Справа № 380/25445/25
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 рокусправа № 380/25445/25
м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Коморного О.І., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Трейдінг" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області, Головного управління ДПС у Рівненській області та зобов`язання вчинити дії.

Обставини справи:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Трейдінг" з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №16 від 18.12.2025 яким нараховано штрафні санкції в розмірі 24000,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №59253/13-01-07-09 від 22.12.2025 на суму штрафних санкцій 227053,97 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №005929/0902 від 22.12.2025р. частково, в частині накладення штрафних санкцій в розмірі 1000 грн за несвоєчасне подання Довідки №;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Рівненській області про припинення дії ліцензії органу ліцензування №1726 від 23.12.2025 про скасування ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 2300039 з терміном дії з 31.07.2023 до 31.07.2028 за адресою місця торгівлі: Україна, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Шевченка, 4;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Рівненській області видалити записи про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 2300039 з терміном дії з 31.07.2023 до 31.07.2028 за адресою місця торгівлі: Україна, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Шевченка, 4.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не погоджується із висновками органів податкової служби викладеними в Акті та у податкових повідомленнях-рішеннях і рішенні про припинення дії ліцензії, вважає їх помилковими, такими, що не відповідають фактичним обставинам, що виникли в результаті припущень, невірного тлумачення законодавства України. Зазначає, що виходячи із закріпленого законом обов`язку державних органів та їх посадових осіб здійснювати свої повноваження у спосіб, на підставі і в межах повноважень, передбачених законодавством, висновки Акту податкової перевірки мають ґрунтуватися на достовірних, безспірних, задокументованих фактах, а не припущеннях або опосередкованих висновках.

Позивач щодо податкового повідомлення-рішення відповідача-1 №16 від 18.12.2025 вказує, що зазначена в Акті та податковому повідомленні-рішенні дата вчинення порушення - 06.11.2023. При цьому відповідачем-1 не враховано, що до 31.12.2024 діяв закон «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР, яким передбачалась штрафна санкція за вказане порушення у розмірі 17000 грн, а з 01.01.2025 діє закон № 3817-IX, яким передбачено штрафні санкції у розмірі 24 000 грн. Позивач вважає, що відповідач-1 за вказане порушення мав би застосувати санкцію, яка діяла на момент вчинення порушення, а саме 17000 грн за законом №481/95-ВР.

Позивач, щодо податкового повідомлення-рішення відповідача-2 №59253/13-01-07-09 від 22.12.2025 на суму штрафних санкцій 227053,97 грн за «неведення у порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів», зазначає, що ТзОВ "Вест Ойл Трейдінг" забезпечив облік товарних запасів алкогольних напоїв у місці продажу (господарському об`єкті) в повному обсязі. Стверджує, що дані обставини підтверджуються матеріалами перевірки, а саме запитом, згідно якого перевіряючі особи відповідача-1 додатково не запитували документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів. Вважає, що надані видаткові накладні на алкогольні напої за період 01.11.2025-20.11.2025 були достатніми, оскільки акти про ненадання документів для проведення фактичних перевірок не складались, акти або записи про відмову у підписанні таких документів також відсутні. Звертає увагу суду, що висновки відповідача-1 стосовно необлікованих залишків пального (пп.2 п. 2.2.20. Акту) грунтуються виключно на основі Журналу обліку нафтопродуктів, в якому оператором АЗС було допущено помилку і про що було повідомлено інспекторів відповідача-1 та надано відповідні пояснення. Стверджує, що звіти № 17-НП, х-звіти, та надані ТТН у їх співставленні спростовують висновки викладені в Акті, а тому, вважає, що твердження про реалізацію необлікованого пального в кількості 3455,14 л. не відповідають дійсності та є передчасними.

Також позивач зазначає, щодо податкового повідомлення-рішення відповідача-2 №005929/0902 від 22.12.2025 на суму штрафних санкцій 2000,00 грн за несвоєчасне подання довідок про залишки пального, що квитанція є підтвердженням дати прийняття/неприйняття, а не підтвердженням дати подання електронної звітності. Вказує, що згідно повідомлення про отримання звітності, звіт доставлено в поштову скриньку ДПС України 23.02.2025 о 14:43:40 за звітну дату 22.02.2025. В порушення п. 6 Порядку №557 автоматизована перевірка у день надходження електронного документа не здійснювалась та перша квитанція, як того вимагає п. 8 Порядку №557 та п. 6 Порядку №891, з часу отримання контролюючим органом електронного документа до ТОВ «Вест Ойл Трейдінг» не надходила. Вказує, що згідно квитанції №1 даний електронний документ доставлено до ДПС України 23.02.2025 о 14:43:40, квитанція №2 про прийняття (реєстрацію) електронного документу за реєстраційним № надійшла 24.02.2025 о 06:42. Отже вважає, що в цій частині висновки Акту є невірними. Стосовно Довідки № за звітну добу 11.05.2024, позивач визнає факт порушення строків подачі.

Позивач вказує щодо Рішення про припинення дії ліцензії органу ліцензування №1726 від 23.12.2025, що під час фактичної перевірки було надано контролюючому органу весь перелік документів, що підтверджують належне ведення обліку пального та алкогольних напоїв, що підтверджується матеріалами фактичної перевірки з урахуванням заперечень позивача. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 01 січня 2026 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 03 лютого 2026 року продовжено строк для подання відзиву.

