Справа № 308/745/26
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/745/26
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

11 лютого 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., ознайомившись з матеріалами адміністративного позову ОСОБА_1 поданого в особі представника Цебрик Л.В. до Державної митної служби України в особі Закарпатської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника Цебрик Л.В. звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Державної митної служби України в особі Закарпатської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Встановивши невідповідність позовної заяви вимогам КАС України, 22.01.2026 року суддею постановлено ухвалу про залишення позову без руху з зазначенням недоліків, які слід усунути із зазначенням способу їх усунення, з наданням позивачу строку для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ним копії ухвали, роз`яснені наслідки невиконання ухвали суду.

03.02.2026 року через систему «Електронний суд» на адресу суду від представника позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, яка передана судді 10.02.2026 року.

В ухвалі суду від 22.01.2026 року було акцентовано увагу на недотримані позивачем строків звернення до суду.

В ухвалі суду від 22.01.2026 року суд вказав на не визнання судом поважними підстави пропуску строку звернення позивача з даним позовом до адміністративного суду у зв`язку з чим позовну заяву залишив без руху.

Окрім того в ухвалі суду від 22.01.2026 року суд вказав "Тому, позивачу в порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, та надати докази на підтвердження поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду."

Як вбачається з матеріалів справи предметом адміністративного спору є скасування постанови у справі про порушення мтних правил №4187/30500/19 від 15.10.2019 року (копія долучена до матеріалів справи).

Згідно вимог ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до приписів ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Слід зазначити, що даною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При визначенні початку вказаного строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення,дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

З матеріалів справи встановлено, що 15.10.2019 року відповідачем прийнято постанову у справі про порушення митних правил №4187/30500/19 від 15.10.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 .

Адміністративний позов про скасування цієї постанови позивач подав до суду 16.01.2026 року, тобто з пропуском строку звернення до суду. Доказів на підтвердження поважності причин пропуску строків звернення до адміністративного суду не надано, мотиви наведені в ухвалі суду від 22.01.2026 року.

В ухвалі суду від 22.01.2026 року у відповідності до приписів ст.169 КАС України зазначено спосіб усунення недоліків позовної заяви.

Так, згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Тобто, суд звертає увагу позивача на те, що строк звернення до суду починає свій перебіг саме з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, з наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, строки на звернення до суду не є абсолютними та можуть бути за певних обставин поновленими. При цьому процесуальний закон покладає на позивача, який пропустив строк звернення до суду з адміністративним позовом, обов`язок доведення наявності у нього поважних причин для його пропуску.

На виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 22.01.2026 року представником позивача 03.02.2026 року подано до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

З тексту заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду від 03.02.2026 року, судом встановлено, що представник позивача, як на підставу поновлення строку на звернення до суду зазначає « Позивач звернувся в суд без пропуску строку звернення з позовом, а відтак принаймні до 26.04.2023 факт пропуску строку не мав місце. А після набуття ухвалою суду від 26.04.2023 у справі № 308/12277/19 законної сили строк звернення з позовом не продовжив спливати, оскільки після подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу встановлення поважності пропуску строку на повторне оскарження рішення відповідача пов`язане із встановленням апеляційним судом правомірності залишення судом першої інстанції позову без розгляду у справі № 308/12277/19. В цьому контексті прошу врахувати правовий висновок ВП ВС від 29.06.2021 у справі № 904/3405/19 (п. 125) : зважаючи на факт порушення 06.11.2017 Господарським судом Дніпропетровської області провадження у справі № 904/9402/17 та її тривалий розгляд до 29.11.2019, і, як наслідок, наявність для позивача підстав вважати, що його права будуть захищені в цьому судовому провадженні, а також звернення позивача до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою у цій справі 06 серпня 2019 року, тобто через незначний проміжок часу після залишення його попереднього позову без розгляду, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду. Отже, позивач не чекав 6 років для повторного звернення з позовом, оскільки з 2019 по 26.04.2023 справа за позовом позивача перебувала у провадженні суду, після чого суд безпідставно залишив позов без розгляду і не повідомив про це позивача.».

Всі доводи представника позивача викладені у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду від 03.02.2026 року фактично зводяться до того, що він не погоджується з ухвалою суду від 26.04.2023 року, про залишення позовної заяви без розгляду у справі №308/12277/19. Вказує, що позивач вважав до 13.01.2026 року, що його позов у справі № 308/12277/19 задоволено, а тому раніше повторно не звертався до суду з позовом, що є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, а тому такий строк на переконання представника позивача підлягає поновленню.

Проте, текст заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду від 03.02.2026 року зводиться до незгоди представника позивача з процесуальним рішенням ухваленим у справі № 308/12277/19 зокрема зазначає, що суд у справі №308/12277/19 зобовязаний був ухвалити рішення не пізніше 60 днів після відкриття провадження у справі, а також зводиться до незгоди представника позивача з ухвалою суду від 22.01.2026 року.

Проаналізувавши зміст тексту заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду від 03.02.2026 року суд приходить до висновку, що представником позивача не було усунено недоліки позовної заяви на які вказував суд в ухвалі від 22.01.2026 року, а саме представником не вказано інші підстави для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, не надано докази на підтвердження поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду, як зазначено судом в ухвалі від 22.01.2026 року .

З огляду на викладене суд приходить до висноовку, що на виконання вимог ухвали суду від 22.01.2026 року недоліки позовної заяви позивачем не усунено.

Оцінюючи поважність причини, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Вищий адміністративний суд України звертав увагу на те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій (Ухвала ВАС України від 22.02.2011р.).

Окрім того, аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 12.09.2018 по справі № 826/8851/17|К/9901/57234/18, згідно якої поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із відповідною заявою та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

При оцінці доводів, врахована позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 12.09.2018 по справі № 826/8851/17|К/9901/57234/18, згідно якої поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із відповідною заявою та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Зважаючи на викладене вище, повертаючись до оцінки доводів представника позивача у даній справі, суд вважає викладені у заяві доводи не є об`єктивними перешкодами чи труднощами пропуску строку звернення до суду, оскільки ухвала суду про залишення позовної заяви без розгляду не є поважними причинами пропуску строку для звернення до суду. Позивач у випадку незгоди з ухвалою суду про залишення позовної заяви без розгляду мав можливість її оскарження в апеляційному порядку. Натомість позивач не оскаржує ухвалу суду, а повторно звертається до суду з позовною заявою.

При цьому, суд зазначає, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Додатково суд звертає увагу і на практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 03.05.2018р. справа №826/6380/17, адміністративне провадження № К/9901/28580/18.

У справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Натомість, представником позивача не надано до поданої заяви жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду протягом встановленого строку. Помилкове тлумачення законодавства не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду та не можуть визнаватися обставинами, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій.

Cудом надана оцінка доводам представника позивача викладених в заяві про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Зважаючи на наведене вище, вказані позивачем причини пропуску звернення до суду, не є поважними в розумінні наведених вище вимог процесуального закону.

Разом із цим, суд враховує, що із даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду по спливу шести років після винесення оскаржуваної постанови.

При цьому, як з`ясовано судом, позивач уже звертався із аналогічним позовом до Ужгородського міськрайонного суду, однак ухвалою суду від 26 квітня 2023 року його позов було залишено без розгляду саме у зв`язку з повторною неявкою позивача.

Відповідно до ч.2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи не визнання судом поважними підстави пропуску строку звернення позивача з даним позовом до адміністративного суду, позовна заява підлягає поверненню на підставі п.9 ч.4 ст.169 КАС України.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява також повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відтак позовна заява підлягає поверненню позивачу.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Також, вважаю за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 169, 241-243 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 поданого в особі представника Цебрик Л.В. до Державної митної служби України в особі Закарпатської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про притягнення до адміністративної відповідальності- повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка звернулася із позовною заявою.

Копія позовної заяви залишається в суді.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца