Справа № 640/9757/22
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справi

16 лютого 2026 рокум. ДніпроСправа № 640/9757/22

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Пляшкової К.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва 01 липня 2022 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі перший відповідач, ГУПФУ в м. Києві) з такими позовними вимогами:

визнати протиправним рішення відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком з 30 травня 2022 року, викладене у листі від 08 червня 2022 року № 2600-0206-8/63466;

зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу для призначення пенсії за віком періодів роботи позивача з 03 грудня 1984 року по 27 грудня 1996 року кравчинею в Управлінні робітничого постачання Головрічфлоту УРСР (фабрика індпошиву та лагодження трикотажних виробів «Індтрикотаж»), яке з 22 лютого 1993 року перейменоване в Колективне виробничо-комерційне підприємство «Рогнеда», а також страховий стаж за період роботи з 27 грудня 1996 року по 03 січня 1997 року в Закритому акціонерному товаристві «Русина»;

зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком з 30 травня 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка 30 травня 2022 року звернулася до ГУПФУ в м. Києві із заявою та необхідними документами за призначенням пенсії за віком. Проте рішенням відповідача, оформленим листом від 08 червня 2022 року № 2600-0206-8/63466, відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю визначеного у статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) страхового стажу. Цим листом повідомлено, що до загального страхового стажу не зараховано період роботи позивачки з 03 грудня 1984 року по 03 січня 1997 року, оскільки відсутня посада відповідальної особи, яка посвідчила підпис про звільнення, та у трудовій книжці відсутній запис про реорганізацію підприємства КВКП «Рогнеда» в ЗАТ «Русина». Позивачка з наведеними у листі обставинами не згодна та вважає, що спірний стаж підтверджений записами в її трудовій книжці, тому у неї відсутній обов`язок доводити факт роботи у вказаному періоді. У свою чергу певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для позбавлення позивачки права на соціальний захист та призначення пенсії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; визначено, що справа буде розглядатися без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Адміністративну справу відповідно до Закону України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року прийнято адміністративну справу до провадження; розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); зобов`язано ГУПФУ в м. Києві надати до суду додаткові докази, яких не вистачає для розгляду справи, клопотання ГУПФУ в м. Києві про залучення співвідповідача залишено відкритим.

Ухвалою від 25 березня 2025 року частково задоволено клопотання ГУПФУ в м. Києві про залучення співвідповідача до участі у справі; залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - другий відповідач, ГУПФУ в Тернопільській області) до участі у справі як другого відповідача; розгляд адміністративної справи почати спочатку.

Дослідивши матеріали справи у змішаній формі, суд встановив, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зі змісту наведених правових норм слідує, що кожна особа наділена правом на звернення до суду, якщо вважає, що суб`єкт владних повноважень своїми рішеннями, діями або бездіяльністю допустив порушення її прав. При цьому таке право не є абсолютним.

У випадку встановлення судом наявності таких, що набрали законної сили, постанови чи ухвали суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд має правові підстави для закриття провадження у справі.

При цьому закриття провадження в адміністративній справі з підстави, визначеної у пункті 4 частини першої статті 238 КАС України, можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалене за результатами розгляду тотожного позову, в якому збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Предмет позову - матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а підстава позову - ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду.

Верховний Суд у постанові від 09 жовтня 2018 року у справі № 809/487/18 зазначив, що підстави адміністративного позову це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 9901/432/18 (провадження № 11-257заі18), тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Тобто, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність рішення (постанови) чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Також у пункті 7 частини першої статті 238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили.

За визначенням наведеним у пункті 19 частини першої статті 4 КАС України у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

З наданих в матеріали справи доказів судом установлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася до ГУПФУ в м. Києві із заявою від 30 травня 2022 року про призначення пенсії за віком.

Заяву позивачки за принципом екстериторіальності розглянуто ГУПФУ в Тернопільській області та прийнято рішення від 06 червня 2022 року № 68 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

У рішенні вказано, що вік заявниці - 60 років 05 місяців; необхідний страховий стаж відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV - 28 років; страховий стаж особи становить 22 роки 01 місяць 21 день. За доданими документами до страхового стажу не враховано періоди роботи з 03 грудня 1984 року по 03 січня 1997 року, оскільки відсутня посада відповідальної особи, яка здійснила запис про звільнення та відсутній запис про реорганізацію підприємства КВКП «Рогнеда» в ЗАО «Русина».

ГУПФУ в м. Києві листом від 08 червня 2022 року № 2600-0206-8/63466 повідомило позивачку про результати розгляду її заяви, що підтвердженого загального страхового стажу позивачки не достатньо для призначення пенсії за віком, а також про причини незарахування до загального страхового стажу періоду роботи з 03 грудня 1984 року по 03 січня 1997 року, оскільки відсутня посада відповідальної особи, яка здійснила запис про звільнення та відсутній запис про реорганізацію підприємства КВКП «Рогнеда» в ЗАО «Русина».

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії за заявою від 30 травня 2022 року позивачка звернулася до суду з позовом, який перебуває на розгляді у цій справі.

При цьому, судом встановлено, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року у справі № 320/48628/23, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУПФУ в м. Києві, ГУПФУ в Тернопільській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково;

визнано протиправним та скасовано рішення ГУПФУ в Тернопільській області від 06 червня 2022 року № 68 щодо відмови ОСОБА_1 в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, починаючи з 30 червня 2022 року;

зобов`язано ГУПФУ в Тернопільській області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 з 03 грудня 1984 року по 03 січня 1997 року до трудового стажу;

зобов`язано ГУПФУ в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду, а саме зарахувати періоди роботи з 03 грудня 1984 року по 03 січня 1997 року до трудового стажу;

у задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Співставленням предмету і підстав позовів у справах № 640/9757/22 та № 320/48628/23 судом установлено їх співпадіння.

Відтак судом установлено, що спірні правовідносини між сторонами вже вирішені рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року у справі № 320/48628/23, яке набрало законної сили 17 грудня 2025 року.

Отже судом встановлено, що остаточним судовим рішенням у справі № 320/48628/23 вже вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому провадження у цій справі підлягає закриттю на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.

Установлені судом обставини також свідчать про наявність підстав для закриття провадження у цій справі й з підстав, визначених у пункті 7 частини першої статті 238 КАС України, оскільки рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року у справі № 320/48628/23, яке набрало законної сили 17 грудня 2025 року, вже скасовано рішення ГУПФУ в Тернопільській області від 06 червня 2022 року № 68, яким позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком за її заявою від 30 травня 2022 року, а також зобов`язано ГУПФУ в Тернопільській області зарахувати спірний період роботи позивачки з 03 грудня 1984 року по 03 січня 1997 року до її страхового стажу при повторному розгляді заяви позивачки від 30 травня 2022 року.

Згідно з частиною другою статті 239 КАС України в разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Щодо понесених позивачем витрат по сплаті судового збору при зверненні до суду з цим позовом суд зазначає таке.

Позивачем при зверненні до Окружного адміністративного суду міста Києва з цим позовом сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн, що підтверджено квитанцією від 28 червня 2022 року.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (частина друга статті 7 Закону № 3674-VI).

Відповідно суд роз`яснює позивачу право звернутися до суду із клопотанням про повернення судового збору.

При цьому суд зауважує, що повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів здійснюється у Порядку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (далі - Порядок № 787).

Наказом Міністерства фінансів України від 26.11.2024 № 606 «Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» унесено зміни до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182.

Так, пунктом 5 розділу І Порядку № 787 визначено, що повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету або повернення на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, або перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Складанню такого подання передує подання платником заяви, вимоги до якої визначені в абзаці сьомому пункту 5 розділу І цього Порядку.

З квитанції про сплату судового збору від 28 червня 2022 року слідує, що судовий збір сплачено та зараховано на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва, а не Луганського окружного адміністративного суду.

Наказом Державної судової адміністрації України від 20 грудня 2022 року № 477 утворено ліквідаційну комісію Окружного адміністративного суду міста Києва та затверджено план заходів з ліквідації.

Отже, враховуючи наведені обставини, суд роз`яснює, що заяву про повернення сплаченого судового збору по цій справі слід подавати до ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва, якою і має бути сформовано подання про повернення судового збору.

Керуючись статтями 238, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяК.О. Пляшкова