Відповідач1, Головне управління ДПС у Львівській області, позов не визнав, долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву в якому зазначив, що при проведенні перевірки 22.11.2025 в приміщенні АЗС з магазином за адресою Рівненська область, Рівненський район, м. Здолбунів, вул. Шевченка, буд.4, в продажі знаходилися алкогольні напої які зазначені в акті зняття залишків на суму 30456,50 грн, проте на початок фактичної перевірки не надано документів у паперовій або електронній формі що підтверджують облік та походження алкогольних напоїв, не забезпечення ведення в порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме пального А-95-Євро 5-Е5 згідно журналу обліку нафтопродудуктів (21-НП).

Зазначає, що 22.11.2025 виміряно після зливу пального А-95-Євр 5-Е5 в кількості 16193,00 л., а згідно Х-звіту від 20.11.2025 залишок пального А-95-Євро5-Е5 в резервуарі №2 становить 16660,37 л., тобто встановлено факт реалізації пального А-95-Євро5-Е5 який не облікований у встановлено законодавством порядку в кількості 467,37л., крім того реалізовано пального А-95-Євро5-Е5 через РРО (ф/н , ф/н ) в кількості 2987,77 л., отже враховуючи вищевикладене перевіркою встановлено факт реалізації пального А-95-Євро5-Е5 який не облікований у встановлено законодавством порядку в кількості 3455,14 л. на загальну суму 196597,47грн.

Відповідач вказує, що до 01.01.2022 суб`єкт господарювання зобов`язаний був надати документи під час проведення перевірки, а після цієї дати такий обов`язок має бути виконаним саме на початок її проведення.

Зазначає також, що при проведенні перевірки встановлено факт подання двох Довідок про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання /відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального уніфікований №1020666 з порушенням термінів, а саме реєстраційний номер довідки звітна доба 11.05.2024, дата реєстрації 13.05.2024, реєстраційний номер довідки звітна доба 22.02.2025 дата реєстрації 24.02.2025.

Також відповідач вказує, що ним встановлено та зафіксовано в акті фактичної перевірки, факт реалізації позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме відповідно до системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій ДПС України встановлено реалізацію через РРО фіскальний номер 3201059 367 двох пляшок горілки "Хлібний дар класична" 0,1 л по ціні 40,0 грн з марками акцизного податку які мають однакові серію та номер АРВБ812347 (фіскальний чек N26269 та N26359 від 06.11.2023р.).

Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідач 2, ГУ ДПС у Рівненській області, надав суду відзив на позовну заяву в якому зазначає, що під час проведення фактичної перевірки господарської одиниці - автозаправочної станції, встановлено порушення та за результатами складено акт від 26.11.2024 №19701/Ж5/17-00-07-05-17/43640880. Вказує, що в ході проведення фактичної перевірки встановлено незабезпечення ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, факт незабезпечення ведення в порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. Зазначає, що перевіркою встановлено порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня року №265/95-ВР (далі Закон №265/95-ВР). Відповідач вказує, що актом фактичної перевірки від 26.11.2025 № 19701/ж5/17-00-07-05-17/43640880 встановлено порушення вимог п.12 ст.3 Закону 265/95-ВР, а саме встановлено факт незабезпечення ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме реалізовувалось необлікованих 3455,14 л бензину А-95-Євро5-Е5 на суму 196597,47 грн. Таким чином вказує, що відповідно до пункту 28 частини 2 статті 46 Закону №3817-IX підставою для прийняття ГУ ДПС у Рівненській області рішення від 23.12.2025 №1726 про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності (здійснення роздрібної торгівлі пальним) є факт реалізації позивачем необлікованого пального, встановлений контролюючим органом під час перевірки та зафіксований в акті такої перевірки від 26.11.2024 №19701/Ж5/17-00-07-05-17/43640880, оскільки об`єм необлікованого пального перевищує 5 відсотків обсягу обігу.

Крім того, відповідач зазначає, що перевіркою встановлено факт подання двох Довідок про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального, уніфікований №1020666, з порушенням термінів, в саме реєстраційний номер довідки , звітна доба 11.05.2024, дата реєстрації 13.05.2024, реєстраційний номер довідки , звітна доба 22.02.2025, дата реєстрації 24.02.2025, що є порушенням п.230.1.3 ст.230 Податкового кодексу України.

Вказує, що за результатами розгляду матеріалів акта фактичної перевірки ГУ ДПС у Рівненській області Головним управлінням ДПС у Львівській області (за основним місцем обліку платника податків) прийнято податкові повідомлення-рішення: від 22.12.2025 №005929/0902, згідно з яким за порушення пп.230.1.3 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України на підставі п.128-1.3 ст.128-1 Податкового кодексу України до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 2000,00 грн; від 22.12.2025 №59253/13-01-07-09, згідно з яким за порушення п.12 ст.3 Закону №265/95-ВР на підставі ст.20 Закону №265/95-ВР до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 227053,97 грн.

Також відповідач зазначає, що фактичною перевіркою встановлено факт реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме відповідно до системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій ДПС України встановлено реалізацію через РРO, фіскальний номер 3201059 367, двох пляшок горілки "Хлібний дар класична" 0,1л за ціною 40 грн з марками акцизного податку, які мають однакові серію та номер AFDF812347. Таким чином, фактичною перевіркою встановлено порушення вимог ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тобто, податковим органом встановлено реалізацію позивачем алкогольних напоїв, що вважаються не маркованими згідно з підпунктом 226.9 статті 226 Податкового кодексу України.

