Справа № 240/5570/26
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у забезпеченні позову)

17 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/5570/26

категорія 111030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лавренчук О.В., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства "Миролюбівське" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Приватне підприємство "Миролюбівське" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Житомирській області, оформление листом № 4870/6/06-30-24-08 від 10.02.2026, яким приватному підприємству Миролюбівське відмовлено у скасуванні штрафних (фінансових) санкцій визначених за податковим повідомленням-рішенням від 31.12.2025 №8, а саме: штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 590 597, 10 грн., а також пені у розмірі 1261409,73 грн;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Житомирській області, оформлене листом № 4870/6/06-30-24-08 від 10.02.2026, яким приватному підприємству Миролюбівське відмовлено у скасуванні штрафних (фінансових) санкцій визначених за податковим повідомленням-рішенням від 31.12.2025 № 8, а саме штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 863137,86грн, а також пені у розмірі 2180357, 28 грн.

- зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області скасувати штрафні (фінансові) санкції, визначених підприємству Миролюбівське за податковим повідомленням-рішенням від 31.12.2025 №8, а саме штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 590597,10 грн, а також пені у розмірі 1 261 409, 73 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області скасувати штрафні (фінансові) санкції, визначених підприємству Миролюбівське за податковим повідомленням-рішенням від 31.12.2025 № 8, а саме штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 863 137, 86 грн., а також пені у розмірі 2 180 357, 28 грн;

- визнати протиправним та скасувати Податкову вимогу Головного управління ДПЄ у Житомирській області №0-0630 від 02.02.2026 до приватного підприємства Миролюбівське про стягнення заборгованості у розмірі 5242295,84 грн;

- визнати протиправним та скасувати Рішення начальника ГУ ДПС у Житомирській області () № 490/06-30-13-02 від 03.02.2026 про опис майна приватного підприємства Миролюбівське у податкову заставу;

- зобов`язати Головне управління ДПЄ у Житомирській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків приватного підприємства Миролюбівське шляхом відображення результатів судового оскарження та виключення відомостей про нарахування штрафних (фінансові) санкції, визначених підприємству Миролюбівське за податковим повідомленням-рішенням від 31.12.2025 №8, а саме штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 863 137, 86 грн, а також пені у розмірі 2180357, 28 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПЄ у Житомирській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків приватного підприємства Миролюбівське шляхом відображення результатів судового оскарження та виключення відомостей про нарахування штрафних (фінансові) санкції, визначених підприємству Миролюбівське за податковим повідомленням-рішенням від 31.12.2025 №8, а саме штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 590597,10 грн, а також пені у розмірі 1261409,73 грн.

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- зупинити дію податкової вимоги Головного управління ДПС у Житомирській області №0-0630 від 02.02.2026 по відношенню приватного підприємства Миролюбівське;

- зупинити дію рішення начальника Головного управління ДПС у Житомирській області №490/06-30-13-02 від 03.02.2026 про опис майна приватного підприємства Миролюбівське у податкову заставу;

- зупинити стосовно приватного підприємства Миролюбівське стягнення на підставі Податкової вимоги Головного управління ДПС у Житомирській області (ЄДРПОУ 44096-1302-0630 від 02.02.2026, у тому числі в межах будь-якого виконавчого провадження, відкритого на підставі вказаної податкової вимоги, до набрання рішенням суду у цій справі законної сили

В обґрунтування заяви вказує, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить або унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, поновлення порушених та наразі оспорюваних прав та інтересів позивача ПП Миролюбівське, за захистом яких він звернувся.

Частиною 1 статті 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Вирішуючи питання про наявність обставин, що дають підстави для забезпечення позову, суд виходить із такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами першою та другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Тобто, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, як поданого позову так і майбутнього його подання, та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Частиною першою статті 152 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказані правові висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 13 березня 2020 року у справі №1740/2484/18, які відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України підлягають врахуванню у цій справі.

При цьому, підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи наявна хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Розглядаючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, необхідно також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Абзацом четвертим пункту 56.18 статті 56 ПК України регламентовано, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

При цьому, суд зауважує, що відкриття провадження у справі про оскарження рішень контролюючого органу, дає оскаржуваним податковим повідомлення-рішення статус неузгоджених, що свідчить про відсутність підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Мотиви, наведені позивачем у заяві про забезпечення позову не підтверджують реальний характер загрози правам заявника до ухвалення рішення по суті спору, а також не зумовлюють настання внаслідок невжиття таких заходів обставин, які б могли істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Посилання заявника на ймовірну загрозу ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду, ефективного захисту та поновлення порушених прав, не може бути єдиною підставою для забезпечення позову, оскільки, у разі вирішення спору на користь заявника по суті, застосовуються відповідні правові механізми, спрямовані на відновлення попереднього становища та виконання вимог законодавства.

Суд не вбачає достатніх підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб, та даних, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, захист яких стане взагалі неможливим без вжиття таких заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Окрім того, наслідки від незабезпечення цього позову жодним чином не вплинуть на можливість ефективного захисту або поновлення позивачем порушених чи оспорюваних прав або інтересів, оскільки навіть після вчинення контролюючим органом дій, спрямованих на погашення податкового боргу, заявник не позбавлений можливості порушувати питання про відстрочення або розстрочення його сплати, а в разі задоволення позову - звертатися за поверненням сплачених ним (стягнутих) коштів з Державного бюджету України відповідно до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787.

Враховуючи викладене вище, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення даного позову, а тому відмовляє у задоволенні такої заяви.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити Приватному підприємству "Миролюбівське" у забезпеченні позову.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Лавренчук