Справа № 640/17291/22
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2026-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 року м. Київ справа №640/17291/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кочанової П.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Офісу Генерального прокурора, що полягають у наданні неповної інформації, що запитується позивачем у пунктах: №1, №2, №3 запиту про доступ до публічної інформації від 25.09.2022 та пункті №1 запиту про доступ до публічної інформації від 19.09.2022;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути питання, викладені у пунктах №1, №2, №3 запиту про доступ до публічної інформації від 25.09.2022, та надати достовірну, точну, повну, перевірену інформацію, а саме:

1. Копії документів, які створювались з 16.04.2021 по 20.09.2021, зберігаються в Офісі Генерального прокурора, підтверджують або спростовують дійсний допуск до роботи ОСОБА_1 на підставі наказу №365ц від 16.04.2021 Генерального прокурора, і фактичне виконання у цей період часу своїх функціональних обов`язків «прокурора другого відділу процесуального керівництва…Генеральної прокуратури України»;

2. Копії посадової інструкції або Розподілу обов`язків між працівниками і Положення структурного підрозділу з визначеними завданнями і функціями «прокурора другого відділу процесуального керівництва…Генеральної прокуратури України» ОСОБА_1 , які регламентують його права і обов`язки на підставі наказу Генерального прокурора №365ц від 16.04.2021, з якими Позивача було ознайомлено під розпис;

3. У разі не створення Офісом Генерального прокурора запитуваної інформації, яка вказана позивачем у пунктах 1-2 даного запиту (від 25.09.2022), повідомити про це надавши достовірну, точну і повну інформацію відповідно Закону.

- зобов`язати відповідача повторно розглянути питання, викладені у пункті №1 запиту про доступ до публічної інформації від 19.09.2022, та надати достовірну, точну, повну, перевірену інформацію, а саме: Інформацію про виконану прокурором другого відділу… Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 на цій посаді конкретну роботу відповідно до покладених на прокуратуру функцій згідно статті 2 Закону України «Про прокуратуру», статті 131-1 конституції України з 16.04.2021;

- визнати протиправними дії Офісу Генерального прокурора щодо надання недостовірної, неточної інформації про те, що «Наказом Генерального прокурора від 16.04.2021 №365-ц… ОСОБА_1 поновлено на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва, управління організації та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини спеціальної категорії Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України», вказану Відповідачем у листах від 23.09.2022 №27/3-972вих22 та від 30.09.2022;

- зобов`язати відповідача спростувати недостовірну та виправити неточну інформації надану відповідачем у листі від 23.09.2022 №27/3-972вих22 та листі від 30.09.2022 про те, що «Наказом Генерального прокурора від 16.04.2021 №365-ц… ОСОБА_1 поновлено на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва, управління організації та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини спеціальної категорії Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем надано у відповідь на запити позивача недостовірну та неточну інформацію, правильність, об`єктивність якої розпорядник інформації зобов`язаний перевіряти, на вимогу виправляти та не приховувати повну і достовірну інформацію. Також зауважено, що відповідачем надано у відповідь неповну інформацію, натомість вмотивованої відмови щодо запитуваної інформації також не надано.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №640/17291/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог та вказав, що права запитувача на інформацію за результатами розгляду запитів ОСОБА_1 на інформацію від 18.09.2022, 19.09.2022 та від 25.09.2022 забезпечені в повному обсязі, а доводи ОСОБА_1 про надання йому недостовірної, неточної та неповної інформації є такими, що не відповідають дійсності.

