Справа № 688/5773/25
Суддя: Огороднік І. В.
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 688/5773/25
№ 2-а/688/3/26
Рішення

Іменем України

11 лютого 2026 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі

головуючий суддя Огородніка І.,

секретар судового засідання Варшавської Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м. Київ про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернувся в суд з адміністративним позовом та просив постанову працівника Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України серія ЕЙА №5995494 від 22.10.2925 року, відповідно до якої його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. скасувати як незаконну і справу закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування адміністративного позову покликається на те, що 07 листопада 2025 року у застосунку «Партмоне» випадково виявив інформацію про те, що 22.10.2025 року постановою Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (прізвище працівника управління невідоме, оскільки не отримував копії постанови і у мобільному застосунку «Дія» також відсутня інформація) серія ЕНА №5995404 від 22.10.2025 р. його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч1 ст.122 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Вважає, цо дана постанова відносно нього прийнята з порушеннями норм матеріального та процесуального права.

Так, у своїй постанові (інформація з «Портмоне;») відповідач зазначив про те, що 22.10.2025 року, по вул. Миру у місті Хмельницькому, керував транспортним засобом, а саме мотоциклом н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16, який вказує рух по смугах, а саме з смуги, яка дозволяє рух ліворуч, здійснив рух прямо чим порушив вимоги п. 8.4. ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.122 КУпАП. Однак, таке твердження патрульної поліції суперечить обставинам справи.

Вказав, що не керував мотоциклом, а керувала інша особа при зазначених поліцуйськми обставинах вказаного правопорушення.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначає, що відповідач не погоджуюся із заявленими вимогами позивача, оскільки адміністративний позов останнього є необгрунтований та безпідставним, а тому заявлені вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

22.10.2025 року, інспектором 1 взводу 1 роти батальйону УПП в Хмельницькій області ДПП, під час виконання службових обов`язків, було виявлено та в подальшому встановлено, як Позивач (водій) керуючи транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_2 порушив вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», а саме здійснив рух прямо зі смуги, яка дозволяє рух лише ліворуч, чим порушив п. 8.4. «г» ПДР України, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З наявного відеозапису із службового (автомобільного) відеореєстратора працівників поліції (Додаток №1, файл) вбачається що мотоцикл КХ200- 23 д.н.з. НОМЕР_3 в зоні дії дорожнього знаку 5.16, здійснив рух прямо з лівої смуги для руху. Після чого, Інспектором за допомогою спеціальних світлових та звукових сигналів було зупинено вказаний мотоцикл під керуванням позивача.

В той же час з наявних відеозаписів із нагрудного відеореєстратора 475929 (Додаток 1, файли с1ір-0 - с1ір-8) чітко вбачається, як поліцейський після зупинки транспортного засобу підійшов до водія, пояснив йому причину зупинки та повідомив про порушення вимог д.з.5.16 ПДР України. В подальшому, після здійснення перевірки особи у відділі поліції інспектор повідомив про розгляд справи про адміністративне правопорушення, ознайомив водія з його правами згідно ст.63 КУ та ст.268 КУпАП. Після винесення постанови водію було запропоновано отримати примірник постанови, на що останній відмовився.

Варто наголосити, що твердження позивача стосовно керування мотоциклом іншою особою є надуманими, оскільки спростовуються наявними матеріалами віедофіксації з автомобільного та нагрудного відеореєстраторів.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, клопотання про допит свідка та витребування доказів в суді не підтримали, представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх участі позовні вимоги підтримують.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак у відзиві просив розглядати справу у відсутності представника.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Клопотання про витребування доказів та допит свідка задоволенню не підлягають, оскільки позивач та його представник не з`явились в судове засідання та безпосередньо його не підтримали не надавши додаткові мотиви даних клопотань.

На підставі ч. 1 ст.227 КАС України 02.02.2026 суд перейшов до стадії ухвалення рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 11.02.2026.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 22.10.2025 року, інспектором 1 взводу 1 роти батальйону УПП в Хмельницькій області ДПП, під час виконання службових обов`язків, було виявлено та в подальшому встановлено, як Позивач (водій) керуючи транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_2 порушив вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», а саме здійснив рух прямо зі смуги, яка дозволяє рух лише ліворуч, чим порушив п. 8.4. «г» ПДР України, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. З наявного відеозапису із службового (автомобільного) відеореєстратора працівників поліції вбачається що мотоцикл КХ200- 23 д.н.з. НОМЕР_3 в зоні дії дорожнього знаку 5.16, здійснив рух прямо з лівої смуги для руху. Після чого, Інспектором за допомогою спеціальних світлових та звукових сигналів було зупинено вказаний мотоцикл під керуванням позивача.

Відповідно до п. 8.4г «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 № 1306, наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Згідно заборонного знаку 4.4 «Рух прямо або праворуч»: Знак дозволяє рух лише прямо або праворуч. Дія знака не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знака поширюється на перехрещення проїзних частин, перед яким він встановлений.

Положеннями ч. 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно положень ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Твердження позивача про те, що він не порушував вимог дорожніх знаків та Правил дорожнього руху, спростовуються зазначеним відеозаписом.

Таким чином, надані відповідачем докази, зокрема відеозапис, підтверджують факт порушення позивачем вимог дорожнього знаку 4.4 «Рух прямо або праворуч» та Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Таким чином, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у тому числі щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у справі № 753/4366/17 від 17.05.2018 року.

Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частина 1 статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Слід також вказати, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази на підтвердження вини позивача є належними, достатніми та допустимими, постанова по справі про адміністративне правопорушення була винесена з дотриманням ст.ст. 251, 258, 268, 283 КУпАП.

Викладене позивачем в позовній заяві об`єктивно не підтверджується, суд сприймає це критично і розцінює як намагання уникнути від адміністративної відповідальності, тому зважаючи на відсутність підстав для скасування постанови, у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 122, 283, 288 КУпАП ст. ст. 9, 19, 20, 74, 77, 90, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м. Київ про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ігор ОГОРОДНІК