Справа № 160/31065/25
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2026-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рянська В.В., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -
28.10.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла подана через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій позивач просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) щодо: незаконного внесення ОСОБА_1 до розшуку ТЦК; ініціювання його примусового приводу через Національну поліцію України без законних підстав; накладення адміністративного штрафу без складання належного протоколу та без повідомлення особи; вимоги особистої явки, застосування психологічного тиску та переслідування через органи поліції; неврахування офіційно підтвердженого факту полону ОСОБА_1 у 2022 році; повторної травматизації, що призвела до погіршення психоемоційного стану;
- визнати протиправною бездіяльність ТЦК, що виразилась у невжитті заходів для перевірки достовірності поданих документів ОСОБА_1 , у нескасуванні незаконного розшуку та у невнесенні до відповідних реєстрів відомостей про факт полону;
- зобов`язати ТЦК: скасувати незаконний розшук ОСОБА_1 у своїх внутрішніх базах; забезпечити повне зняття з розшуку у базах МВС України, Національної поліції України, Міністерства оборони України, обласного ТЦК та інших органів, до яких було передано інформацію; внести до реєстрів ТЦК та державних баз відомості про факт полону ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи»; усунути всі перешкоди у реалізації законних прав позивача на свободу пересування, соціальний захист і відновлення репутації; надати письмове підтвердження суду та ОСОБА_1 про виконання всіх зазначених дій у строк, визначений судом;
- зобов`язати ТЦК направити до Державного бюро розслідувань та органів прокуратури повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 364, 365, 366, 367 Кримінального кодексу України, посадовими особами ТЦК, винними у протиправних діях щодо ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ТЦК видалити з усіх інформаційних систем і баз даних неправомірно внесені персональні відомості позивача, надати офіційне спростування недостовірних даних про нібито «ухилення» ОСОБА_1 від військового обов`язку;
- стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу за рахунок коштів Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 250000,00 грн, завдану протиправними діями ТЦК.
Ухвалою від 03.11.2025 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
06.11.2025 у встановлений строк надійшла заява позивача з документом про сплату судового збору за подання позовної заяви та доказами надіслання копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу 05.11.2025 листом з описом вкладення.
Ухвалою від 11.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
14.11.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, у задоволенні якої було відмовлено ухвалою від 17.11.2025.
19.11.2025 надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, у задоволенні якої було відмовлено ухвалою від 21.11.2025.
11.02.2026 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом тимчасової заборони ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також органам Національної поліції України (та їх територіальним підрозділам) до набрання законної сили рішенням суду у цій справі: вчиняти будь-які дії щодо розшуку ОСОБА_1 ; ініціювати та/або виконувати примусовий привід / доставлення ОСОБА_1 до ТЦК; здійснювати будь-які інші дії, спрямовані на встановлення місцезнаходження, затримання, супровід, доставлення ОСОБА_1 до ТЦК на підставі даних «розшуку ТЦК», відомостей з інформаційних систем (у тому числі «Резерв+») або звернень/ орієнтувань.
Заяву обґрунтовано тим, що відповідач протиправно, на думку позивача, ініціював його розшук. У застосунку «Резерв+» зазначено те, що позивача розшукує ТЦК, який 22.02.2025 звернувся до Нацполіції, щоб доставити позивача до ТЦК. Комісією з питань встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, утвореною при Міністерстві розвитку громад та територій України, за результатами засідання від 12 січня 2026 року, на підставі заяви позивача від 28 серпня 2025 року, ухвалено рішення про встановлення факту його позбавлення особистої свободи. Комісією встановлено перебування позивача в полоні з 29.03.2022 до 04.07.2022. Факт перебування позивача у полоні мав бути перевірений відповідачем станом на дату ініціювання його розшуку. ІНФОРМАЦІЯ_4 у відповіді від 30.09.2025 № 195/1/4847 підтвердив право позивача на відстрочку у зв`язку з фактом перебування у полоні, водночас повідомляє про необхідність особистого прибуття позивача для вирішення питання щодо виключення відомостей про порушення правил військового обліку. Листом відділення поліції № 9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 04.10.2025 повідомлено про автоматичне накладення штрафу на позивача за вчинення адміністративного правопорушення. Позивач зазначає, що існує ризик обмеження його свободи, затримання та примусового доставлення до ТЦК. Невжиття забезпечення позову може ускладнити або унеможливити виконання судового рішення, що буде ухвалено у цій справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до заяви документи, матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Частиною четвертою статті 150 КАС України передбачено, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Положеннями процесуального закону передбачено конкретні умови і підстави для застосування судом заходів забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову повинні бути нерозривно пов`язані з предметом позову і правами, про судовий захист яких іде мова, а заява, подана в порядку вказаних статей КАС України, повинна містити належні обґрунтування необхідності застосування таких процесуальних повноважень з поданням на їх підтвердження належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів.
