Справа № 200/6482/24
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року справа №200/6482/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів Гайдара А.В., Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянув у письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року (головуючий суддя І інстанції Волгіна Н.П.), складене у повному обсязі 14 січня 2025 року, у справі № 200/6482/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 13 травня 2024 року № 0-0515-UА0098500, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно у сумі 5457,15 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 10 червня 2024 року № 0-0515-UА0098500, яким визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно у сумі 5294,25 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 13 травня 2024 року № 0-0515-UА0098500 в частині визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 1892,40 грн (за період з 1 січня 2023 року по 5 травня 2023 року).

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 10 червня 2024 року № 0-0515-UА0098500 в частині визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 4411,88 грн (за період з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року).

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - Головне управління ДПС у Донецькій області, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просило скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що застосування п.п. 69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України по відношенню до позивача є протиправним.

Законом передбачено застосування процедур звільнення від сплати податку на нерухоме майно, за об`єкти нерухомості розташовані на територіях активних бойових дій та тимчасово окупованих територіях.

Відповідно до Переліку №309 територію Краматорської міської територіальної громади Донецької області з 24.02.2022 віднесено до території можливих бойових дій.

Таким чином, згідно вищезазначеного Переліку Краматорська міська територіальна громада не включена до переліку територій активних бойових дій та не відноситься до територій тимчасово окупованих російською федерацією

Вважає, спірні податкові повідомлення-рішення правомірними

Сторони в судове засідання не викликались, про розгляд справи повідомлялись судом належним чином.

Суд, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 ; згідно з довідкою переселенця від 8 липня 2022 року № 3010- місце фактичного проживання/перебування: АДРЕСА_2 .

На підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 232043336 від 11 листопада 2020 року встановлено, що позивачу на праві власності належить об`єкт нежитлової нерухомості, а саме: нежитлове приміщення магазину загальною площею 162.9 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 129; номер об`єкту в РПВН: 15316402; час реєстрації: 6 листопада 2020 року

13 травня 2024 Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № 0-0515-UА0098500, яким позивачу згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України визначено суму податкового зобов`язання податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власником об`єкта нежитлової нерухомості (код платежу 18010300); об`єкт оподаткування - нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа 162,90 кв.м, податковий період 2023 рік; податкова ставка 0,50%; сума податкового зобов`язання - 5457,15 гр; підлягає сплаті протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення відповідно до пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України на бюджетний рахунок UА0005630, отримувач Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області.

10 червня 2024 Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № 0-0515-UА0098500, яким позивачу згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України визначено суму податкового зобов`язання податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власником об`єкта нежитлової нерухомості (код платежу 18010300); об`єкт оподаткування - нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа 162,90 кв.м, податковий період 2022 рік; податкова ставка 0,50%; сума податкового зобов`язання - 5294,25 грн; підлягає сплаті протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення відповідно до пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України на бюджетний рахунок UА0005630, отримувач Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області.

30 серпня 2024 року зазначені податкові повідомлення-рішення були отримані позивачем засобами «Укрпошта».

Будучи не згодною із даними повідомленнями-рішеннями, позивач звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з чим суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

За визначенням підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Облік платників податків і зборів (обов`язкових платежів) здійснюється органами державної податкової служби та іншими державними органами відповідно до законодавства.

Нормою пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу України встановлено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України).

У підпункті 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 даного Кодексу об`єктом оподаткування зазначений об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Приписами пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1).

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункт 266.3.2).

Підпунктом 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового Кодексу визначено, що органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України

За змістом підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України).

За правилами підпункту 266.7.1 пункту 266.7 даної статті цього ж Кодексу обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Вказано у підпункті 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України (підпункт 266.9.1 пункту 266.9 статті 266 Податкового кодексу України).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року з подальшим продовженням його терміну відповідними Указами. Воєнний стан діє і станом на цей час.

За приписами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України 15 березня 2022 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства в період дії воєнного стану», яким п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України був доповнений, зокрема, підпунктом 69.22 такого змісту:

«Тимчасово положення статті 266 цього Кодексу застосовуються з урахуванням таких особливостей:

за 2021 та 2022 податкові (звітні) роки не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

за період з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності юридичних осіб, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації. При цьому платники податку - юридичні особи протягом шести календарних місяців після місяця, в якому припинено чи скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відображаються зміни розміру податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за відповідний податковий період. Для платників податку - фізичних осіб контролюючий орган самостійно обчислює податкове зобов`язання за період з 1 січня по 1 березня 2022 року.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.».

Зазначений закон набув чинності 5 квітня 2022 року.

Отже, відповідно до внесених до ПК України з 5 квітня 20022 року змін у періоди з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, за об`єкти нежитлової нерухомості, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки не підлягав нарахуванню та сплаті.

Станом на 5 квітня 2022 року перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, затверджений не був.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих

територій України 25 квітня 2022 року № 75, зареєстрованим в Мінюсті України 25 квітня 2022 року за № 453/37789, було затверджено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року.

Відповідно до змін, внесених до наведеного вище наказу наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 80 від 28 квітня 2022 року, станом на 27 квітня 2022 року до територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), віднесена Краматорська міська територіальна громада.

Постанова Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2022 року № 457, на виконання якої Міністерством з питань реінтеграції був прийнятий наказ № 75, не містить приписів щодо її застосування у податкових правовідносинах.

6 грудня 2022 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову за № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (далі Постанова № 1364), відповідно до п. 1 якої (у редакції, чинній станом на час її прийняття) до «територій, на яких ведуться (велися) бойові дії» відносяться «території можливих бойових дій» та «території активних бойових дій»; в редакції, чинній станом на час прийняття відповідачем спірних рішень, до «територій, на яких ведуться (велися) бойові дії», включаються «території можливих бойових дій», «території активних бойових дій» та «території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси».

Пунктом 1 Постанови № 1364 встановлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій

На виконання Постанови № 1364 Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій 22 грудня 2022 року був прийнятий наказ № 309 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004) (далі Наказ № 309), яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до якого (у первинній редакції та редакції, чинній на момент прийняття податковим органом спірних податкових повідомлень-рішень) Краматорську міську територіальну громаду (код UA0098500) віднесено до «територій, на яких ведуться (велися) бойові дії» (підрозділ «території можливих бойових дій»), дата виникнення можливості бойових дій - 24 лютого 2022 року (дата припинення можливості бойових дій не встановлена). Також зазначеним наказом визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75.

Законом України від 11 квітня 2023 року № 3050-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» внесено зміни до пп. 69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, згідно з якими вказаний підпункт викладено в такій редакції:

«…Тимчасово, на період дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, положення статті 266 цього Кодексу застосовуються з урахуванням таких особливостей:

[…]

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується:

1) за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України:

за 2021 та 2022 роки - за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності фізичних осіб;

за період з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року - за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності юридичних осіб, та за об`єкти нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб.

Починаючи з 1 січня 2023 року за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, у якому завершено бойові дії або тимчасову окупацію на відповідній території.

Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку;

[…]

Для платників податку - фізичних осіб контролюючий орган самостійно обчислює податкове зобов`язання та надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення за податкові (звітні) періоди 2021 та 2022 роки у строк до 31 грудня 2023 року, за винятком податкових зобов`язань за об`єкти нежитлової нерухомості, розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, по яких контролюючий орган обчислює податкове зобов`язання та надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення за податкові (звітні) періоди 2021 рік та січень - лютий 2022 року, не пізніше першого числа місяця, що настає через шість місяців після дати завершення активних бойових дій або тимчасової окупації.

При цьому річна сума платежу по об`єктах нерухомого майна, визначених цим підпунктом, визначається пропорційно до кількості місяців, коли такі об`єкти нерухомого майна підлягали оподаткуванню податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Складені, надіслані (вручені) у 2022 та 2023 роках податкові повідомлення-рішення про сплату сум податку, обчисленого згідно із ст. 266 цього Кодексу, по об`єктах нерухомого майна, визначених у цьому підпункті, по яких не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, підлягають скасуванню (відкликанню), а грошові зобов`язання та податковий борг, визначені контролюючим органом по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, - анулюванню. …».

Зазначений закон набув чинності 6 травня 2023 року.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави.

Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абз. 3 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005).

Про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі (за виключенням визначених законом випадків) неодноразово зазначав і Конституційний Суд України, зокрема, у рішеннях № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року, № 3-рп/2001 від 5 квітня 2001 року, № 6-рп/2012 від 13 березня 2012 року.

Так, у рішенні № 6-рп/2012 від 13 березня 2012 року зазначено: «[…] Конституційний Суд України у своїх рішеннях вже висловлював позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів: закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно- правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом […]».

Таким чином, закони та інші нормативно-правові акти мають пряму дію в часі, тобто регулюють відносини, що виникли після набрання чинності цими актами, а також відносини, які виникли до набрання чинності нормативно-правовими актами і продовжують існувати на час набрання ними чинності. При цьому у другому випадку такі акти поширюються на ці відносини з моменту набрання чинності, а не з моменту виникнення відповідних відносин. В окремих випадках законодавець вказівкою в перехідних положеннях «нового» нормативно-правового акта може зберегти праворегуляторний вплив визнаного нечинним нормативно-правового акта на певні суспільні відносини, які продовжують тривати після набрання чинності «новим» (переживаюча дія).

Здатність закону регулювати відносини з моменту їхнього виникнення у минулому, є зворотною дією нормативно-правового акта в часі, яка для цілей стабільності суспільних відносин застосовується лише в разі скасування чи пом`якшення юридичної відповідальності.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 вересня 2021 року у справі № 9901/315/20, а також у постанові Верховного Суду від 25 липня 2023 року у справі № 816/1247/16.

Враховуючи наведене, норма права, викладена у пп. 69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в редакції, яка набула чинності 6 травня 2023 року, не підлягає застосуванню до правовідносин щодо податкового зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які виникли та існували до цієї дати (до 6 травня 2023 року).

За нормами ПК України, які були чинними у період з 24 лютого 2022 року по 5 травня 2023 року (включно), умовою для не нарахування та не сплати фізичною особою податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, було розташування таких об`єктів на «території, на якій ведуться (велися) бойові дії».

Як вже зазначалось судом вище, згідно з Наказом № 309 Краматорську міську територіальну громаду (UA0098500) віднесено до «територій, на яких ведуться (велися) бойові дії» (підрозділ «території можливих бойових дій») з дата виникнення можливості бойових дій - 24 лютого 2022 року.

Таким чином, обов`язок сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у фізичних осіб, яким це нерухоме майно належить на праві власності, у випадку, коли це нерухоме майно розташоване саме на «території можливих бойових дій», виник лише з 6 травня 2023 року.

Відтак, за періоди з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року та з 1 січня 2023 року по 5 травня 2023 року позивач була звільнена від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкт нежитлової нерухомості за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, пр.-т Миру, буд. 5.

Як наслідок, податкове повідомлення-рішення від 10 червня 2024 року № 0-0515-UA0098500 є протиправним та підлягає скасування в частині податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власником об`єкта нежитлової нерухомості (код платежу 18010300), за період з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року (включно), тобто, в сумі 4411,88 грн [5294,25 грн / 12 місяців х 10 місяців], а податкове повідомлення-рішення від 13 травня 2024 № 0-0515-UA0098500 є протиправним та підлягає скасування в частині податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власником об`єкта нежитлової нерухомості (код платежу 18010300), за період з 1 січня 2023 року по 5 травня 2023 року (включно), тобто, в сумі 1892,40 грн [1819,05 грн (5 457,15 грн / 12 місяців х 4 місяці) + 73,35 грн (5 457,15 грн / 12 місяців / 31 день травня х 5 днів травня)].

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 272, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року у справі № 200/6482/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку, встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України, до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 лютого 2026 року.

Судді А.В. Гайдар

А.А. Блохін

І.Д. Компанієць