Відповідач зазначає, що за результатами розгляду матеріалів акта перевірки ГУ ДПС у Рівненській області Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.12.2025 №16, згідно з яким за порушення ч.4 ст.11 Закону №481/95-ВР на підставі п.11 ч.2 ст.73 Закону №3817 до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 24000,00 грн (8000,00 грн х 3). Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:

На підставі наказу № 2933-п від 14.11.2025 та направлень №5239/Ж3/17-00-07-05-15, №5237/ЖЗ/17-00-07-05-15 та №5238/ЖЗ/17-00-07-05-15 від 14.11.2025, працівниками Головного управління ДПС у Рівненській області проведена фактична перевірка АЗС з магазином за адресою; Рівненська область, м. Здолбунів, вул. Шевченка,4, де здійснює господарську діяльність ТОВ «ВЕСТ ОЙЛ ТРЕЙДІНГ» щодо дотримання податкового законодавства у сфері розрахунків за готівкові кошти.

За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки ГУ ДПС у Рівненській області №19701/Ж5/17-00-07-05-17/43640880 від 26.11.2025

У висновку встановлено порушення вимог:

- п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями);

- п.226.7, п. 226.9 ст. 226 Податкового кодексу України, пп. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України;

- п.16 ст.62 Закону України від 18.06.2024 № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями),

- Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 (із змінами та доповненнями).

Не погоджуючись із висновками Акту, позивач 02.12.2025 направив відповідачу-1 Заперечення на Акт (вих. №02/12-1 від 02.12.2025)

Відповідач у відповіді на заперечення від 17.12.2025 вирішив залишити оскаржуваний акт без змін.

За результатами розгляду матеріалів акта фактичної перевірки ГУ ДПС у Рівненській області Головним управлінням ДПС у Львівській області (за основним місцем обліку платника податків) прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 22.12.2025 №005929/0902, згідно з яким за порушення пп.230.1.3 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України на підставі п.128-1.3 ст.128-1 Податкового кодексу України до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 2000,00 грн.

- від 22.12.2025 №59253/13-01-07-09, згідно з яким за порушення п.12 ст.3 Закону №265/95-ВР на підставі ст.20 Закону №265/95-ВР до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 227053,97 грн.

За результатами розгляду матеріалів акта перевірки ГУ ДПС у Рівненській області Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято :

- податкове повідомлення-рішення від 18.12.2025 №16, згідно з яким за порушення ч.4 ст.11 Закону №481/95-ВР на підставі п.11 ч.2 ст.73 Закону №3817 до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 24000,00 грн (8000,00 грн х 3);

- рішення про припинення дії ліцензії органу ліцензування №1726 від 23.12.2025 про скасування ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 2300039 з терміном дії з 31.07.2023 до 31.07.2028 за адресою місця торгівлі: Україна, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Шевченка, 4.

23.12.2025 із електронного кабінету платника податків, згідно Витягу з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального анульовано ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним на підставі Рішення Відповідача-1 про припинення дії ліцензії органу ліцензування №1726 від 23.12.2025.

Позивач не погоджується із рішеннями контролюючого органу та звернувся до суду за захистом свої прав та інтересів.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Предметом доказування відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України), який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

При цьому згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок регламентує стаття 80 ПК України, відповідно до якої фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1).

Відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності підстав, визначених у підпунктах 80.2.1 80.2.7.

Вимоги до змісту наказу про проведення перевірки регламентує стаття 81 ПК України, пункт 81.1 якої вказує, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Щодо доводів сторін по суті виявлених перевіркою порушень, суд зазначає про таке.

Стаття 16 ПК України визначає обов`язок платника податків вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 ПК України), а також забезпечувати збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку, протягом строків, установлених цим Кодексом (підпункт 16.1.12 пункту 16.1. статті 16 ПК України).

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі- Закон №265/95) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку.

Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Таким чином, пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР зобов`язує суб`єктів господарювання (як юридичних осіб, так і фізичних осіб-підприємців (за виключенням перелічених в абзаці 3 цієї норми осіб)) вести облік товарних запасів і у разі проведення перевірки надати документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження тих товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). При цьому до 01 січня 2022 року суб`єкт господарювання зобов`язаний був надати такі документи під час проведення перевірки, а після цієї дати такий обов`язок має бути виконаним саме на початок її проведення.

Разом з тим, відповідальність за порушення вимог Закону № 265/95-ВР передбачена приписами розділу V цього Закону.

Зокрема, стаття 20 Закону № 265/95-ВР передбачає, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Таким чином, за змістом наведеної норми суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності): 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) не надання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Як з`ясовано судом, відповідачем під час податкової перевірки встановлено порушення позивачем п.12 ст.3 Закону № 265/95-ВР, а саме пального А-95-Євро5-Е5 згідно журналу обліку нафтопродуктів (21-НП). 12.11.2025 р. виміряно після зливу пального А-95-Євро5-Е5 в кількості 16193,00 л, а згідно Х-віту від 20.11.2025 р. залишок пального А-95-Євро5-E5 в резервуарі №2 становить 16660,37 л, тобто встановлено факт реалізації пального А-95-Євро5-Е5, який не облікований у встановлено законодавством порядку в кількості 467,37 л, крім того реалізовано пального А-95-Євро5-Е5 через РРО (ф/н , ф/н ) у кількості 2987,77 л.

Отже, перевіркою встановлено факт реалізації пального А-95-Євро5-Е5, яке не обліковано у встановленому законодавством порядку в кількості 3455,14 л на загальну суму 196597,47 грн.

Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за №805/15496, затверджено Інструкцію (далі Інструкція №281/171/578/155) про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, яка встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів. Вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

Підпунктом 4.2.1 пункту 4.2 Інструкції № 281/171/578/155 встановлено, що облік нафти і нафтопродуктів на нафто- та газопереробних заводах, підприємствах із забезпечення нафтопродуктами, підприємствах нафтопровідного і нафтопродуктопровідного транспорту, наливних пунктах ведеться в одиницях маси, а на АЗС - одиницях об`єму. Для визначення маси та об`єму нафти і нафтопродуктів можуть використовуватися об`ємно-масовий статичний, об`ємно-масовий динамічний, прямий масовий (статичне зважування та зважування під час руху) і об`ємний методи вимірювань відповідно до вимог ГОСТ 26976.

Відповідно до вимог п. 10.3.1 пункту 10.3 розділу 10 Інструкції від 20.05.2008 № 281/171/578/155 розрахунки під час відпуску нафтопродукту власникам автотранспорту за готівку здійснюються на АЗС з використанням РРО, які відповідають технічним вимогам до їх застосування та внесені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій згідно з Положенням про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 року № 1315.

Згідно з пунктом 14.3 Інструкції № 281/171/578/155 облік нафти і нафтопродуктів у фізичних величинах (за об`ємом, масою) ведеться безпосередньо матеріально відповідальними особами, а бухгалтерська служба підприємства здійснює їх кількісно-грошовий облік. Вимірювання рівня нафтопродуктів у резервуарах на АЗС має здійснюватися методами та з дотриманням всіх передбачених вимог щодо здійснення таких замірів, що визначені Інструкцією № 281/171/578/155, яка є спеціальним нормативним актом, що встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів та є обов`язковою для всіх суб`єктів господарювання, що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

У відповідності до п. 14.7 вказаної Інструкції № 281/171/578/155, для оперативного контролювання за наявністю нафти і нафтопродуктів у резервуарах, з яких здійснювався відпуск нафтопродуктів, матеріально відповідальні особи повинні здійснювати вимірювання кількості нафтопродуктів щодоби, у інших резервуарах - за встановленим на підприємстві порядком. Якщо в результаті перевірки між обліковим залишком і фактичним залишком нафти і нафтопродуктів виявлені розбіжності, які перевищують норми природних втрат ( v0040400-86 ) та границі відносної похибки вимірювання, матеріально відповідальна особа повинна письмово повідомити про це керівника підприємства для прийняття рішення з визначення причин розбіжності. У разі потреби керівник підприємства своїм розпорядженням призначає вибіркову інвентаризацію.

Отже суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку.

Суд встановив, що відповідач, на основі Журналу обліку нафтопродуктів, зафіксував факт незабезпечення ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме реалізовувалось необлікованих 3455,14 л бензину А-95-Євро5-Е5 на суму 196597,47 грн.

Відповідач покликається, що згідно СОД РРО за попередню добу до проведення перевірки 19.11.2025 через РРО фіскальний №300 224415 реалізовано 2983,14 літрів пального.

Разом з тим, суд встановив, що згідно Акту зняття залишків пального на АЗС від 24.11.2025 з 10:41 год по 11:40 інспекторами відповідача зафіксовані заміри залишків палива, де в стовпчику 11 «Нестача або надлишок пального, л» зазначено:

1) А-95: -37,42;

2) ДП: -5,08;

3) ГАЗ: -3,36.

Стовпчик 12 цього ж акту констатує, що усі значення відхилень були в межах допустимої похибки.

Згідно Постанови КМУ від 15 квітня 2025 р. № 444 «Про затвердження методики визначення об`єму необлікованого пального», об`єм необлікованого пального це значення різниці між фактично наявним обсягом залишків пального в цілому та в розрізі резервуарів за місцем, яке перевіряється, із обсягом залишків пального, який відображається у такого суб`єкта господарювання за таким місцем провадження діяльності. Під час встановлення додатного значення різниці визначається об`єм зберігання необлікованого пального, під час встановлення від`ємного значення різниці - реалізації необлікованого пального.

Таким чином, можна дійти висновку, що журнал прийому нафтопродуктів не фіксує залишки пального.

Судом встановлено, що позивачем на спростування встановлених порушень відповідачем долучено до матеріалів справи змінні звіти АЗС форми № 17-НП :

- №844 за період з 00:41 год 12.11.2025 до 23:45 год 12.11.2025 оформлений оператором ОСОБА_1 о 00:19 год. 13.11.2025 з обліковим залишком 36732,40 літрів;

- №852 за період з 00:14 год 20.11.2025 до 23:45 год 20.11.2025 оформлений оператором ОСОБА_1 о 01:04 год. 21.11.2025 з обліковим залишком 34582,69 літрів;

- №856 за період з 00:08 год 24.11.2025 до 23:45 год 24.11.2025 оформлений оператором ОСОБА_1 о 10:10 год. 25.11.2025 з обліковим залишком 37822,75 літрів.

Судом також встановлено, що до перевірки оператором АЗС ОСОБА_1 надано пояснення від 25.11.2025 про те, що 12.11.2025 допущену помилку при заповненні записів у журналі.

Відсутність чи недоліки в оформленні передбачених Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України №281/171/578/155 від 20.05.2008 документів (журналів обліку, змінних звітів) не може бути єдиною підставою для висновку про порушення порядку ведення обліку палива за місцем його продажу та застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій.

Способом перевірки наявності неоприбуткованих нафтопродуктів є співставлення даних обліку звітів АЗС за формою № 16-НП, № 17-НП та даних РРО з фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів.

Вимірювання рівня нафтопродуктів у резервуарах на АЗС має здійснюватись методами та з дотриманням всіх передбачених вимог щодо здійснення таких замірів, що визначені Інструкцією від 20.05.2008 № 281/171/578/155, яка є спеціальним нормативним актом, що встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів та є обов`язковою для всіх суб`єктів господарювання, що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі №826/18483/13-а (адміністративне провадження № К/9901/3580/18, а також послідовно і в постановах від 19 квітня 2023 року у справі № 360/2657/20 (адміністративне провадження К/9901/3580/18), від 12 грудня 2018 року у справі № 819/1026/13-а (К/9901/19561/18), але не виключно.

Разом з тим єдиним можливим способом перевірки наявності необлікованих нафтопродуктів є співставлення даних обліку звітів АЗС та даних РРО із фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів. Аналогічна позиція викладена і, зокрема, в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі №823/1917/16 (адміністративне провадження №К/9901/36400/18).

До того ж, послідовно і при розгляді адміністративних справ, викладених у постановах від 14.05.2020 у справі №823/1918/16, від 08.09.2020 у справі №823/990/16, від 18.09.2020 у справі №823/1977/16, від 28.09.2020 у справі №823/1978/16, від 08 грудня 2021 року у справі № 640/7415/19 Верховний Суд указав, що співставлення даних обліку звітів АЗС за формою N 16-НП та N 17-НП, даних РРО з фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів є належним та правомірним способом перевірки наявності неоприбуткованих нафтопродуктів (якщо різниця показників є меншою ніж кількість фактично наявного в резервуарах пального, то має місце реалізація товарів, які не обліковані у встановленому порядку).

Під час проведення фактичної перевірки у посадових осіб контролюючого органу є обов`язок проведення фактичного вимірювання залишків пального в резервуарах та зазначення в акті перевірки та додатку до нього інформації щодо методів, способів та обладнання, за допомогою яких здійснювалось зняття фактичних залишків паливно-мастильних матеріалів, як того вимагає вказана Інструкція від 20.05.2008 №281/171/578/155, що в свою чергу відповідає сталим правовим позиціям Верховного Суду в контексті спірного питання даної справи.

Однак, в акті перевірки від 26.11.2024 №19701/Ж5/17-00-07-05-17/43640880 та у додатку до нього акт зняття залишків пального (в період з 24.11.2025 10:41 по 11:40) не зафіксовано, яким чином посадовими особами (ревізорами) Головного управління ДПС у Рівненській області проводилось зняття залишків пального у позивача за місцем фактичного провадження діяльності за адресою: Рівненська обл., Рівненський р-н, Здолбунів, вул. Шевченка, 4 та скільки разів проведено вимірювання; доказів визначення наявності або відсутності підтоварної води, а також застосування водочутливої пасти під час проведення перевірки взагалі у акті перевірки та в акті про зняття залишків пального також не зазначено; не зазначено і в акті фактичної перевірки інформації щодо методів та способів, за допомогою яких здійснювалось зняття фактичних залишків паливно-мастильних матеріалів, як того вимагає вказана Інструкція від 20.05.2008 №281/171/578/155.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку, що зазначені в акті перевірки та акті про зняття залишків пального результати вирахування залишків паливно-мастильних матеріалів на належній позивачу АЗС відбулось не у відповідності до вимог Інструкції №281/171/578/155, а інформація щодо фактичної кількості паливно-мастильних матеріалів не може вважатись достовірною, відповідно і твердження відповідача про порушення позивачем обліку товару, який знаходився у місці продажу (господарському об`єкті) на загальну суму 196597,47 грн є необґрунтованими.

Аналогічного висновку в подібних правовідносинах дійшла колегія Верховного Суду в постанові від 09 грудня 2025 року у справі № 580/4269/24

Підсумовуючи викладене, суд не погоджується з висновком акту перевірки про порушення позивачем пункту 12 ст.3 Закону про РРО № 265/95-ВР, в зв`язку з чим спірне податкове повідомлення-рішення від №59253/13-01-07-09 від 22.12.2025 є неправомірним та підлягає скасуванню.

В силу частини 1 статті 46 Закону № 3817-IX дія ліцензії припиняється шляхом прийняття органом ліцензування, який надав відповідну ліцензію, рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.

Пунктом 28 частини 2 статті 46 Закону № 3817-IX передбачено, що підставами для прийняття органом ліцензування рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності є : факт здійснення ліцензіатом - суб`єктом господарювання, який отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального, крім ліцензії на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки, - зберігання та/або реалізації необлікованого пального, встановлений контролюючим органом під час перевірки та зафіксований в акті такої перевірки або в рішенні суду, яке набрало законної сили, якщо об`єм необлікованого пального перевищує 5 відсотків обсягу обігу або залишків пального (для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану, на які встановлено однакові ставки акцизного податку, - перевищує 15 відсотків) чи 2 відсотки об`єму відповідного резервуара; факт здійснення ліцензіатом - суб`єктом господарювання, який отримав ліцензію на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки, зберігання необлікованого пального, встановлений контролюючим органом в ході перевірки та зафіксований в акті такої перевірки або у рішенні суду, яке набрало законної сили, якщо об`єм необлікованого пального перевищує 10 відсотків обсягу залишків пального.

