Справа № 640/33026/21
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 рокусправа № 640/33026/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Окружного адміністративного суду міста Києва 15.11.2021 звернулася ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Києві щодо несплати додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю ОСОБА_1 , віднесеної до 1-ї категорії, інваліду ІІ групи в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та державної пенсії, як інваліду ІІ групи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно статей 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 15.03.1995;

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Києві провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров?ю особі, віднесеної до 1-ї категорії, інваліду ІІ групи в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та державної пенсії, як інваліду ІІ групи в розмірі 8 мінімальних пенсій відповідно до статей 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 15.03.1995.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С. від 02.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

На підставі пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX (в редакції Закону України від 16.07.2024 №3863-ІХ «Про внесення змін до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ») проведено автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, за результатами якого справа №640/33026/21 передана на розгляд та вирішення Львівському окружному адміністративному суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Львівського окружного адміністративного суду таку передано для розгляду судді Кравціву О.Р.

Ухвалою суду від 07.02.2025 справу №640/33026/21 прийнято до провадження та вирішено здійснити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що пенсія позивача (основна та додаткова) повинна розраховуватися відповідно до статей 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням категорії інвалідності, мінімальної пенсії за віком, додаткової пенсії за віком та однієї мінімальної заробітної плати., а саме: як особі, віднесеної до 1-ї категорії, інваліду ІІ групи в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та державної пенсії, як інваліду ІІ групи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. Позивач зверталася до Березанського міського суду Київської області з метою захисту порушених прав, де за результатами розгляду справи №2-а-60 суд зобов`язав відповідача здійснити перерахунок пенсії з 22.05.2008 по день проголошення постанови. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з метою виконання рішення суду, однак на день звернення із цим позовом до суду рішення у справі №2-а-60 залишається невиконаним.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Вказав, що до 07.06.2021 позивач отримувала пенсію по інвалідності, як особа визнана інвалідом ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі фактичних битків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач з 07.06.2021 переведена на пенсію по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1210 від 23.11.2011, якою визначено фіксовані розміри щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Пенсія та доплати до неї позивачу розраховані відповідно до вимог законодавства. Також, вказав, що відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26.12.2011 за №20-рп/2011, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. Також, у рішенні підтверджена конституційність повноважень Кабінету Міністрів України щодо реалізації політики у сфері соціального захисту.

Відповідач подав клопотання про долучення доказів, до якого долучив копію матеріалів електронної пенсійної справи позивача.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (частина 2 статті 262 КАС України).

Суд на підставі позовної заяви, відзиву, а також долучених письмових доказів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи 1 категорії та є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС.

Позивач перебуває на обліку у Головному управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 1995 року та до 07.06.2021 отримувала пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, як особа з інвалідністю ІІ групи, захворювання якої пов`язане із виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На підставі заяви позивача з 07.06.2021 переведено на пенсію по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Березанського міського суду Київської області від 18.08.2009 у справі №2-а-60/09, задоволено позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Березань Київської області про зобов`язання вчинити певні дії. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Березань Київської області здійснити перерахунок та виплату основної пенсії ОСОБА_1 як особі, віднесеної до 1-ї категорії, інваліду ІІ групи потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, визначеної відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та провести відповідні виплати з 22.05.2008 по день проголошення постанови у даній справі.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Березань Київської області здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії ОСОБА_1 як особі, віднесеної до 1-ї категорії, інваліду ІІ групи потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та провести відповідні виплати з 22.05.2008 по день проголошення постанови у даній справі.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 02.09.2010 апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Березань Київської області задоволено частково та змінено постанову від 18.08.2009 в частині зобов`язання вчинити певні дії, а саме в частині «провести відповідні виплати з 19 червня 2008 року».

Також, рішенням Березанського міського суду Київської області від 11.08.2010 у справі №2-а-260/2010 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Березань Київської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії. Визнано незаконними дії управління Пенсійного фонду України в м. Березань Київської області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Березань Київської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 як особі, віднесеної до 1-ї категорії, інваліду ІІ групи, щодо якої установлено зв`язок із Чорнобильською катастрофою відповідно до положень та статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком виходячи із розміру визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні перерахунок та виплати за період з 28.07.2007 по 31.12.2007 та з 18.08.2009 по 11.08.2010.

З метою отримання інформації щодо нарахування пенсії згідно з рішенням Березанського міського суду Київської області від 11.08.2010 позивач звернулася із заявою від 15.01.2020.

Відповідач листом від 27.01.2020 повідомив позивача, що на виконання виконавчого листа від 11.08.2010 та рішення Березанського міського суду Київської області від 11.08.2010 справі №2-260/2010 позивачу перераховано розмір пенсії за період з 28.07.2007 по 31.12.2007 та з 19.06.2008 по 30.10.2011. За період з 01.04.2011 по 30.09.2011 позивачу нараховано пенсію в розмірі 7040,60 грн.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернулася за захистом свої прав до суду.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон №796-XII).

Згідно з статтею 1 Закону №796-XII цей Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Відповідно до частини 1 статті 49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним, до категорій, 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з статтею 50 Закону №796-XII особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Статтею 54 Закону №796-XII передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Відповідно до статті 67 Закону №796-XII конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Крім індексації пенсії, яка здійснюється відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення, у разі, якщо величина середньої заробітної плати в Україні за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, за минулий рік зросла, то з 1 березня поточного року розмір пенсії підвищується в порядку, встановленому частиною другою статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

При цьому, суд зауважує статті 50 та 54 викладені в редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015.

Отже, з аналізу викладених норм висновується, що визначення порядку і розмірів виплат вказаним категоріям осіб делеговано Кабінету Міністрів України.

Слід зауважити, що додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та пенсію по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, передбачених статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено судовими рішеннями за певний період, зокрема з 19.06.2008, з 28.07.2007 по 31.12.2007 та з 19.06.2008 по 30.10.2011.

Водночас рішеннями Березанського міського суду Київської області не зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Березань Київської області проводити виплати позивачу пенсії у певних визначених розмірах. Натомість зобов`язано перерахувати і виплачувати основну та додаткову пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону №796-ХІІ.

Отже, у разі зміни редакції статей 50, 54 Закону №796-ХІІ відповідач зобов`язаний діяти відповідно до запроваджених змін.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №522/5744/17.

Так, згідно з пунктом 7 Закону України від 14.06.2011 №3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» (далі Закон №3491-VI) розділ VІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2010 №2857-VI «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким, зокрема, встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону №796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Положення пункту 4 розділу VІІ «Прикінцеві положення» Закону України ««Про Державний бюджет України на 2011 рік» визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) згідно із Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 №20-рп/2011.

Отже, Законом №3491-VI Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені статями 50, 54 Закону №796-ХІІ, розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На виконання пункту 7 Закону №3491-VI Кабінет Міністрів України прийняв постанову №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011, пунктами 1 і 3 якої визначено інші розміри основної та додаткової пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою.

З огляду на викладене, суд висновує, що оскільки 23.07.2011 набрала чинності постанова №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», якою встановлено розмір додаткової пенсії особам, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи, положення статей 50, 54 Закону №796-ХІІ підлягають застосуванню лише до 23.07.2011, а після вказаної дати застосуванню підлягають положення Закону №2857-VI та Постанови №745.

Таким чином, з 23.07.2011 чинним законодавством встановлено інші, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону №796-ХІІ, розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм пенсійного законодавства після 23.07.2011 викладена Верховним Судом у постанові від 02.06.2015 у справі №21-317а15.

Крім того, 28.12.2014 прийнято Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» №80-VІІІ, пунктом 9 «Прикінцевих положень» якого встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 (далі - Закон № 79-VІІІ) набрав чинності 01.01.2015. Пунктом 63 вказаного Закону розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України (далі БК) доповнений пунктом 26, яким установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону №796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вказані положення Закону №79-VІІІ щодо статті 50 Закону 796-ХІІ не визнанні неконституційними.

Водночас Кабінет Міністрів України прийняв 23.11.2011 постанову №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Порядок №1210).

