Справа № 160/10726/25
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2026 року м. Дніпросправа № 160/10726/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року в адміністративній справі №160/10726/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення №51 від 21.02.2025 року Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , до страхового стажу період роботи 15.08.1982 по 19.04.1983 роки та 26.05.1985 по 19.04.2000 роки в колгоспі «ім. Горького», КДСП «Промінь», згідно трудової книжки колгоспника серія НОМЕР_2 дата заповнення 15.08.1982 року та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з дати настання права на отримання пенсії за віком, тобто з 13 березня 2025 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року позовні вимоги задоволено частково, суд:

- визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №51 від 21.02.2025 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи 15.08.1982 по 19.04.1983 та з 26.05.1985 по 19.04.2000 в колгоспі «ім. Горького», КДСП «Промінь», згідно трудової книжки колгоспника серія НОМЕР_1 від 15.08.1982;

- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.02.2025 про призначення пенсії за віком;

- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив;

- стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 605,60 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно статті 56 Закону №1788-XII робота у колгоспі зараховується на підставі членства у колгоспі. При обчисленні стажу роботи в колгоспі після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Наведені положення свідчать про те, що єдиною підставою для не врахування до трудового стажу (при його обчисленні) часу роботи колгоспника є невиконання встановленого мінімуму трудової участі саме без поважних причин. Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульовано Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за №310. Пунктом 26 Порядку №637 передбачено, що якщо ім?я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім?ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Приписами пункту 6 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України визначено, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім?я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім?ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Водночас до заяви на призначення пенсії відповідного рішення про встановлення юридичного факту позивачем не надано, з чим не погодився суд першої інстанції. З огляду на викладене вище, загальний страховий стаж позивача, за наслідками розгляду поданих документів, склав 23 роки 3 місяці 2 дні, що є недостатнім для призначення пенсії. Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Проте, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року таким вимогам не відповідає, а отже є таким, що підлягає скасуванню.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

14.02.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 21.02.2025 №51 позивачу відмовлено у призначенні пенсії.

В рішенні від 21.02.2025 №51 зазначено наступне.

Пенсійний вік визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 60 років.

Вік заявника 59 років 11 місяців 1 день.

Необхідний страховий стаж становить 32 роки.

Страховий стаж особи 23 роки 3 місяці 2 дні.

За наданими документами до страхового стажу не враховано:

- період роботи у колгоспі "ім.Горького" та КДСП "Промінь" відповідно до архівної довідки "Ш-520/1-25 від 19.06.2023, оскільки в довідці зазначено скорочення по-батькові "І.", що не відповідає паспортним даним заявника.

Уточнювальної інформації, що інших працівників з таким прізвищем не має - у довідці не зазначено. Також не долучено довідку про перейменування (реорганізацію) колгоспу.

Також, в оскаржуваному рішенні зазначено, що у довідці про заробітну плату від 19.06.2024 №Ш-521/1- 25, №1-522/1-25та № Ш-523/1-25 взагалі не зазначено ПІБ працівника.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що обов`язок щодо внесення достовірних, повних та правильних записів у документи первинного обліку підприємства про стаж та заробітну плату працівника в частині відомостей про прізвище, ім`я та по батькові працівника, покладається саме на власника підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган. Недотримання цих правил не може мати негативні наслідки для особи, якої такі відомості стосуються, та не може впливати на її особисті права. Отже, неповне написання по батькові в архівній довідці (виданій на підставі первинних документів господарств, де працював позивач), при тому, що судом достеменно встановлено, що мова йде саме про ОСОБА_1 , про що свідчать інші докази на підтвердження цього ж страхового стажу (трудова книжка), не є підставою для не зарахування спірного періоду до його страхового стажу. Також суд першої інстанції зазначив, що в рішенні ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії не оспорюються інші відомості, вказані в архівній довідці щодо періодів роботи у колгоспі. Відтак періоди трудової діяльності позивача, вказані в архівній довідці №Ш-520/1-25 від 19.06.2024, виданій КУ "Трудовий архів" Магдалинівської селищної ради підлягають до зарахування до страхового стажу з урахуванням виконання встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві. З огляду на встановлені обставини справи та наведені положення чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від №51 від 21.02.2025 в частині незарахування до страхового стажу спірних періодів роботи в колгоспі є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюється у натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 11 Закону №1058-IV, загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають в т.ч.: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру; фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно до статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Згідно відомостей, які містяться в трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 від 15.08.1982, позивач в спірні періоди, не зараховані відповідачем, працював:

- 15.08.1982 - прийнято в члени колгоспу імені Горького Мандалинівського району Дніпропетровської області тракторист (наказ №8 від 15.08.1982);

- 19.04.2000 - звільнено у зв`язку з реорганізацією господарства (наказ №3 від 11.04.2000);

- 19.04.2000 - прийнято в ТОВ "Промінь" Магдалинівського району Дніпропетровської області водієм;

- 07.12.2005 звільнено з ТОВ "АФ Промінь" (наказ №90 від 07.12.2005).

