Справа № 200/10081/25
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову в ухваленні додаткового рішення

16 лютого 2026 року Справа №200/10081/25

Донецький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Аляб`єва І.Г., розглянув у порядку письмового провадження заяву представника позивача Біленка Євгена Леонідовича про ухвалення додаткового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області про визнання протиправними дії та стягнення недоотриманої частини грошового забезпечення, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.01.2026 позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області про визнання протиправними дії та стягнення недоотриманої частини грошового забезпечення - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області щодо не застосування в період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року включно при обчисленні ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячних основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, одноразових додаткових видів грошового забезпечення), в тому числі нарахованих та виплачених у цей період грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції, яка діяла з 29.01.2020 року.

Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області (Україна, 84313, Донецька обл., Краматорський р-н, місто Краматорськ, вул. Тихого Олекси, будинок 10-і; адреса для листування: вул. Миколи Руденка, б. 53, м. Дніпро, Дніпропетровської області, 49101 ) провести щодо періоду з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року включно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок грошового забезпечення (щомісячних основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, одноразових додаткових видів грошового забезпечення), в тому числі нарахованих та виплачених у цей період грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, - шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції, яка діяла з 29.01.2020 року, та виплатити йому його недоотриману частину.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

09.02.2026 до суду надійшла заява представника позивача про підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, відповідно до вказаної заяви просить суд: стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуації у Донецькій області на користь позивача понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 32900,00 грн.

Ухвалою суду від 09.02.2026 року прийнято до розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення по адміністративній справі № 200/10081/25.

Також, в матеріалах справи містяться заперечення відповідача щодо вищевказаної заяви, відповідно до якої зазначено, що долучений до заяви документ із назвою Довіреність не є належним доказом підтвердження повноважень Біленко Євгена Леонідовича, оскільки такий не є нотаріально посвідченим документом та не містить необхідних реквізитів. Таким чином, докази права підпису Біленка Є.Л. заяви від імені позивача у доданих до заяви матеріалах відсутні. У заяві Біленко Є.Л. посилається на те, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу складає 32900,00 гривень. В той же час, до матеріалів справи надана копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, виданого Берестень В.В., який не підписував заяву від імені позивача.

Враховуючи відсутність належних і допустимих доказів оплати витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, відсутність документального підтвердження повноважень представника позивача, а також недоведеність реальності, неминучості (необхідності) та розумності заявлених витрат з урахуванням предмета спору, складності справи, обсягу та характеру фактично наданих послуг просить відмовити в задоволені заяви ОСОБА_2 про стягнення з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області витрат на професійну правничу допомогу.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд розглянувши матеріали справи, заяву про винесення додаткового рішення, виходить з наступного.

Порядок ухвалення додаткового рішення визначений у статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі Кодекс).

Згідно змісту вказаної статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частини 1 статті 252 кодексу, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи, що на час винесення судового рішення позивачем не було подано доказів, необхідних для вирішення клопотання щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень витрат на професійну правничу допомогу (яке заявлялася позивачем), дане питання судом не вирішувалось.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі ОСОБА_2 грн. суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) витрати сторін та їх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Таким чином, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Отже, вищезазначеними нормами КАС України передбачено, зокрема, що компенсації підлягають витрати на правничу допомогу лише адвоката.

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19 дійшла висновку, що "поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.03.2025 року у справі № 906/906/21.

16.09.2025 між ОСОБА_1 (далі Клієнт) та ТОВ «Юридична компанія «Біленко та партнери» (далі Юридична компанія) було укладено договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) №09/2025-03.

21.10.2025 Клієнт та Юридична компанія підписали акт приймання-передачі наданих послуг до Специфікації від 16.09.2025 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 16.09.2025 № 09/2025-03.

29.12.2025 Клієнт та Юридична компанія підписали акт приймання-передачі наданих послуг до Специфікації від 21.10.2025 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 16.09.2025 № 09/2025-03.

Розмір понесених Клієнтом витрат на професійну правничу допомогу складає 32900,00 гривень та підтверджується наступними документами:

Договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 16.09.2025 № 09/2025-03;

Специфікація від 16.09.2025 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 16.09.2025 № 09/2025-03;

Акт №А/09/2025/03-02 від 21.10.2025 приймання передачі наданих послуг за Специфікацією від 16.09.2025 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 16.09.2025 № 09/2025-03;

Специфікація від 21.10.2025 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 16.09.2025 № 09/2025-03;

Акт №А/09/2025/03-04 від 29.12.2025 приймання передачі наданих послуг за Специфікацією від 21.10.2025 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 16.09.2025 № 09/2025-03.

21.12.2025 до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області про визнання протиправними дії та стягнення недоотриманої частини грошового забезпечення.

До суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС надана електронна довіреність, відповідно до якої ОСОБА_1 уповноважує Біленко Є.Л. представляти його інтереси в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) у справах адміністративного судочинства з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи.

До позову надано свідоцтво сер. РН №2189 про право на зайняття адвокатською діяльністю, виданого Берестень В.В., проте, останній не підписував позов чи заяву від імені позивача.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 (який підписав позов) є адвокатом.

Таких доказів і не здобуто судом, оскільки в Єдиному реєстрі адвокатів України відсутня інформація, що Біленко Є.Л. є адвокатом.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви представника позивача Біленка Євгена Леонідовича про ухвалення додаткового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області про визнання протиправними дії та стягнення недоотриманої частини грошового забезпечення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 16.02.2026.

Суддя І.Г. Аляб`єв