Справа № 420/37453/25
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 лютого 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/37453/25
Перша інстанція: суддя Дубровна В.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого-судді Градовського Ю.М., суддів: Єщенка О.В., Казанчук Г.П., розглянувши питання про відкриття за апеляційною скаргою 297 комендатури охорони та обслуговування на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025р. про повернення позовної заяви позивачеві по справі за адміністративним позовом 297 комендатури охорони та обслуговування до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправним та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2025р. 297 комендатура охорони та обслуговування звернулася до суду із позовом до ВПВР УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця ВПВР УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Семиразума Є.В. від 25.09.2025р. про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №79187935 про стягнення з 297 комендатури охорони та обслуговування на користь ВПВР УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), виконавчого збору у розмірі 32 000грн. та пункт 3 Постанови про відкриття виконавчого провадження №79187935.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025р. позовну заяву разом з доданими документами повернуто позивачеві.

Не погодившись із даним судовим рішенням, 297 комендатура охорони та обслуговування подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2026р. у задоволенні клопотання 297 комендатури охорони та обслуговування про відстрочення сплати судового збору відмовлено, а апеляційну скаргу залишено без руху, у зв`язку із необхідністю подачі доказів про сплату судового збору у розмірі 2 422,4грн..

22.01.2026р. апеляційним судом зареєстроване повторне клопотання 297 комендатури охорони та обслуговування про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2026р. у задоволенні клопотання 297 комендатури охорони та обслуговування про відстрочення сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

28.01.2026р. 297 комендатура охорони та обслуговування повторно подала апеляційну скаргу, у якій, зокрема, просить поновити строк на апеляційне оскарження та відстрочити сплату судового збору.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 4.02.2026р. у задоволенні клопотання 297 комендатури охорони та обслуговування про відстрочення сплати судового збору відмовлено, а апеляційну скаргу залишено без руху, у зв`язку із необхідність заявлення клопотання про поновлення строку із зазначенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та надання доказів про сплату судового збору.

10.02.2026р. до суду надійшла заява апелянта про усунення недоліків апеляційної скарги.

Розглянувши подану апелянтом заяву, судова колегія виходить з наступного.

Частиною 1 ст.295 КАС України визначено, що апеляційні скарги на рішення суду подаються протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Крім того, строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч.2 ст.299 цього Кодексу.

Частиною 8 ст.169 КАС України передбачено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Колегія суддів зазначає, що процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

При цьому, сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку. Утім, при вирішенні питання про поважність наведених апелянтом причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду.

За таких обставин, реалізація проголошеного ч.8 ст.169 КАС України права на повторне звернення з апеляційною скаргою могла бути вчинена у найкоротший термін, з моменту отримання ухвали про повернення апеляційної скарги з підстав, визначених ч.2 ст.298 КАС України.

З матеріалів справи вбачається, що первісна апеляційна скарга подана скаржником у межах строку, встановленого КАС України, однак ухвалою апеляційного суду від 26.01.2026р. повернута, з підстав ч.2 ст.298 КАС України.

28.01.2026р. 297 комендатура охорони та обслуговування подала повторну апеляційну скаргу.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги/відмови у відкритті апеляційного провадження за вперше поданою апеляційною скаргою до дати повторного звернення з апеляційною скаргою і так далі.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги. Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Усталеною є судова практика, в тому числі і Верховного Суду (справи №806/2321/16, №826/24448/15, №806/2950/15, №200/11691/19-а, №405/7262/17, №1440/1822/18, №0840/3465/18 та низці інших), щодо питання оцінки поважності причин пропуску строку через неможливість сплати суб`єктом владних повноважень судового збору з огляду на відсутність у нього коштів для здійснення таких видатків. Верховний Суд неодноразово наголошував, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Отже, довготривала процедура погодження та сплати судового збору, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Крім того, у постанові від 24 липня 2023р. у справі №200/3692/21 Верховний Суд сформував висновок, згідно із яким строк на апеляційне оскарження у разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:

- первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;

- повторне подання апеляційної скарги відбулось в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;

- доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником;

- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що необхідність сплати судового збору при поданні апеляційної скарги встановлена законом, а тому відповідач, подаючи вперше апеляційну скаргу без надання документа про сплату судового збору, достеменно розумів про допущення ним порушення норм процесуального права.

Окрім того, звертаючись із повторною апеляційної скаргою апелянтом не було усунуто недоліки апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої скарги, а саме не надано документа про сплату судового збору.

При цьому, звертаючись із повторною апеляційною скаргою, апелянт не надає жодних доказів вчинення послідовних та регулярних дій з моменту винесення судом апеляційної інстанції ухвали від 26.01.2025р., якою повернуто апеляційну скаргу, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України, які б свідчили, що заявник дійсно бажає реалізувати своє право на апеляційне оскарження у цій справі.

У свою чергу, скаржником не вказано підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, які б ґрунтувались на наявності обставин, що відповідають наведеним вище критеріям поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи викладене, судова колегія не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

За правилами п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на викладене, судова колегія зазначає, що апелянтом не виконано вимоги ухвали без руху та попущено строк подачі апеляційної скарги.

Приписами ч.3 ст.299 КАС України визначено, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.295, 299 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви 297 комендатури охорони та обслуговування про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою 297 комендатури охорони та обслуговування на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025р. про повернення позовної заяви позивачеві по справі за адміністративним позовом 297 комендатури охорони та обслуговування до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправним та скасування постанови.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий-суддя Ю.М. Градовський

Судді О.В. Єщенко

Г.П. Казанчук