Заходи забезпечення позову застосовуються задля гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині другій статті 150 КАС України.
Позивачем пред`явлено пов`язані позовні вимоги про визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача, та похідні позовні вимоги про зобов`язання відповідача вчинити певні дії у зв`язку з оголошенням позивача у розшук 22.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 та направленням електронного звернення до органу Національної поліції через неприбуття за повісткою до ТЦК та СП.
У листі ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.09.2025 № 2825 зазначено, що 17.02.2025 ОСОБА_1 не прибув за повісткою для проходження військово-лікарської комісії, про причини неявки не повідомив. 22.02.2025 ОСОБА_1 оголошено в розшук у зв`язку з ознаками в його діях правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Повідомлено про необхідність його особистого прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 для складення протоколу про адміністративне правопорушення або заяви про сплату штрафу, та для отримання направлення про проходження військово-лікарської комісії.
Листом ІНФОРМАЦІЯ_7 від 30.09.2025 № 195/1/4847 повідомлено ОСОБА_1 про те, що він перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 , був звільнений від призову на військову службу у зв`язку з досягненням 27-річного віку та зарахований у запас військовозобов`язаних (протокол № 12 від 27.06.2019). Персональні дані уточнено 13.09.2025, що значно перевищує встановлений термін. Направлену на адресу ОСОБА_1 повістку від 13.02.2025 № 2458913 повернуто відправнику 19.02.2025. 22.02.2025 було відправлено до відділу поліції № 9 (с. Софіївка) Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області електронне звернення через неприбуття за викликом у строк і місце, зазначені у повістці. Листом ІНФОРМАЦІЯ_7 повідомлено про необхідність особистого прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 для виключення відомостей про порушення з Державного реєстру та подання заяви про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами першою, третьою статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Згідно з підпунктом 1 пункту 27 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024, під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.
Пунктом 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку; повідомляють Національній поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо яких надсилалося звернення відповідно до вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку.
Згідно з пунктом 15 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024, керівники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження відповідного керівника обласного (Київського та ІНФОРМАЦІЯ_8 з визначеними строками та обсягами призову резервістів та військовозобов`язаних: звертаються до територіального органу (підрозділу) поліції для адміністративного затримання та доставлення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За своєю суттю інститут забезпечення позову як в адміністративному судочинстві, так і в інших його видах, є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у разі задоволення позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Факт протиправності оскаржуваних дій та бездіяльності відповідача потребує доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх доказів у справі.
Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.10.2025 № 2898 повідомлено позивача, що для зняття з розшуку йому необхідно прибути до вказаного відділу РТЦК для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (у зв`язку з неприбуттям за повісткою для проходження військово-лікарської комісії).
У листі Міністерства розвитку громад та територій України від 21.01.2026 № 1677/7/10-26 зазначено, що 12.01.2026 Комісією з питань встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України за результатами розгляду заяви позивача від 28.08.2025 ухвалено рішення про встановлення факту позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України стосовно позивача.
Позивач просить забезпечити позов шляхом тимчасової заборони ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також органам Національної поліції України (та їх територіальним підрозділам) до набрання законної сили рішенням суду у цій справі: вчиняти будь-які дії щодо розшуку ОСОБА_1 ; ініціювати та/або виконувати примусовий привід / доставлення ОСОБА_1 до ТЦК; здійснювати будь-які інші дії, спрямовані на встановлення місцезнаходження, затримання, супровід, доставлення ОСОБА_1 до ТЦК на підставі даних «розшуку ТЦК», відомостей з інформаційних систем (у тому числі «Резерв+») або звернень/ орієнтувань.
Вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з ухваленням відповідного рішення. У свою чергу, забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду.
Факт вчинення відповідачем дій та бездіяльності, які, на думку позивача, порушують його права та інтереси, не може автоматично свідчити про те, що такі дії та бездіяльність є очевидно протиправними і що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.
Доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення судового рішення в адміністративній справі, реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову, а також, що відновлення прав та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим, суду не надано.
З огляду на визначений позивачем предмет спору, характер спірних правовідносин, суд вважає, що доводи позивача, якими обґрунтовано заяву про забезпечення позову, не можуть бути підставою для забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Суддя В.В. Рянська