Пунктом 1 Порядку №1210 встановлено, що цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до пункту 11 Порядку №1210 мінімальний розмір пенсії становить:

1) для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї:

осіб з інвалідністю I групи - 180 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

осіб з інвалідністю II групи - 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

осіб з інвалідністю III групи - 145 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

2) для інших осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою:

осіб з інвалідністю I групи - 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2012 р. і 150 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 липня 2012 р.;

осіб з інвалідністю II групи - 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2012 р. і 125 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 липня 2012 р.;

осіб з інвалідністю III групи - 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2012 р. і 110 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 1 липня 2012 р.;

3) для дітей з інвалідністю - 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

4) для непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні:

на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника;

на двох і більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частинами.

Згідно з пунктом 13 Порядку 1210 щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах:

1) особам, що належать до категорії 1:

з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:

особам з інвалідністю I групи - 474,5 гривні;

особам з інвалідністю II групи - 379,6 гривні;

особам з інвалідністю III групи - 284,7 гривні;

для інших осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою:

особам з інвалідністю I групи - 341,64 гривні;

особам з інвалідністю II групи - 227,76 гривні;

особам з інвалідністю III групи - 170,82 гривні;

2) особам, що належать до категорій 2-4:

особам, що належать до категорії 2, - 170,82 гривні;

особам, що належать до категорії 3, - 113,88 гривні;

особам, що належать до категорії 4, - 56,94 гривні;

3) дітям з інвалідністю, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 170,82 гривні.

Тобто, у випадку позивача, їй призначено пенсію та щомісячну додаткову пенсію відповідно до статей 50 та 54 Закону №796-XII, розмір яких визначено згідно з приписами Порядку 1210.

При цьому, зміни, внесені до статей 50 та 54 Закону №796-XII, неконституційними не визнавались, а тому, зазначені статті продовжують діяти у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014.

Отже, нормами Закону №796-ХІІ, чинними на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, та щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і додаткової пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону №796-ХІІ визначені Порядком №1210.

Таким чином, виплата позивачу основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, проводилась у розмірах, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з пунктом 3 статті 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог.

Рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 №20-рп/2011 та від 25.01.2012 №3-рп/2012 викладено висновки про конституційність повноважень Кабінету Міністрів України щодо реалізації політики у сфері соціального захисту, в тому числі регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави.

В абзаці 4 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 19.06.2001 №9-рп/2001 зазначено, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов`язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Оскільки пенсія є періодичним платежем, виплата якої за загальним правилом не обмежена у часі, тому у разі встановлення права на певний її розмір, вона виплачується у цьому розмірі до того часу, поки не відбудуться зміни у законодавстві.

Аналогічну правову позицію викладена Верховним Судом у постанові від 27.02.2018 у справі №725/5885/14-а, в якій вказано про правомірність проведення органом пенсійного фонду нарахування та виплати такій категорії громадян пенсій та доплат у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладене відповідач під час здійснення розрахунку та виплати позивачу основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», діяв відповідно до норм чинного законодавства та у межах наданих йому повноважень.

Крім того, постанова Кабінету Міністрів України від 27.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою керувався відповідач при визначенні розміру пенсійної виплати позивача, приведена у відповідність до Закону №796-XII, який водночас зазнав змін, у тому числі з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6-р/2018, а отже така постанова не суперечить Конституції України та підлягає застосуванню.

Суд враховує, що 07.04.2021 Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-333/2018(4498/18) ухвалив рішення №1-р(ІІ)/2021, яким визнав такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину третю статті 54 Закону №796-ХІІ у редакції Закону №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У Рішенні зазначено, що наведена правова норма втрачає чинність через 3 місяці з дня його ухвалення, а Верховна Рада України протягом цього часу має привести нормативне регулювання у відповідність із Конституцією України та цим рішенням.

У разі не приведення нормативного регулювання у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням через три місяці з дня його ухвалення застосуванню підлягатиме частина четверта статті 54 Закону України №796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №230/96-ВР):

«В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком».

На виконання рішення Конституційного Суду України 29 червня 2021 року Верховна Рада України прийняла Закон «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі - Закон №1584-ІХ).

Пунктом 2 розділу І цього Закону частину 3 статті 54 Закону №796-ХІІ викладено у новій редакції такого змісту:

«В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими: для I групи інвалідності - 6000 гривень; для II групи інвалідності - 4800 гривень; для III групи інвалідності - 3700 гривень; для дітей з інвалідністю - 3700 гривень».

Також зазначену правову норму доповнено частинами 4 та 5, а саме: «Розміри пенсії, передбачені частиною третьою цієї статті, починаючи з 2022 року щороку з 1 березня індексуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців 2 і 3 частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України».

Згідно пункту 1 розділу ІІ Закону №1584-ІХ він набирає чинності з 01.01.2022, крім пункту 2 розділу І цього Закону та пункту 2 цього розділу, які набирають чинності з 01.07.2021.

Таким чином, положення частини 3 статті 54 Закону №796-XII у редакції Закону №230/96-ВР застосуванню не підлягають.

Верховна Рада України протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 07.04.2021 №1-р(II)/2021 привела нормативне регулювання, установлене статтею 54 Закону №796-XII у відповідність із Конституцією України та Рішенням Конституційного Суду України від 07.01.2021.

Верховною Радою України, на виконання рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р (ІІ)/2021 прийнято 29.06.2021 Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі - Закон №1584-ІХ), який набрав чинності 01.07.2021.

Так, пунктом 2 Закону №1584-ІХ частину третю статті 54 Закону №796-ХІІ викладено в такій редакції:

«В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими:

- для І групи інвалідності - 6000 гривень;

- для II групи інвалідності - 4800 гривень;

- для III групи інвалідності - 3700 гривень;

- для дітей з інвалідністю - 3700 гривень».

Розміри пенсії, передбачені частиною третьою цієї статті, починаючи з 2022 року щороку з 1 березня індексуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, на виконання рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021 Верховною Радою України прийнятий Закон №1584-ХІ, який вносить зміни до Закону №796-ХІІ, що визначає новий розмір пенсії по інвалідності осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 1 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №1584-ІХ передбачено, що цей Закон набирає чинності з 1 січня 2022 року, крім пункту 2 розділу I цього Закону та пункту 2 цього розділу, які набирають чинності з 1 липня 2021 року.

У зв`язку із викладеним, відповідач мав провести перерахунок основного розміру пенсії позивача відповідно до законодавства.

Однак відповідно до матеріалів електронної пенсійної справи позивача №21 ОСОБА_1 з 07.06.2021 переведена на пенсію по інвалідності відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з приписами статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.

Отже, станом на момент приведення Верховною Радою України законодавства у відповідність із Конституцією України та Рішенням Конституційного Суду України від 07.01.2021 позивач вже отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір якої визначається від розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону та з урахуванням страхового стажу, а не у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно статтею 54 Закону №796-XII.

Крім того, перерахунки пенсії позивача містять доплату до пенсії в сумі 379, 60 грн, яка за своїм призначенням є щомісячно додатковою пенсією за шкоду, заподіяну здоров`ю, визначену Порядком №1210 для осіб з інвалідністю ІІ групи з числа учасників наслідків аварії на ЧАЕС, що належать до 1 категорії.

Окрім цього, суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» (далі - Закон №2136-VIII) закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до частини 1 статті 97 Закону №2136-VIIІ суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

Враховуючи норми Закону №2136-VIII Конституційний Суд України встановив строк втрати чинності законом, що визнаний неконституційним, а саме через три місяці з дня ухвалення рішення, тобто із 07.07.2021.

До цього моменту діяла стаття 54 Закону №796-XII у редакції, яка не передбачала перерахунку призначеної позивачу пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Водночас Закон №1584-ІХ прийнятий саме з метою виконання рішення Конституційного Суду України, є чинним, неконституційним не визнавався та підлягає обов`язковому застосуванню органами пенсійного фонду.

З огляду на викладене суд вважає безпідставними покликання позивача про її право на відшкодування шкоди, яку вона зазнала внаслідок дії частини 3 статті 54 №796-XII в редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII.

Таким чином, суд висновує про відсутність підстав для здійснення розрахунку та виплати позивачу основної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до статей 50, 54, 67 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до вимог статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладена суд дійшов висновку, про необґрунтованість позовних вимог. Тому, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову, судові витрати зі сторін стягувати не слід.

Керуючись статтями 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судовий збір зі сторін не стягувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX (зі змінами та доповненнями) подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кравців Олег Романович