У відповіді на відзив позивач наголошував на доводах, викладених у позовній заяві, та наявності підстав для задоволення позову.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Матеріали справи отримані Київським окружним адміністративним судом та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу розподілено судді Кочановій П.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 6 березня 2024 року суддею Кочановою П.В. прийнято до провадження адміністративну справу, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Заявою від 22.09.2024 позивач просив зменшити розмір позовних вимог шляхом виключення з них наступні вимоги:

- «Визнати протиправними дії Офісу Генерального прокурора щодо надання недостовірної, неточної інформації про те, що: «Наказом Генерального прокурора від 16.04.2021 № 365-ц... ОСОБА_1 поновлено на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва, управління організації та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини спеціальної категорії Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України», вказану Відповідачем у листах від 23.09.2022 № 27/3-972вих22 та від 30.09.2022 (№ 27/3-1000вих22);

- Зобов`язати Відповідача (Офіс Генерального прокурора (, 01011, місто Київ, вул. Різницька, 13/15) спростувати недостовірну та виправити неточну інформацію надану Відповідачем у листі від 23.09.2022 № 27/3-972 вих22 та листі від 30.09.2022 (№ 27/3-1000 вих22) про те, що: «Наказом Генерального прокурора від 16.04.2021 № 365-ц... ОСОБА_1 поновлено на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва, управління організації та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини спеціальної категорії Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України».

Також просив задовольнити позовну заяву у повному обсязі справі № 640/17291/22 та вийти за межі позовних вимог оскільки, це необхідно для ефективного захисту прав, інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від тривалих 2 роки порушень з боку відповідача, а саме: встановити строк і контроль за виконанням відповідачем судового рішення, зобов`язати виправити неточну інформацію про що повідомити суд і позивача.

Означену заяву прийнято судом та задоволено шляхом виключення з прохальної частини позову викладені у заяві пункти вимог.

19 січня 2025 року позивачем засобами електронного зв`язку подано до суду заяву про відвід судді Кочанової П.В.

Ухвалою суду 20.01.2026 визнано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кочанової Поліни Валеріївни в адміністративній справі № 640/17291/22 - необґрунтованою. Передано матеріали справи № 640/17291/22 для вирішення питання про відвід судді Кочанової Поліни Валеріївни суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу та визначений відповідно до статті 31 КАС України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2026 головуючим із розгляду заяви про відвід судді Кочанової В.П. визначено суддю Марича Є.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду у задоволенні заяви адвоката Ніколаєва М.П. про відвід судді Кочанової П.В. в адміністративній справі № 640/17291/22 відмовлено.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» ОСОБА_1 звернувся до Офісу Генерального прокурора із запитами від 18.09.2022, 19.09.2022 та 25.09.2022. Вказані запити зареєстровані відповідно 19.09.2022 за № 774-22, 19.09.2022 за № 775-22 та 26.09.2022 за № 793-22.

У даних запитах ОСОБА_1 , зокрема, просив надати копії документів, які створювалися з 16.04.2021 по 20.09.2021, зберігаються в Офісі Генерального прокурора, підтверджують або спростовують дійсний його допуск до роботи на підставі наказу Генерального прокурора від 16.04.2021 № 365ц, а також копії посадової інструкції або розподілу обов`язків між працівниками, Положення структурного підрозділу з визначеними завданнями і функціями прокурора, які регламентують права та обов`язки ОСОБА_1 .

Відповіді на запит від 18.09.2022 надано 23.09.2022 за № 27/3-972вих-22, на запит від 19.09.2022 надано 23.09.2022 за № 27/3-973вих-22, а на запит від 25.09.2022 відповідь надано 30.09.2022 за № 27/3-1000вих-22 відповідно.

Також ОСОБА_1 роз`яснено вимоги ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» і надані наявні копії документів, які створювалися в Офісі Генерального прокурора у період з 16.04.2021 по 20.09.2021, а також інформацію за наведеними у запитах критеріями.

Не погоджуючись з наданими відповідачем відповідями та документами, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України закріплено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, є Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року №2939-VI (надалі - Закон №2939-VI).

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Відповідно до статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України від 13 січня 2011 року №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Більш того, суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації відповідно до статті 12 Закону №2939-VI є запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно з положеннями статті 4 Закону України "Про доступ до публічної інформації" одним із принципів забезпечення доступу до публічної інформації є принцип прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень (пункт 1 частини першої цієї статті).