Також в трудовій книжці позивача наявні записи про трудову участь в громадському господарстві (виконання річного мінімуму трудової участі) з 1982 по 2000 рік.

Також для підтвердження страхового стажу разом з заявою про призначення пенсії позивач надав відповідачу архівну довідку №Ш-520/1-25 від 19.06.2024, видану КУ "Трудовий архів" Магдалинівської селищної ради, згідно якої повідомлено, що у книгах обліку трудового стажу колгоспників колгоспу ім.Горького з 04.08.1992 КДСП "Промінь" за період з 1982 по 2000 роки є дані про нарахований трудовий стаж ОСОБА_1 . Підстава фонд №10, опис №1 "ОС".

Стосовно написання по батькові у відомостях про особу в архівній довідці №Ш-520/1-25 від 19.06.2024, а саме « ОСОБА_1 », суд апеляційної інстанції зазначає, що цілком зрозумілим є той факт, що позначення по батькові «І» є скороченням від « ОСОБА_2 ».

При прийнятті оскаржуваного рішення про відмову у призначенні пенсії відповідач не врахував той факт, що довідка №Ш-520/1-25 від 19.06.2024 в шапці містить інформацію, що видана ОСОБА_1 з повним зазначенням по батькові особи-заявника.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами суму першої інстанції, що такий недолік у написанні по батькові ніяким чином не впливає на можливість зарахувати спірний період до страхового стажу. Мова йде про одну й ту ж особу ОСОБА_1 , що додатково підтверджується записами трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 15.08.1982.

Щодо твердження відповідача, що у довідці про заробітну плату від 19.06.2024 №Ш-521/1-25, №1-522/1-25 та № Ш-523/1-25 взагалі не зазначено ПІБ працівника, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно архівної довідки №Ш-521/1-25 від 19.06.2024, яка видана КУ "Трудовий архів" Магдалинівської селищної ради, повідомлено, що у книгах розрахунків по оплаті праці колгоспників колгоспу ім.Горького за період з 1982 по 1988 є дані про нараховану «Вам» заробітну плату. В наявних книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспників колгоспу ім.Горького за 1984 рік ОСОБА_1 не значиться.

Згідно архівної довідки №Ш-522/1-25 від 19.06.2024, яка видана КУ "Трудовий архів" Магдалинівської селищної ради, повідомлено, що у книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспників колгоспу ім.Горького з 04.08.1992 року КДСП "Промінь" за період з 1989 по 1994 роки є дані про нараховану «Вам» заробітну плату.

Згідно архівної довідки №Ш-523/1-25 від 19.06.2024, яка видана КУ "Трудовий архів" Магдалинівської селищної ради, повідомлено, що у книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспників колгоспу ім.Горького з 04.08.1992 року КДСП "Промінь" за період з 1995 по 2000 роки є дані про нараховану «Вам» заробітну плату.

Отже, вказані довідки містять посилання на заявника, у зв`язку з чим використано займенник «Вам». З огляду на те, що адресатом вказаних довідок є ОСОБА_1 , є зрозумілим та таким, що не допускає множинного тлумачення той факт, що зміст довідок стосується саме ОСОБА_1 .

Крім того апелянт зазначає, що в архівній довідці не зазначено, що іншої особи з ПІБ позивача за період роботи протягом 1982-2000 років в колгоспі не виявлено.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такі пояснення відповідача є необґрунтованими, оскільки зміст довідки з вказаними періодами роботи відповідає та узгоджується з відомостям трудової книжки колгоспника позивача, а також містить як скорочені так і повні відомості про ПІБ працівника, тому у відповідача було достатньо доказів для висновку, що такі документи та відомості стосуються саме ОСОБА_1 .

Отже, неповне написання по батькові в архівній довідці (виданій на підставі первинних документів господарств, де працював позивач), при тому, що колегією суддів встановлено, що мова йде саме про ОСОБА_1 , про що свідчать інші докази на підтвердження цього ж страхового стажу (трудова книжка), не є підставою для не зарахування спірного періоду до його страхового стажу. Також суд першої інстанції правильно вказав, що в рішенні ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії не оспорюються інші відомості, вказані в архівній довідці щодо періодів роботи у колгоспі.

Відтак періоди трудової діяльності позивача, вказані в архівній довідці №Ш-520/1-25 від 19.06.2024, виданій КУ "Трудовий архів" Магдалинівської селищної ради підлягають до зарахування до страхового стажу з урахуванням виконання встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №51 від 21.02.2025 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи 15.08.1982 по 19.04.1983 та з 26.05.1985 по 19.04.2000 в колгоспі «ім. Горького», КДСП «Промінь», згідно трудової книжки колгоспника серія НОМЕР_1 від 15.08.1982.

Відтак, доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Інші доводи суду першої інстанції не покладені в основу незгоди з рішенням суду першої інстанції, що викладені в апеляційній скарзі, а тому суд апеляційної інстанції не надає їм правову оцінку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року в адміністративній справі №160/10726/25 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року в адміністративній справі №160/10726/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328-329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко