Справа № 240/2336/26
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відводі судді

12 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/2336/26

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду Семенюка М.М. від 27.01.2026 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви.

03.02.2026 від позивача надійшла заява про відвід судді Семенюка М.М. вх. №7614/26.

03.02.2026 ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду Семенюка М.М. справу передано на автоматизований розподіл для визначення судді, у порядку встановленому ч.1 ст.31 Кодексу адміністративного судочинства України, який буде вирішувати питання про відвід судді Семенюка М.М.

05.02.2026 ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду Нагірняка М.Ф. відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді Семенюка М.М.

09.02.2026 від позивача надійшла повторна заява про відвід судді Семенюка М.М. вх. №8938/26. В обґрунтування заяви про відвід позивач зазначає, що суддя Семенюк М.М. підлягає відводу, оскільки, на думку позивача, не суддя ознайомлювався із позовом позивача, такого висновку позивач дійшов через те, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху відсутні заперечення на законні доводи позивача та проігноровані усі посилання позивача на норми законодавства. На думку позивача, суд повторно вимагаючи від позивача сплатити судовий збір, хоче обманути його на кошти. Крім того, в повторній заяві про відвід судді Семенюка М.М. позивач зазначає, що суддя Семенюк М.М. ігнорує ухвалу суду м.Бердичів своєю ухвалою від 16.12.2025 у цій справі не допускає позивача до судового захисту, фактично заперечуючи на нівелюючи ухвалу Бердичівського міськрайсуду від 12.11.2025 про передачу справи за підсудністю.

10.02.2026 ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду Семенюка М.М. справу передано на автоматизований розподіл для визначення судді, у порядку встановленому ч.1 ст.31 Кодексу адміністративного судочинства України, який буде вирішувати питання про відвід судді Семенюка М.М.

Розпорядженням керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду від 11.02.2026 №102 призначено автоматизований розподіл справи для вирішення питання про відвід. Згідно даних протоколу автоматизованого розподілу між суддями Житомирського окружного адміністративного суду від 11.02.2026 головуючим суддею для вирішення питання про відвід судді Семенюка М.М. визначено суддю Гуріна Д.М.

Дослідивши заяву позивача та матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні повторної заяви про відвід з наступних підстав.

Зі змісту поданої позивачем заяви про відвід вбачається, що позивач не погоджується із діями судді Семенюка М.М. щодо розгляду справи за його позовом.

Підстави для відводу судді визначені Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи: 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син. дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім і або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Відповідно до частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, незгода із процесуальними рішеннями або діями судді під час розгляду справи не є підставою для відводу судді. Така незгода може бути викладена в апеляційній скарзі на рішення суду за результатами розгляду справи.

Одну з найважливіших гарантій незалежності суддів закріплено в частині 2 статті 126 Конституції України, відповідно до якої вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Це положення Основного Закону було роз`яснено Конституційним Судом України у Рішенні від 1 грудня 2004 року №19-рп/2004. Таким чином, незалежність суддів передбачає право при здійсненні судочинства бути вільними від будь-якого обмеження, впливу, заанґажованості, тиску, погроз, втручань. Відповідно, задля забезпечення принципу незалежності суддів, відвід судді не може бути задоволено лише з суб`єктивних міркувань сторони, хоча й вони можуть мати логічну послідовність, щодо прогнозованого вирішення справи не на його користь.

Суд, враховуючи викладене та відсутність підстав для відводу судді, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід головуючого судді Семенюка М.М.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні повторної заяви про відвід судді Семенюка М.М. від 09.02.2026 вх. №8938/26.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена до апеляційного суду.

Суддя Д.М. Гурін