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності вимог, визначених пунктами 1-3 частини другої статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Забезпечення доступу до публічної інформації здійснюється двома способами: систематичного та оперативного оприлюднення інформації, і надання інформації за запитами на інформацію. Спосіб забезпечення доступу до публічної інформації залежить, у тому числі, від виду (характеру, суті) такої інформації. За положеннями Закону України "Про доступ до публічної інформації" кожна особа має право скористатися своїм правом на подання інформаційного запиту, якому кореспондує обов`язок розпорядника інформації надати на нього відповідь.

Відмова у задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою, тобто у відмові розпорядник інформації зобов`язаний обґрунтувати наявність передбачених частиною другою статті 6 згаданого Закону підстав обмеження у доступі.

Відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї з трьох складових, передбачених указаною правовою нормою, означає, що відмова в доступі до публічної інформації є необґрунтованою.

Частинами 1, 2 статті 23 Закону №2939-VI зокрема передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені, зокрема, до суду.

Запитувач має право оскаржити, у тому числі, ненадання відповіді на запит на інформацію, надання недостовірної або неповної інформації.

З матеріалів справи вбачається, що на перші пункти запитів ОСОБА_1 від 18.09.2022, 19.09.2022 та від 25.09.2022 з приводу надання копій документів, які створювалися з 16.04.2021 по 20.09.2021, зберігаються в Офісі Генерального прокурора, підтверджують або спростовують дійсний його допуск до роботи на підставі наказу Генерального прокурора від 16.04.2021 № 365ц, і фактичне виконання ним функціональних обов`язків прокурора, позивачу надані наступні документи:

- копію наказу Генерального прокурора від 16.04.2021 № 365ц про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва управління організації та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини спеціальної категорії Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України;

- копію заяви ОСОБА_1 від 19.04.2021 про надання щорічної відпустки та матеріальної допомоги на оздоровлення;

- копію наказу Генерального прокурора від 21.04.2021 № 980-вц про надання ОСОБА_1 щорічної відпустки та виплату допомоги для оздоровлення у розмірі середньомісячної зарплати;

- копію наказу Генерального прокурора від 24.06.2021 № 1001ц, відповідно до якого ОСОБА_1 тимчасово визначено робоче місце в управлінні організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Офісу Генерального прокурора;

- копію наказу Генерального прокурора від 16.09.2021 №1338ц про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва управління організації та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини спеціальної категорії Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України.

Також ОСОБА_1 повідомлено, що згідно з даними довідника організаційної структури Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційної системи «Система електронного документообігу органів прокуратури України» користувач ОСОБА_1 у період з 16.04.2021 по 20.09.2021 доступ до вищевказаних інформаційних систем не отримував.

Отже, у відповіді відповідач виснував, що неможливо надати інші документи та повідомити про результати роботи ОСОБА_1 , оскільки останнім у період з 16.04.2021 по 20.09.2021 не створювалися документи та будь-яка їм не виконувалася, про що запитувача належним чином поінформовано шляхом надання інформації та копій документів.

При цьому, ОСОБА_1 роз`яснені вимоги ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідно до яких публічною є відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень.

Щодо доводів ОСОБА_1 про ненадання, на його думку, копій документів, які підтверджують або спростовують дійсний його допуск до роботи як прокурора другого відділу процесуального керівництва управління організації та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини спеціальної категорії Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури суд бере до уваги наступне.

Частиною 3 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» передбачені гарантії незалежності прокурора, зокрема те, що він призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених законом. Відповідно наявність статусу прокурора не впливає на обсяг виконаної чи не виконаної ним роботи на займаній посаді.

Як прокурор ОСОБА_1 у період часу з 16.04.2021 по 20.09.2021 був забезпечений робочим місцем, одержував заробітну плату, йому була надана щорічна оплачувана відпустка та у зв`язку з неуспішним проходженням атестації звільнений з займаної посади.

В той же час питання щодо визнання противоправними дій Офісу Генерального прокурора під час поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу та питання щодо повноти виконання покладених на ОСОБА_1 службових обов`язків як прокурора другого відділу процесуального керівництва управління організації та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини спеціальної категорії Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України знаходяться поза сферою регулювання Закону України «Про доступ до публічної інформації», а отже виходять за межі предмету розгляду запиту на публічну інформацію. Як наслідок, такі аргументи позивача не оцінюються в межах даного спору.

При наданні відповіді на пункт 2 запиту на інформацію від 25.09.2022, в якому ОСОБА_1 просив надати йому копії посадової інструкції або розподілу обов`язків між працівниками і положення структурного підрозділу з визначеними завданнями і функціями прокурора другого відділу процесуального керівництва управління організації та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини спеціальної категорії Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 , які регламентують його права і обов`язки на підставі наказу Генерального прокурора від 16.04.2021 № 365ц, з якими його ознайомлено під розпис, запитувачу надано наступні документи:

- копію положення про Департамент процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України;

- копію наказу Генерального прокурора України від 14.08.2018 № 161 про затвердження положення про Департамент процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України.

Одночасно ОСОБА_1 повідомлено, що цей наказ визнано таким, що втратив чинність згідно з наказом Генерального прокурора від 22.06.2020 № 292 «Про затвердження Положення про Департамент організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора».

Таким чином, суд погоджується з відповідачем, що у відповідь на пункт 2 запиту на інформацію від 25.09.2022 ОСОБА_1 надані копії всіх документів, на які він посилався у запиті.

Більш того, запитувача поінформовано про те, що після визначення його робочого місяця відповідно до наказу від 24.06.2022 №1001ц в управлінні організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Офісу Генерального прокурора, зміни до розподілу обов`язків між працівниками управління організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Офісу Генерального прокурора, з урахуванням наказу Генерального прокурора від 24.06.2021 № 1001ц, не вносилися, відповідно надати інформацію про новий розподіл обов`язків неможливо.

ОСОБА_1 також доведено до відома, що відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про прокуратуру» прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає в прокуратурі.

Крім того, позивачу повідомлено, що відповідно до п. 3 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», за прокурорами структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора.

Відповідно, обґрунтування неможливості надання запитуваної ОСОБА_1 інформації та документів, на чому наполягав останній у своєму третьому пункті запиту на інформацію від 25.09.2022, наведені при наданні відповідей на пункти 1 та 2 згаданого запиту.

Також ОСОБА_1 роз`яснено, що Законом України «Про доступ до публічної інформації» не передбачено створення нової інформації.

Відтак, права запитувача на інформацію за результатами розгляду запитів ОСОБА_1 на інформацію від 18.09.2022, 19.09.2022 та від 25.09.2022 забезпечені в повному обсязі, а доводи ОСОБА_1 про надання йому неповної, недостовірної та неточної інформації є такими, що не підтверджені під час розгляду справи.

В той же час необхідно зазначити, що відповідно до пп. 3.5 постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 29.09.2016 № 10 Закон України «Про доступ до публічної інформації» не поширюється на відносини у сфері звернень громадян щодо надання юридичної консультації, проведення аналізу правових норм стосовно конкретних обставин, повідомлених запитувачем інформації.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що Офісом Генерального прокурора було надано наявну повну, достовірну та точну інформацію у відповідь на запити позивача, а також належним чином обґрунтовано обставини неможливості надання іншої запитуваної інформації.

За таких обставин, порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» з боку Офісу Генерального прокурора відсутні.

Інші доводи та заперечення сторін не спростовують вище встановленого судом та не мають визначального значення для вирішення спору по суті.

Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідач.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову відсутні підстави для розподілу судових витрат згідно з приписами ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 17 лютого 2026 року.

Суддя Кочанова П.В.