надавши до такого позову документи, які мають значення для вирішення спору та які може отримати самостійно. У разі, якщо позивач здійснив заходи щодо отримання доказів, але не може самостійно отримати такі документи (відмовлено у наданні, не надано відповіді), він вправі клопотати перед судом про їх витребування.

При заявлені клопотання про витребування документів, у разі неможливості самостійно надати такі докази, позивач зобов`язаний відповідно до статті 79 частини 2 КАС України, надати докази того, що він намагався їх отримати самостійно (звертався з клопотанням/заявою), але отримав відмову у їх отриманні (лист про відмову) або існує тривала бездіяльність щодо їх ненадання та відсутність відмови на клопотання про отримання.

Так, позивачем на виконання ухвали про залишення без руху позовної заяви подано до суду заяву про витребування доказів у відповідача "на розсуд суду", при цьому не надано доказів, що відповідачем відмовлено позивачеві у їх наданні або тривала бездіяльність щодо їх ненадання. До матеріалів позову не долучено будь-яких доказів про те, що позивач звертався до відповідача для отримання доказів про нараховане і виплачене грошове забезпечення, зважаючи на викладені доводи позивача про невиплату індексації грошового забезпечення і твердження відповідача про її виплату у відповідності до закону.

Слід звернути увагу позивача на те, що вказані обставини не є надмірним формалізмом та прискіпливим ставленням суду до позивача, оскільки адміністративний суд діє виключно в межах повноважень, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, натомість стаття 79 частина 2 КАС України спонукає та зобов`язує учасників справи до активної участі/ролі у вирішенні спору, у тому числі ретельно готуватися та звертатися до суду з максимальним пакетом необхідних документів зібраних позивачем на стадії підготовки матеріалів позовної заяви.

Необхідно зауважити, що суд не є інструментом в руках учасників справи, у тому числі щодо зібрання документів замість або для самих учасників справи. Учасник справи зобов`язаний самостійно та активно на стадії підготовки позовної заяви до початку звернення до суду, вчиняти дії по збиранню та отримуванню доказів, які він вважає, що останні можуть мати важливе значення для вирішення спору по суті задля можливого ухвалення судом рішення на його користь.

Суддя зазначає, що до позовної заяви позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що свідчить про недотримання вищевказаних положень КАС України і, відповідно, вимог ухвали суду від 02 лютого 2026 року.

Отже, зважаючи на те, що вимоги ухвали суду від 02 лютого 2026 року про залишення позовної заяви без руху, позивачем не виконані, зазначене свідчить про не усунення позивачем недоліків позовної заяви.

При цьому суд враховує, що стаття 6 пункт 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо захисту його прав та обов`язків. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за адміністративним позовом, однак це право не є абсолютним та може бути реалізовано лише у тому випадку, коли особою, яка звертається до суду, дотримано певні норма національного законодавства в частині вимог, передбачених для подання позовної заяви, у разі недотримання яких та не усунення недоліків такої позовної заяви, суд вправі повернути таку позовну заяву заявнику.

Допущення заявником суттєвих помилок в оформленні позовної заяви, а також їх не усунення після залишення позовної заяви без руху, є створенням для адміністративного суду перепон, які унеможливлюють відкриття провадження в адміністративній справі та відправлення належного правосуддя.

Згідно з частиною другою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про продовження строку залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 шляхом подання до суду письмових доказів нарахування і виплати основного і додаткового грошового забезпечення ОСОБА_1 з 18.05.2016 по 28.02.2018 або підтвердження звернення позивача до відповідача для отримання таких доказів з відмовою у їх наданні або тривалою бездіяльністю відповідача у їх наданні.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення реалізації права позивача на доступ до правосуддя, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Оскільки з 09.02.2026 до 13.02.2026 включно суддя перебував у відрядженні для підвищення кваліфікації, питання про продовження строку залишення без руху позовної заяви вирішується з урахуванням днів навчання у перший робочий день після його завершення.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 , встановлений ухвалою суду від 02.02.2026.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про продовження строку залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про продовження строку залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу. Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 16 лютого 2026 року.

Головуючий суддя Грицюк Р.П.