Справа № 260/4180/24
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2026-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 рокуЛьвівСправа № 260/4180/24 пров. № А/857/23078/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Медико-діагностичний центр «Доля» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року у справі за позовом Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Приватного підприємства «Медико-діагностичний центр «Доля» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

суддя у І інстанції Іванчулинець Д.В.,

час ухвалення судового рішення не зазначено,

місце ухвалення судового рішення м. Ужгород,

дата складення повного тексту рішення 14 травня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року Закарпатське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі ОВ ФСЗОІ ) звернулося до суду із адміністративним позовом, у якому просило стягнути з Приватного підприємства «Медико-діагностичний центр «Доля» (далі ПП «Медико-діагностичний центр «Доля») адміністративно-господарські санкції та пеню в сумі 53122,87 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.05.2025 року у справі № 260/4180/24, ухваленим у порядку письмового провадження, позов було задоволено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу ПП «Медико-діагностичний центр «Доля»», у 2023 році становила 9,8 осіб , що округлюється до 10 осіб. Тому обов`язок щодо виконання нормативу робочих місць для працевлаштування однієї особи з інвалідністю відповідно до приписів частини 1 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» в редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон №875-XII) у відповідача виник з 2023 року, який виконаний не був і підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

У апеляційній скарзі ПП «Медико-діагностичний центр «Доля» просило скасувати вказане рішення суду першої інстанції та у задоволенні позову ОВ ФСЗОІ відмовити.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що обов`язок підприємства зі створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком займатися пошуком таких осіб для їх працевлаштування. Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавці зобов`язані своєчасно та в повному обсязі у встановленому порядку подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

Відповідачем такі вимоги дотримано та подано відповідну форму звітності у встановленому порядку і спосіб.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОВ ФСЗОІ підтримало доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечило обґрунтованість апеляційних вимог та просило залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження факту створення робочих місць за три дні до дати подання звітності, а значить і належного виконання обов`язків.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції та слідує з матеріалів справи, ОВ ФСЗОІ у автоматизованому режимі було сформовано розрахунок адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік, ПП «Медико-діагностичний центр «Доля», відповідно до якого середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за рік становила 10 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, - 0 осіб при нормативі робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю - 1 особа.

Середня річна заробітна плата штатного працівника відповідача складає 103230,85 грн та за 1 робоче місце, незайняте особою з інвалідністю, сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю становить 51615,42 грн. У зв`язку з порушенням терміну сплати адміністративно-господарських санкцій на 73 дні ПП «Медико-діагностичний центр «Доля» нараховано пеню в сумі 1507,45 грн.

Оскільки адміністративно-господарські санкції в розмірі 51615,42 грн та пеня в розмірі 1507,45 грн у добровільному порядку ПП «Медико-діагностичний центр «Доля» не сплачено, ОВ ФСЗОІ звернулося до адміністративного суду із позовом про їх стягнення у примусовому порядку.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами регламентовано приписами Закону №875-ХІІ.

Частиною 3 статті 18 Закону №875-ХІІ встановлено обов`язок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами частини 1 статті 19 Закону №875-ХІІ для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за пік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Згідно із положеннями частин 2, 4, 11 статті 19 Закону №875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.03.2023 №14-2, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.03.2023 за №457/39513, затверджено Порядок та Форми надання Пенсійним Фондом України Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформації з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Порядок надсилання розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.03.2023 №14-1 та наказом Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю від 10.03.2023 №17, які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 15.03.2023 за №456/39512.

У відповідності до приписів цього Порядку Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю отримує від Пенсійного Фонду України інформацію:

про працевлаштованих осіб з інвалідністю;

про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;

необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою статті 19 Закону.

За приписами частин 11, 14 статті 19 Закону №875-ХІІ Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.

Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що розрахунок адміністративно-господарських санкцій виконується в автоматизованому режимі без втручання працівників Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, для усіх роботодавців на підставі даних податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, форму якого затверджено наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №111/26556 (зі змінами), що надана роботодавцем до контролюючих органів за основним місцем обліку.