Враховуючи те, що рішення Головного управління ДПС у Рівненській області про припинення дії ліцензії органу ліцензування №1726 від 23.12.2025 про скасування ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 2300039 з терміном дії з 31.07.2023 до 31.07.2028 за адресою місця торгівлі: Україна, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Шевченка, 4, прийняте на підставі висновків акту перевірки від 26.11.2024 №19701/Ж5/17-00-07-05-17/43640880, які визнані судом необгрунтованими, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відтак похідна вимога про зобов`язати Головного управління ДПС у Рівненській області видалити записи про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 2300039 з терміном дії з 31.07.2023 до 31.07.2028 за адресою місця торгівлі: Україна, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Шевченка, 4, підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №16 від 18.12.2025 яким нараховано штрафні санкції в розмірі 24000,00 грн, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.4 ст.11 Закону №481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів (пп.14.1.107).

Маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою, пачку (упаковку) тютюнового виробу чи ємність (упаковку) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку (пп.14.1.109).

Згідно з п.226.1 ст.226 Податкового кодексу України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України (п.226.3 ст.226 Податкового кодексу України).

Маркуванню підлягають усі (крім зазначених у пункті 226.10 цієї статті) алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць.

Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється (п.226.6 ст.226 Податкового кодексу України).

Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв (п.226.7 ст.226 Податкового кодексу України).

Відповідно до абз. абз. 1-5 п. 226.9 ст.226 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Відповідно до пункту 5 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251, передбачено, що марка для алкогольних напоїв повинна містити двомірний штрих-код швидкого реагування (далі - QR-код) та лінійний штрих-код (далі - штрих код).

На кожну марку наносяться такі реквізити: слова УКРАЇНА, МАРКА АКЦИЗНОГО ПОДАТКУ, ТЮТЮНОВІ ВИРОБИ (для тютюнових виробів); позначення виду марки, що складається із слів та літер алкоголь вітчизняний (лікеро-горілчана продукція) - АВ ЛГП, алкоголь вітчизняний (виноробна продукція) - АВ ВП, алкоголь імпортний (лікеро-горілчана продукція) - АІ ЛГП, алкоголь імпортний (виноробна продукція) - АІ ВП, тютюн вітчизняний (сигарети з фільтром) - ТВ ЗФ, тютюн вітчизняний (сигарети без фільтра, цигарки) - ТВ БФ, тютюн вітчизняний (сигарили) - ТВ СГ, тютюн імпортний (сигарети з фільтром) - ТІ ЗФ, тютюн імпортний (сигарети без фільтра, цигарки) - ТІ БФ, тютюн імпортний (сигарили) - ТІ СГ, тютюн вітчизняний (інші вироби) - ТВ ІНШІ, тютюн імпортний (інші вироби) - ТІ ІНШІ, тютюновмісні вироби для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням вітчизняні - ТВЕН В, тютюновмісні вироби для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням імпортні - ТВЕН І, рідина імпортна - РІ, рідина вітчизняна - РВ; індекс регіону України (згідно з додатком), що відповідає місцезнаходженню виробника продукції, позначений двома цифрами (для маркування вітчизняної продукції), серія із чотирьох літер і шестизначний номер, два двозначних числа (місяць і рік, у якому вироблено марки для алкогольних напоїв) або двозначне та однозначне числа (рік і квартал, у якому вироблено марки для тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах) через скісну риску, сума акцизного податку (для алкогольних напоїв), сплаченого за одиницю продукції, з точністю до тисячного знака, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв, кількість штук у пачці або упаковці (для сигарет, цигарок та сигарил); реквізити покупця марки (зазначаються на марках для алкогольних напоїв): для юридичних осіб - код згідно з ЄДРПОУ, для фізичних осіб - підприємців - код, який відображає реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті); QR-код та штрих-код (зазначаються на марках для алкогольних напоїв). Штрих-код містить інформацію про серію та номер марки. QR-код містить інформацію про серію та номер марки, реквізити покупця марки: для юридичних осіб - код згідно з ЄДРПОУ, для фізичних осіб - підприємців -код, який відображає реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органові і мають відмітку в паспорті), та посилання на веб-ресурс для перевірки марки. QR-код також може містити інформацію про геш-послідовність. Інформаційні набори даних для генерації QR-кодів та штрих-кодів, що наносяться на марку для алкогольних напоїв, генеруються ДПС та передаються підприємству-виробнику з використанням засобів захисту інформації у зведеній заявці-розрахунку. Продавець марок веде електронну базу марок акцизного податку (далі - електронна база марок), в якій відображається інформація про: отримані марки продавцем марок; видані марки продавцем марок (із зазначенням таких реквізитів документа/документів на перерахування плати за виготовлення марок, як номер, дата платіжної інструкції та сума перерахованих коштів); використані марки покупцем марок; пошкоджені, списані та знищені марки.

Як встановлено з матеріалів справи, згідно висновків акта перевірки від 26.11.2024 №19701/Ж5/17-00-07-05-17/43640880, перевіркою встановлено порушення відповідачем п.16 ст.62 Закону України від 18.06.2024 № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме ДПС встановлено 2 факти реалізації через РРO, фіскальний номер 3201059 367, алкогольних напоїв з маркою акцизного податку AFDF812347, що дублюється, а саме:

- відповідно до фіскального чека від 06.11.2023 р. №26269 06.11.2023 року о 13:37:30 год придбано алкогольний напій горілку "Хлібний дар класична" 0,1 л за ціною 40 грн з акцизною маркою AFDF812347;

- відповідно до фіскального чека від 06.11.2023 р. №26359 06.11.2023 року о 18:07:18 год придбано алкогольний напій горілку "Хлібний дар класична" 0,1 л за ціною 40 грн з акцизною маркою AFDF812347.

Тобто, податковим органом встановлено реалізацію позивачем алкогольних напоїв, що вважаються не маркованими згідно з підпунктом 226.9 статті 226 Податкового кодексу України.

З 27.07.2024 року набрав чинності Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18.06.2024 року №3817-IX (далі Закон №3817-IX). Цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України.

Відповідно до п.2 розділу VII Закону 3817-IX Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (Відомості Верховної Ради України, 1995 р., № 46, ст. 345 із наступними змінами) (далі - Закон) і Постанова Верховної Ради України "Про порядок введення в дію Закону України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами" (Відомості Верховної Ради України, 1995 р., № 46, ст. 346) втрачають чинність з 1 січня 2025 року, крім статті 8 Закону, яка діє до дня набрання чинності та введення в дію статті 33 цього Закону; положення Закону до дня втрати ним чинності застосовуються в частині, що не суперечить положенням цього Закону.

Відповідно до ч.16 ст.62 Закону №3817-IX алкогольні напої, що виробляються в Україні, та алкогольні напої, що ввозяться на митну територію України, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п.11 ч.2 ст.73 Закону №3817-IX до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах: виробництво та/або зберігання, та/або транспортування, та/або реалізація фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без паперових марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими паперовими марками акцизного податку (крім випадків, передбачених законодавством, та випадків, якщо маркування марками акцизного податку таких алкогольних напоїв не передбачено зовнішньоекономічним договором (контрактом) - 200 відсотків вартості таких товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Склад правопорушення, за яке п.11 ч.2 ст.72 Закону №3817-IX передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

Разом з тим, відповідальність передбачена ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (в редакції Закону №481/95-ВР, на час вчинення порушення), за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального, тютюнової сировини посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва та/або зберігання, та/або транспортування, та/або реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими паперовими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару (продукції), але не менше 17000 гривень.

Суд встановив, що в акті перевірки та податковому повідомленні-рішенні дата вчинення порушення - 06.11.2023.

Відтак, відповідачем не враховано, що до 31.12.2024 діяв закон «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР, яким передбачалась штрафна санкція за вказане порушення у розмірі 17000 грн, а з 01.01.2025 діє закон № 3817-IX, яким передбачено штрафні санкції у розмірі 24 000 грн.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно застосовано до позивача штрафні санкції в сумі 24000 грн відповідно до Закон № 3817-IX, оскільки такі правопорушення вчинено до прийняття та набрання даного Закону чинності.

Відтак , суд дійшов висновку, що податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №16 від 18.12.2025 яким нараховано штрафні санкції в розмірі 24000,00 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №005929/0902 від 22.12.2025 в частині накладення штрафних санкцій в розмірі 1000 грн за несвоєчасне подання Довідки №, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідачем під час перевірки зафіксовано факт подання двох Довідок про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/ відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального, уніфікований №1020666, з порушенням термінів, в саме реєстраційний номер довідки , звітна доба 11.05.2024, дата реєстрації 13.05.2024 реєстраційний номер довідки , звітна доба 22.02.2025, дата реєстрації 24.02.2025, що є порушенням п.230.1.3 ст.230 Податкового кодексу України.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів затверджений постановою Кабінету міністрів України від 22 листопада 2017 року № 891 (далі - Порядок №891).

Згідно з п. 1, 5 Порядку № 891 цей Порядок визначає процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів лічильників рівня пального у резервуарі (далі Реєстр), а також порядок передачі облікових даних (обсягу обігу та залишку пального) з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів.

Електронні документи для наповнення Реєстру, які формуються розпорядниками акцизних складів та надсилаються до Реєстру за кожним місцем розташування акцизного складу, містять, зокрема, зведені за добу підсумкові облікові дані щодо: обсягів фактичних залишків пального на початок та кінець звітної доби та добового обсягу обігу пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15 °С, у розрізі всіх наявних у розпорядника акцизного складу акцизних складів з уніфікованою нумерацією для усіх розпорядників акцизних складів, крім зазначених в абзаці третьому цього підпункту; добового фактичного обсягу реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15 °С, для розпорядників акцизних складів, на акцизних складах яких провадиться діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову підакцизну продукцію (пальне).

Відповідно до п. 6 Порядку № 891 електронні документи для наповнення Реєстру, що містять інформацію, зазначену у підпунктах 1-4 пункту 5 цього Порядку, формуються та надсилаються розпорядниками акцизних складів одноразово до початку введення в дію Реєстру та в разі зміни такої інформації. Інформація про витратоміри та рівнеміри вноситься до Реєстру після настання строків їх встановлення, визначених Податковим кодексом України. Електронні документи для наповнення Реєстру, що містять інформацію, зазначену в підпунктах 5 і 6 пункту 5 цього Порядку, формуються та надсилаються розпорядниками акцизних складів щодня (крім днів, у які акцизний склад не працює). Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу (обсяг реалізованого та обсяг отриманого) пального, зазначені в підпунктів5 пункту 5 цього Порядку, формуються після проведення останньої операції з обігу пального за звітну добу, але не пізніше 23 години 59 хвилин такої доби, до початку проведення операцій з обігу пального за добу, що настає за звітною добою, та подаються до ДФС не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.

