Справа № 157/1860/25
Суддя: Ходачинський Р. О.
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/1860/25
Провадження № 2-а/157/17/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

у складі головуючого судді Ходачинського Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Плакоша Д.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Пащука З.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов обґрунтований тим, що 10.10.2025 відносно нього поліцейським Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Пащуком З.І. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5906444, згідно з якою його звинувачено у тому, що він о 13 год 44 хв 10.10.2025 у м. Камінь-Каширський по вул. Магдебурзького права керував автомобілем марки «Skoda», номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування Камінь-Каширським районним судом строком на один рік від 22.01.2025 року, чим порушив п. 2.1.а ПДР України. Вважає, що постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону. На обґрунтування цього зазначив, що транспортний засіб, в якому він перебував, не було зупинено працівниками поліції. Будь-якого правопорушення ним не вчинялось, адже окрім оскаржуваної постанови його не було обвинувачено у вчиненні в будь-якого інакшого правопорушення. Тому й всі подальші вимоги поліції до нього були незаконними. Крім цього працівники поліції, всупереч п. 4 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2025 року № 580-VIII, не виконали свого обов`язку та не надали йому можливості невідкладно дістатися до лікарняного закладу, оскільки він повідомляв поліцейських, що перебував у небезпечному для здоров`я стані, так як у нього існували шалені болі у поперековому відділі спини і того дня він перебував на стаціонарному лікуванні. Працівник поліції у протиправний спосіб не надав йому права скористатися конституційним правом на захист, оскільки він наполягав й подав клопотання про перенесення розгляду справи аби мати можливість скористатись послугами адвоката. Відповідач не ознайомив його з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Долучений до оскаржуваної постанови відеозапис із нагрудної камери поліцейського не може бути належним та допустимим доказом, оскільки не зазначено інвентарного номеру камери поліцейського, з якої було взято відеозапис, якщо такий і існує при матеріалах справи. До постанови не долучено доказів, передбачених ст. 251 КУпАП України, а саме: протоколу у справі про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновку експерта, речових доказів тощо. За таких умов постанову винесено без достатніх належних та допустимих доказів. Окрім того, вважає, що відповідачем винесено оскаржувану постанову із істотним порушенням його прав та правових гарантій. Постанову винесено «на місці вчинення правопорушення» (на дорозі) та відразу після того, як правопорушення нібито було вчинено. За таких умов він не мав часу та фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП України, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою тощо. Також зазначив, що нескладання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення не дало йому можливості висловити свою незгоду із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки ніде, окрім протоколу, він свою позицію зафіксувати не зміг би. В оскаржуваній постанові ніяким чином його пояснення або незгода із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення не відображені.

Позивач просить скасувати постанову серії ЕНА № 5906444 від 10.10.2025 у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді від 24.10.2025 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено провести у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

Ухвалою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 05.11.2025 замінено первісного відповідача поліцейського Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Пащука З.І. на належного відповідача Головне управління Національної поліції у Волинській області.

У поданому відзиві представник відповідача Самчук Я.Л. зазначив, що вимоги позивача вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Обґрунтовуючи свої доводи зазначив, що в ході розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, порушника було ознайомлено з матеріалами справи та винесено оскаржувану постанову, з якою ОСОБА_1 ознайомився та отримав її копію. Факт події та розгляд адміністративної справи було зафіксовано на нагрудну боді-камеру № SN043. Підійшовши до водія, поліцейський належним чином представився, пояснив суть порушення ПДР, причину та підставу зупинки. При перегляді відеозапису з бодікамери поліцейського зафіксовано, що водій ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом та перебував за кермом. Коли поліцейський пропонував викликати швидку медичну допомогу, ОСОБА_1 відмовлявся. Зазначив, що позивач скористався своїм правом на власний розсуд та не надав поліцейським письмові пояснення по суті вчиненого ним правопорушення. Враховуючи, що справа про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП розглянута посадовою особою, яка уповноважена КУпАП розглядати справи про вчинення адміністративних правопорушень, в межах наданих повноважень, вона є суб`єктом владних повноважень, в строк, при прийняті рішення було оцінено докази за внутрішнім переконанням в їх сукупності та керуючись законом і правосвідомістю, стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП, під час виконання службових обов`язків з дотриманням процедури розгляду справи, а тому є підстави для залишення оскаржуваної постанови без змін, а позовної заяви без задоволення.

З цих підстав просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відзиві також просив вважати причину пропуску строку для подачі відзиву поважною та поновити цей строк у зв`язку з тим, що відповідальний працівник Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, який відповідно до посадових обов`язків міг би представляти інтереси ГУНП у Волинській області в судовому засіданні в Камінь-Каширському районному суді Волинської області, перебував у додатковій відпустці, яка надана йому як учаснику бойових дій.

Позивачем подано до суду клопотання про залишення без розгляду відзиву на позовну заяву, оскільки відповідач, подавши відзив на позовну заяву поза межами встановленого строку для цього, не подав до суду заяви про поновлення процесуального строку для подання відзиву. Вважає, що перебування представника відповідача у відпустці не є причиною пропуску строку для подання відзиву. Заперечив щодо доданого представником відповідача відеозапису факту події та розгляду адміністративної справи, який був здійснений на нагрудну бодікамеру № SN043, оскільки в оскаржуваній постанові вказано, що долучено відеозапис із нагрудної камери поліцейського без інвентарного чи будь-якого іншого номера, з якої було взято відеозапис. Долучений представником відповідача до відзиву диск не значиться у додатках до відзиву і такий отримано у невстановленому законом порядку.

Просить залишити відзив на позовну заяву без розгляду.

В судовому засіданні 17.12.2025 ухвалою без оформлення окремого документа причини пропуску строку для подачі відзиву відповідачем були визнанні судом поважними, тому відзив прийнято та долучено до провадження. Також позивачем заявлялось клопотання про витребування з Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області інформації про кримінальне провадження щодо нього, у задоволені якого судом було відмовлено, оскільки позивач не обґрунтував яке значення ця інформація має для з`ясування обставин у адміністративному провадженні. При цьому представник відповідача також заперечував проти витребування цієї інформації, обґрунтовуючи це таємницею досудового розслідування.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Повідомив, що того дня звернувся до лікаря, який видав йому список ліків, що необхідно купити. Саме з цією метою він перебував у центрі міста, де багато аптек. Саме працівники поліції спровокували всю ситуацію щодо притягнення його до відповідальності.

Представник відповідача Самчук Я.Л. у судовому засіданні 17.12.2025 заперечив проти задоволення позовних вимог з викладених у відзиві підстав, просив відмовити у його задоволенні. У судове засідання 05.02.2026 відповідач присутність представника не забезпечило.

Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що постановою поліцейського Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Пащука З.І. серії ЕНА № 5906444 від 10.10.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Цією постановою позивача визнано винним у тому, що він 10.10.2025 о 13 год 44 хв на вул. Магдебурзького права в м. Камінь-Каширському Волинської області, керував автомобілем марки «Skoda», номерний знак НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування Камінь-Каширським районним судом Волинської області від 22.01.2025 строком на один рік, чим порушив п. 2.1а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Позивач до позову долучив копію оскаржуваної постанова та в подальшому копії медичних виписок

Відповідач до відзиву на позов також долучив копію оскаржуваної постанови у неповному вигляді, а також документи, що підтверджують повноваження представника та причини пропуску строку для подачі відзиву. Крім того долучено диск із відеозаписами з бодікамери поліцейського на місці події.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису,…, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Нормами ст. 77 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Позивач заперечив проти долучення до матеріалів справи та дослідження доданого до відзиву диску із відеозаписами з бодікамери поліцейського, обґрунтовуючи свою позицію тим, що конверт із записом не має жодної прив`язки до поліцейського чи його бодікамери. На підтвердження належності та допустимості цього доказу, відповідачем було долучено витяг із Журналу видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації. У записі № 4 відмічено, щоо ОСОБА_2 отримав 10.10.2025 справну бодікамеру з інвентарним № 12А, яку здав 11.10.2025 о 08:15. Долучений диск із відеозаписами з бодікамери поліцейського визнано судом належним та допустимим доказом.

На дослідженому диску відеозапис з бодікамери поліцейського починається із часової позначки 2025/10/10 13:44:34 автомобіль Skoda із затонованими вікнами повертає з площі Культури на вулицю Магдебурзького права у місті Камені-Каширському та одразу здійснює зупинку. Поліцейський ОСОБА_2 підходить до автомобіля та виявляє на місці водія ОСОБА_1 . При цьому поліцейський представляється, просить пред`явити документи та називає причину зупинки щоб перевірити чи є відмітка щодо спеціальних номерів у техпаспорті на автомобіль. Водій одразу повідомляє поліцейського, що їде у лікарню. Поліцейський ОСОБА_2 під час перевірки інформації про водія повідомляє, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами, тому він обмежує його право на керування автомобілем. Водій ОСОБА_1 , перебуваючи за кермом автомобіля, заперечує факт керування, зауважує, що йому треба до лікаря, тому не вважає, що керуючи автомобілем діє протиправно. О 14:08:00 поліцейський повідомляє водію про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, ознайомлює з його правами. ОСОБА_1 при цьому заявляє клопотання про перенесення розгляду справи, оскільки він бажає скористатись допомогою адвоката. ОСОБА_2 відхиляє заявлене клопотання, мотивуючи це тим, що поліцейські чекають на слідчо-оперативну групу, тому перенести розгляд справи не можуть, після цього відходить для винесення постанови. Далі на записі не відбувається ніяких дій водій ОСОБА_1 перебуває у транспортному засобі, поліцейський перебуває біля транспортного засобу На часовій позначці 14:44:44 поліцейський Пащук З.І. починає ознайомлювати водія зі складеною постановою, при цьому вже після оголошення постанови запитує водія, чи бажає той надати пояснення.

Висновки суду за наслідками дослідження та аналізу доказів і пояснень:

1. Встановлено факт керування 10.10.2025 о 13 год 44 хв на вул. Магдебурзького права у м. Камінь-Каширському Волинської області водієм ОСОБА_1 автомобілем марки «Skoda», номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується відеозаписом з бодікамери поліцейського. Заперечення водія цього факту на відеозаписі суперечать об`єктивним обставинам, які належно зафіксовані.

2. Не підтверджено факту керування транспортним засобом у стані крайньої необхідності. Пояснення позивача про звернення за медичною допомогою у день події та долучення відповідної виписки з історії хвороби не доводять факту, що ОСОБА_1 звернувся за допомогою до моменту події. Зокрема у виписці № 6040 від 21.10.2025 зазначено, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 10.10.2025 по 20.10.2025. Інкриміноване правопорушення були вчинено о 13:44, тому позивач міг звернутися до лікаря й після подій.

Судом у судовому засіданні було роз`яснено позивачу його право заявити клопотання і відкласти судовий розгляд для підтвердження звернення за медичною допомогою до події складення постанови, проте ОСОБА_1 не скористався таким правом. Тому на момент ухвалення рішення у суду відсутні будь-які підстави встановлювати факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані крайньої необхідності.

Оскільки саме позивач заявив про початок лікування у день події, то згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, саме на нього покладений обов`язок довести цю обставину, що не підтвердилась під час судового розгляду.

3. Поліцейський мав право скласти постанову про накладення адміністративного стягнення без попереднього складання протоколу про адміністративне правопорушення. Такі повноваження прямо передбачені нормами законодавства України:

Частиною 1 статті 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 (далі по тексту Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених зокрема статтею 126 КУпАП.

Згідно з пунктами 1 та 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

4. Водій був ознайомлений з його правами. На часовій позначці 14:08:33 відеозапису поліцейський починає ознайомлювати ОСОБА_1 з правами, при цьому водій заявляє клопотання про відкладення розгляду та порушення його права на захист. Попри незавершення процедури ознайомлення з його правами, відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 знає про свої права та їх застосовує, тому формальне незавершення процедури не вплинуло суттєво на процедуру притягнення до адміністративної відповідальності.

5. Не підтверджено факту позбавлення права керування транспортними засобами.

Верховний Суд висловив правову позицію в постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, зазначивши - оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України), суд має констатувати, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху. Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Пунктом 2.1а ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

На підтвердження відсутності посвідчення водія у ОСОБА_1 , у зв`язку з позбавленням його права керування, відповідачем не долучено жодного доказу.

Суд вважає, що відповідачем не доведено належними доказами факт позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, оскільки лише зазначення у тексті постанови «будучи позбавленим права керування Камінь-Каширським районним судом строком на один рік від 22.01.2025» є недостатнім доказом. Відсутність підтвердження цього факту суд вважає порушенням обов`язку суб`єкта владних повноважень, визначеного ч. 2 ст. 77 КАС Україні, що у цій справі має наслідком скасування постанови та закриття провадження у справі.

Згідно з позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17, сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

6. Відповідачем не доведено наявність підстав для зупинки транспортного засобу. Після зупинення автомобіля на вулиці Магдебурзького права поліцейський ОСОБА_2 повідомляє водія, що зупинив його для перевірки, чи є відмітка щодо спеціальних номерів у техпаспорті на автомобіль. Ця підстава зупинки транспортного засобу відсутня у переліку, визначеному в ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначає, що транспортний засіб було зупинено згідно з п. 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», так як водій порушив правила дорожнього руху, а саме керував будучи позбавленим права керувати транспортним засобом. Згодом у відзиві відповідач обґрунтовує підставу зупинки вже п. 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Під час судового розгляду не здобуто доказів наявності підстав для зупинки транспортного засобу.

7. Суд встановив порушення порядку розгляду справи, а саме поліцейський не з`ясував усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема водій неодноразово заявляв, що перебуває на лікуванні, але поліцейський не надав можливості особі підтвердити ці обставини. Крім того ОСОБА_2 запропонував надати пояснення ОСОБА_1 вже після складення та оголошення постанови, що суд вважає грубим процесуальним порушенням права на захист. Крім цього відмову від задоволення клопотання про відкладення розгляду справи для залучення захисника суд вважає необґрунтованою, оскільки не встановлено жодних обставин, які робили це неможливим.

Уцілому процедуру притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності шляхом годинного оформлення постанови про адміністративне правопорушення, при тому що особа перебуває в автомобілі «під наглядом» поліцейського, без належного реагування на скарги, суд вважає непропорційно обтяжливою, здійсненою із суттєвими порушеннями, а тому незаконною.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 357/10134/17 звертає увагу судів на норми ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Звертає увагу, що відповідно до вимог статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу принципу презумпції невинуватості, чинної в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд констатує, що під час розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем та встановлено факти суттєвих порушень під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності. У матеріалах справи підтвердження допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху в той день та час, оскільки ці твердження не підтверджені відповідними доказами під час розгляду справи.

У судовому засіданні не здобуто доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а тому позов належить задовольнити, скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору.

Керуючись ст. 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області сержанта поліції Пащука Захара Івановича від 10.10.2025 року серії ЕНА № 5906444 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Волинській області, 43025, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, буд. 11, .

Повний текст рішення суду складений 10.02.2026 року.

СуддяРоман ХОДАЧИНСЬКИЙ