Справа № 442/772/26
Суддя: Грицай М. М.
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №442/772/26
Провадження №2-а/442/25/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді Грицай М.М.,

секретар судового засідання Антоненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 , від імені якого діє його представник - адвокат Романський Сергій Іванович, до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , від імені якого діє його представник - адвокат Романський С.І., звернувся до суду із вищевказаним адміністративним позовом.

Позов мотивує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6553673 від 23.01.2026, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

У постанові зазначено, що 23.01.2026 об 11 год 30 хв у м. Дрогобичі по вул. Михайла Грушевського, 62, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, при зміні напрямку руху не подав покажчик повороту у відповідному напрямку, чим порушив вимоги пункту 9.2.б Правил дорожнього руху України. Зазначену постанову вважає такою, що підлягає скасуванню, оскільки наведене у постанові не відповідає дійсним обставинам справи. Постанова є необґрунтованою і такою, що винесена поліцейським Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Павлюх А.В. формально, з грубим порушенням законодавства, без реального з`ясування та дослідження всіх обставин справи, без зазначення доказів. У п. 5 оскаржуваної постанови не зазначено: яким транспортним засобом керував позивач, викладена суть правопорушення не відповідає диспозиції п. 9.2.б ПДР України та ч. 2 ст. 122 КУпАП. Зазначає, що 23.10.2026 об 11 год 30 хв ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, в тому числі Fiat Ducato, н.з. НОМЕР_1 , у м. Дрогобич по вул. Грушевського, 62. Відсутні докази вчинення ним правопорушення, як і посилання на такі в оскаржуваній постанові. Працівником поліції не дотримана процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначена ст. 279 КУпАП, у тому числі, такий не роз`яснив ОСОБА_1 права та обов`язки, не заслухав пояснення останнього. Зважаючи на вказане, просить суд визнати протиправною, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення та закрити провадження у даній справі.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Відзиву на позов не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке.

Встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6553673 від 23.01.2026, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн у зв`язку з тим, що 23.01.2026 о 11 год 30 хв у м. Дрогобичі по вул. Михайла Грушевського, 62, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при зміні напрямку руху не подав покажчик повороту у відповідному напрямку, чим порушив вимоги пункту 9.2.б Правил дорожнього руху України. У пункті 5 оскаржуваної постанови зазначено інформацію також про транспортний засіб: Fiat Ducato, НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 .

Статтею 245 КУпАП передбачено, що при розгляді справи повинно бути всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідачами у встановлені строки відзив або інші докази правомірності складення оскаржуваної постанови надано не було, не зазначено причин неподання таких. Згідно ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути розцінено судом як визнання позову.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає накладення штрафу за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з п. 9.2.б ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

З оскаржуваної постанови вбачається, що працівником поліції не зазначено яким транспортним засобом керував ОСОБА_1 всупереч вимогам ст. 283 КУпАП, не конкретизовано як саме змінювався напрямок руху відповідно до вищевказаного пункту ПДР.

Слід звернути увагу, що до оскаржуваної постанови працівники поліції не надали будь-яких доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Так, у графі 7 постанови «до постанови додаються» нічого не зазначено. У той же час, наявність лише постанови про накладення адміністративного стягнення не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху. Вказане узгоджується із позицією ВС, викладеною у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17, згідно із якою постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Крім того, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Такий висновок викладений ВС КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки під час розгляду судом даної адміністративної справи відповідачем не надано доказів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відзиву на позов не подано, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити шляхом скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Крім цього, оскільки належним відповідачем у справах про оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення (постанова Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 27.02.2020 у справі №759/13033/14-а), з Головного управління Національної поліції у Львівській області, згідно з положеннями ч. 1 ст. 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір за подання позовної заяви до суду в сумі 665,60 грн.

Керуючись ст.ст 19, 77, 139, 159-163, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6553673 від 23.01.2026, винесену поліцейським Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшим сержантом поліції Павлюх Андрієм Васильовичем, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 20 копійок).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Грицай