На кожному акцизному складі за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД формуються показники про: обсяги залишків пального на початок та кінець звітної доби, що визначаються шляхом підсумовування обсягів залишків пального в кожному резервуарі на підставі показань рівнемірів, установлених на таких резервуарах; добовий обсяг реалізованого пального, що визначається шляхом підсумовування обсягів реалізованого за звітну добу пального через кожне місце відпуску пального шляхом наливу з акцизного складу на підставі показань витратомірів, установлених у кожному місці відпуску пального шляхом наливу з акцизного складу; добовий обсяг отриманого пального, що визначається шляхом віднімання від обсягу залишків пального на кінець звітної доби обсягу залишків пального на початок звітної доби та додавання добового обсягу реалізованого пального з такого акцизного складу з додаванням обсягу втраченого пального, зазначеного в акцизних накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних, та з відніманням додаткового обсягу пального, зазначеного в заявках на поповнення обсягу залишку пального, зареєстрованих у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Підтвердженням розпоряднику акцизного складу прийняття/неприйняття його електронного документа для наповнення Реєстру/коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру є квитанції в електронному вигляді у текстовому форматі, які надсилаються йому держателем Реєстру протягом операційного дня. Датою та часом надсилання електронного документа для наповнення Реєстру/коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру держателю Реєстру є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо протягом операційного дня держателем Реєстру не надіслано квитанції про прийняття/неприйняття електронного документа для наповнення Реєстру/коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру, такий електронний документ вважається прийнятим. Держатель Реєстру не приймає електронних документів для наповнення Реєстру/коригуючих електронних документів для наповнення Реєстру у випадках порушення вимог щодо формування, заповнення та надсилання таких електронних документів, передбачених цим Порядком.

Отже, аналіз наведених вище норм свідчить про те, що розпорядник акцизного складу зобов`язаний подавати довідки про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального в електронному вигляді (з дотриманням вимог Порядку №891) не пізніше наступного дня, який настає за звітнім днем.

Форма довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального, а також формат даних та структура Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів лічильників рівня пального у резервуарі затверджені наказом Міністерства фінансів України від 27.11.2018 №944.

При цьому, відповідно до п. 128-1.3 ст. 128-1 Податкового кодексу України незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний неподаний електронний документ.

Разом з тим, аналіз вказаної правової норми свідчить, що застосування такого штрафу можливо за наявності вини розпорядника акцизного складу в несвоєчасному поданні даних про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального.

Чинним законодавством України передбачено обов`язок розпорядника акцизного складу вчасно направляти у електронному вигляді дані про фактичні залишки пального, але не встановлено відповідальності такого розпорядника за належну роботу Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі. Таким чином, за неподання або несвоєчасне подання до ДПС розпорядником акцизного складу довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального у зв`язку з неможливістю вчасно відправити документ до ДПС внаслідок тимчасового обмеження роботи електронних сервісів та інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС відповідальність до такого розпорядника акцизного складу не застосовується.

Санкція п. 128-1.3 ст. 128-1 Податкового кодексу України передбачає відповідальність за несвоєчасне подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового.

В пункті 6 Порядку № 891 зазначено, зокрема, що ..."Підтвердженням розпоряднику акцизного складу прийняття/неприйняття його електронного документа для наповнення Реєстру / коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру є квитанції в електронному вигляді у текстовому форматі, які надсилаються йому держателем Реєстру протягом операційного дня".

Отже, квитанція є підтвердженням дати прийняття/неприйняття а, не підтвердженням дати подання електронної звітності.

Судом встановлено із скріншоту програми MEDOC, що звіт відправлено 23.02.2025 о 14:43 год та згідно квитанції №1 даний електронний документ доставлено до ДПС України 23.02.2025 о 14:43:40.

Санкція п. 128-1.3 ст. 128-1 Податкового кодексу України передбачає відповідальність за несвоєчасне подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що податкове-повідомлення рішення Головного управління ДПС у Львівській області №005929/0902 від 22.12.2025 в частині накладення штрафних санкцій в розмірі 1000 грн за несвоєчасне подання Довідки № є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Сплачений позивачем судовий збір в сумі 9 689,60 грн, згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, відшкодовується в повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно до заявлених вимог в сумі по 4 844,80 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

у х в а л и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №16 від 18.12.2025 на суму штрафних санкцій 24000,00 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №59253/13-01-07-09 від 22.12.2025 на суму штрафних санкцій 227053,97 грн.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №005929/0902 від 22.12.2025 в частині накладення штрафних санкцій в розмірі 1000 грн за несвоєчасне подання Довідки №.

5. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Рівненській області про припинення дії ліцензії органу ліцензування №1726 від 23.12.2025 про скасування ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 2300039 з терміном дії з 31.07.2023 до 31.07.2028 за адресою місця торгівлі: Україна, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Шевченка, 4.

6. Зобов`язати Головне управління ДПС у Рівненській області видалити записи про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 2300039 з терміном дії з 31.07.2023 до 31.07.2028 за адресою місця торгівлі: Україна, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Шевченка, 4.

7. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Трейдінг" (вул. Федьковича, 57, м. Львів, Львівський р-н, Львівська обл., 79018, ) з Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м.Львів, 79026; ), за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 4844,80 гривень (чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні, 80 копійок).

8. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Трейдінг" (вул. Федьковича, 57, м. Львів, Львівський р-н, Львівська обл., 79018, ) з Головного управління ДПС у Рівненській області (вулиця Відінська, 12, м. Рівне, Рівненська область, 33023; ), за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 4844,80 гривень (чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні, 80 копійок).

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 16.02.2026.

СуддяКоморний Олександр Ігорович