Згідно із частиною 1 статті 20 Закону №875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Приписами частини 2 статті 20 Закону №875-ХІІ передбачено, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи зі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Як встановлено частиною 4 статті 20 Закону №875-ХІІ, адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Відтак, ОВ ФСЗОІ у автоматизованому режимі було сформовано та підписано розрахунок адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік, ПП «Медико-діагностичний центр «Доля», за яким середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за рік становила 10 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, - 0 осіб, при нормативі робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю - 1 особа.

При цьому ПП «Медико-діагностичний центр «Доля» нараховано адміністративно-господарські санкції в розмірі середньорічної заробітної плати штатного працівника за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, в сумі 51615,42 грн та пеню в сумі 1507,45 грн за порушення терміни сплати адміністративно-господарських санкцій на 73 дні.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, згідно із податковими розрахунками сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного податку (далі - Податковий розрахунок) за І-IV квартали 2023 року ПП «Медико-діагностичний центр «Доля»» середньооблікова кількість штатних працівників за вказані періоди становить:

за І квартал 2023 року 8+9+10 осіб;

за ІІ квартал 2023 року 11+12+11 осіб;

за ІІІ квартал 2023 року 11+10+9 осіб;

за IV квартал 2023 року 9+9+9 осіб.

При цьому у графі 102 вказаного розрахунку зазначено, що кількість працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, становить за І-IV квартал 2023 року 0 осіб.

Суд першої інстанції в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» слушно врахував висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 18.06.2023 року у справі №815/3117/18, та дійшов вірного висновку про те, що виходячи із приписів частини 2 статті 19 Закону №875-ХІІ, оскільки середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу ПП «Медико-діагностичний центр «Доля» у 2023 році становила 9,8 осіб (8+9+10+11+12+11+11+10+9+9+9+9)/12), таку слід округлити до 10 осіб, що свідчить про невиконання відповідачем нормативу робочих місць для працевлаштування однієї особи з інвалідністю у 2023 році.

Оцінюючи доводи ПП «Медико-діагностичний центр «Доля» про відсутність підстав для стягнення з підприємства спірних адміністративно-господарських санкцій з огляду на відсутність у підприємства обов`язку здійснювати самостійний пошук працівників осіб з інвалідністю, апеляційний суд зазначає таке.

У відповідності до приписів частини 3 статті 18 Закону №875-ХІІ підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок подання форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» затверджено наказом Міністерства економіки України від 12.04.2022 № 827-22, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.05.2022 за № 565/37901.

У відповідності до пункту 1.5 вказаного Порядку Форма № 3-ПН заповнюється та подається роботодавцем до філії міжрегіонального/регіонального центру зайнятості (або до міського, районного, міськрайонного центру зайнятості - до дати припинення їхньої діяльності) (далі - центр зайнятості) незалежно від місцезнаходження роботодавця з дня виникнення в нього потреби в підборі працівників та/або з дати відкриття вакансії, але не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення нового робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

При цьому відповідачем не надано доказів на підтвердження факту створення робочих місць за три дні до дати подання звітності, а значить і належного виконання обов`язку, передбаченого частиною 3 статті 18 Закону №875-ХІІ. У доданих ПП «Медико-діагностичний центр «Доля» до відзиву звітностях відсутні вакансії для осіб з інвалідністю.

Отже, слід погодитися із висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не були вжиті усі залежні від нього заходи на виконання нормативу робочих місць для працевлаштування особи з інвалідністю в 2023 році.

Доводів щодо наявності методологічних чи арифметичних помилок ОВ ФСЗОІ при нарахуванні спірних адміністративно-господарських санкцій та пені апелянтом не наведено.

Підсумовуючи викладене, на думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Приватного підприємства «Медико-діагностичний центр «Доля» залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року у справі №260/4180/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар