Справа № 160/13773/22
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 листопада 2025 рокуСправа №160/13773/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2022 року, що набрало законної сили 29.11.2022, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.04.2019 на підставі довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції України по Дніпропетровській області від 15.06.2022 року №3/275, та виплатити пенсію з урахуванням раніше сплачених сум. (а.с.26-32).

22 жовтня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, у якій він просить: замінити стягувача у справі №160/13773/22, з ОСОБА_2 на правонаступника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2025 заяву призначено до розгляду у судове засідання на 10.11.2025.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно ч.9 ст.205 та ч.2 ст.379 КАС України розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, наявним в матеріалах справи.

Відповідно до свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01 травня 2025 року державним нотаріусом Першої Павлоградської нотаріальної контори видано Свідоцтво про право на спадщину за законом НСХ 659839 та НСХ 659840, згідно якого ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 .

У зв`язку з чим, ОСОБА_1 звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, мотивуючи її тим, що він, як син померлого пенсіонера, який отримував пенсію за вислугу років, є його правонаступником в частині отримання неодержаних за життя стягувача пенсійних виплат, оскільки забезпечується пенсією у разі втрати годувальника.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ст.52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 4 ст.379 КАС України).

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до ч.1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зміст ст. 61 Закону № 2262-ХІІ узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.

Зокрема, згідно ст.ст. 1218, 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Статтею 1227 Цивільного кодексу України, в свою чергу, визначено те, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї.

Таким чином, з аналізу наведених норм слідує, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, до складу спадщини не включаються.

Разом з цим, норма ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ містить перелік осіб, які можуть претендувати на отримання нарахованої, проте не отриманої за життя пенсії (доплати до пенсії) пенсіонером з числа військовослужбовців, а також умови, за яких такі особи можуть отримати право на виплату цих коштів.

Так, вищевказаними положеннями Закону № 2262-ХІІ запроваджено спеціальне правило, в силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При цьому, однією з умов виплати пенсії вказаним особам, що не включається до складу спадщини, є те, що пенсія (доплата до пенсії) повинна бути недоодержана за життя померлого пенсіонера.

Отже, Закон № 2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Саме такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Суд, звертає увагу заявника, що відмова пенсійного органу у виплаті таких сум є підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

З огляду на вищенаведені висновки, враховуючи відповідне законодавче регулювання та судову практику, що склалася при вирішенні спірних правовідносин аналогічного характеру, а також беручи до уваги необхідність дотримання критерію ефективності у правовідносинах щодо захисту осіб, що наділені правом отримання нарахованих, але неодержаних за життя пенсіонера сум пенсії, вказане процесуальне питання не може бути вирішене за правилами статей 52, 376 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони у виконавчому провадженні.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 15.02.2024 у справі № 420/25417/21, від 01.05.2023 у справі № 520/926/21, від 21.11.2023 у справі № 420/25799/21.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, у зв`язку з чим відсутні правові підстав для заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні (листі), а заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 294, 295 379 КАС, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до положень ст. 256 КАС України та може бути оскаржена в строк і порядок, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева