Справа № 160/255/25
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2026 року м. Дніпросправа № 160/255/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Тарантюк А.Р.

розглянувши в м. Дніпро у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року (суддя Царікова О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться зазначена справа.

Позивач просить визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з метою дотримання вимог податкового та іншого законодавства фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 по 31.12.2023;

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення- рішення: від 08.11.2024 № за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами у розмірі 479374,12 грн. та штрафних санкцій у розмірі 119843,53 грн.; від 08.11.2024 № за платежем військовий збір, що сплачує фізична особа за результатами річного декларування у розмірі 39947,84 грн. та штрафних санкцій у розмірі 9986,96 грн.; від 08.11.2024 № за штрафні санкції у розмірі 340,00 грн.; від 08.11.2024 № адміністративні штрафи та інші санкції у розмірі 6700,00 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не було враховано, що позивач по справі просить визнати неправомірними саме дії відповідача по проведенню перевірки та як наслідок, неправомірним винесені за результатами такої перевірки податкові повідомлення-рішення.

Підставами для визнання дій відповідача неправомірними є порушення вимог чинного законодавства щодо своєчасного ознайомлення платника податків з наказом на проведення перевірки та письмовим повідомленням, з огляду на що позивач зазначає в позові, що перевірка була проведена без достатніх правових, а відтак є неправомірною.

Представник позивача апеляційну скаргу підтримав.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Як було встановлено судом першої інстанції, на підставі пп.191.1.1 п.191.1 ст.191, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75. ст.75, пп.78.1.7 п.78.1 ст.78, ст.79, п.82.2 ст.82, пп.69.351 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), та у зв`язку з отриманням інформації щодо значних обсягів переказів на рахунок фізичної особи з використанням реквізитів ЕПЗ (p2p-платежі) фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято наказ від 15.07.2024 №2921-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи- платника податків ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 15.07.2024 №2921-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи- платника податків ОСОБА_1 на підставі пп. 191.1.1 п. 191.1 ст. 191, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1, 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, пп. 69.351 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), у зв`язку з отриманням інформації щодо значних обсягів переказів на рахунок фізичної особи з використанням реквізитів ЕПЗ (p2p-платежі) фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), посадовими особами контролюючого органу проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи платника податків ОСОБА_1 з 28.08.2024 тривалістю 2 робочих дні за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 з метою дотримання вимог податкового та іншого законодавства.

Запит про надання документів направлено позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та отримано позивачем 29.05.2024, про що свідчить власноручний підпис останнього про отримання поштового направлення на рекомендованому повідомленні про вручення.

Наказ та повідомлення про проведення перевірки направлено позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та отримано позивачем 14.08.2024, про що свідчить власноручний підпис останнього про отримання поштового направлення на рекомендованому повідомленні про вручення.

За результатами перевірки Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області складено акт від 05.09.2024 №2504/04-36-24-08/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з метою дотримання вимог податкового та іншого законодавства фізичною особою -платником податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2023 по 31.12.2023», у якому зазначено про порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме:

- пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п.176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України, а саме: неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2023 рік;

- пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 та п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України у частині заниження загального річного оподаткованого доходу внаслідок не декларування грошових коштів, які надійшли від фізичних осіб на банківський рахунок із використанням реквізитів ЕПЗ (p2p-платежі), у результаті визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2023 рік на суму 479 374,12 грн.;

- пп. 1.2, пп. 1.3 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, у зв`язку з чим, занижено суму військового збору за 2023 рік на суму 39 947,84 грн;

- п. 121.2 ст. 121 Податкового кодексу України, щодо ненадання відповіді на запит контролюючого органу, надісланий відповідно до підстав, передбачених пп.73.3.1 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України.

Акт перевірки направлено позивачу 05.09.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та повернуто на адресу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з відміткою «повернення за закінченням терміну зберігання».

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області винесено на ім`я позивача податкові повідомлення-рішення:

- від 08.11.2024 № (форма «Р»), за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами у розмірі 479 374,12 грн. та штрафних санкцій у розмірі 119 843,53 грн.;

- від 08.11.2024 № (форма «Р»), за платежем військовий збір, що сплачує фізична особа за результатами річного декларування у розмірі 39 947,84 грн. та штрафних санкцій у розмірі 9 986,96 грн.;

- від 08.11.2024 № (форма «ПС»), за штрафні санкції у розмірі 340,00 грн.;

- від 08.11.2024 № (форма «ПС»), адміністративні штрафи та інші санкції у розмірі 6 700,00 грн.

Податкові повідомлення-рішення направлено позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та отримано позивачем 20.11.2024, про що свідчить власноручний підпис останнього про отримання поштового направлення на рекомендованому повідомленні про вручення.

Позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскаржених податкових повідомлень-рішень було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до положень п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

У відповідності до п. 78.1. Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (пп. 78.1.1);

- виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (пп. 78.1.4).

Відповідно до п. 79.1, 79.2 ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом. Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Як встановив суд першої інстанції, висновок про необхідність призначення перевірки

ґрунтувався на тому, що листами Державної податкової служби України від 26.03.2024 за №8651/7/99-00-24-01-02-07, та від 21.08.2024 №23858/7/99-00-24-04-03-07 повідомлено контролюючий орган про отриману від Національного банку України інформацію листами від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ (вх. ДПС №33529/5 від 22.03.2024 року), та від 09.08.2024 №57-0008/60696/БТ (вх. №87431/5 від 20.08.2024).

Листом НБУ від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ було, зокрема, повідомлено ДПС України, щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (p2p-платежі) у 2023 році.

З огляду на отриману інформацію, що може свідчити про правопорушення та/або використовуватися для запобігання, виявлення, припинення розслідування правопорушень, притягнення винних осіб до відповідальності за вчинення, надаємо додаток до цього листа (далі - Додаток) з переліком фізичних осіб та загальними обсягами оборотів за 2023, ЕПЗ яких брали участь у схемі обходження заборони здійснення платежів на користь осіб, які організують, проводять азартні ігри на території України без відповідної ліцензії.

Відповідно до додатку до вказаного листа, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у 2023 році мав дебетовий оборот у сумі 2 662 013,00 грн., та кредитовий оборот у сумі 2 663 190,00 грн.

Крім того, листом Державної податкової служби України від 26.03.2024 за №8651/7/99-00-24-01-02-07 також визначено, що при опрацюванні зазначеної інформації слід забезпечити направлення/вручення платникам податків повідомлень про обов`язок подання декларації про майновий стан та доходи за звітний (податковий) рік та залучення до декларування зазначених платників податків, а у разі неподання декларацій забезпечити одержання від згаданих платників податків - фізичних осіб відповідних пояснень та їх документального підтвердження згідно з положеннями п. 73.3 ст. 73 ПК України та у разі підтвердження фактів порушень вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на органи ДПС, забезпечити залучення таких платників податків до декларування одержаних доходів, а у разі невиконання платниками податків податкового обов`язку - здійснення контрольно-перевірочних заходів з урахуванням вимог та обмежень, встановлених Кодексом.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що з огляду на отримання відповідачем від ДПС України інформації, наданої листом Національного банку України від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у 2023 році, зокрема фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), дебетовий оборот по рахунку якого складає 2 662 013,00 грн., кредитовий оборот 2 663 190,00 грн., оскільки вказаний дохід не було включено позивачем до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, у контролюючого органу були законні підстави, після отримання в установленому законодавством порядку такої інформації, здійснити документальну позапланову перевірку позивача.

Наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення доводи апеляційної скарги спростовують.

Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.

Згідно пп. 14.1.55 п. 14.1 ст. 14 ПК України дохід, отриманий з джерел за межами України, - це будь-який дохід, отриманий резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами, від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження інвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних контролюючим органам.

Згідно з пп. 162.1.1 п. 162.1 ст.162 ПК України платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно з пунктом 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування доходів фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.

Підпунктом 164.1.1 пункту 164.1 статті 164 ПК України встановлено, що загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Пункт 164.2 статті 164 ПК України встановлює перелік видів доходів, що включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку. Так, серед іншого до такого доходу віднесені інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу (підпункт 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 ПК України).

При цьому у статті 165 ПК України наведено перелік доходів, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, у статті 166 ПК України передбачені випадки, за яких платник податків може зменшити загальний оподатковуваний дохід на розмір податкової знижки.

Відповідно до пункту 164.3 статті 164 ПК України при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і негрошовій формах.

За загальним правилом, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами (пункт 167.1 статті 167 ПК України).

Пункти 167.2-167.5 статті 167 ПК України встановлюють випадки, за яких до бази оподаткування застосовується ставка податку, відмінна від загальної.

Згідно з підпунктом «в» пункту 176.1 статті 176 ПК України платники податку зобов`язані подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов`язковим.

Платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу (підпункт 179.1 статті 179 ПК України).

Відповідно до п.п. 1.1 п.161 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 1.2 п.161 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 1.3 п.161 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Судом було вірно враховано, що за загальним правилом кожна особа, яка отримує дохід, зобов`язана сплачувати податок на доходи фізичних осіб, військовий збір та подавати у зв`язку з цим до податкового органу податкову звітність. При цьому Податковий кодекс України відносить до доходів фізичної особи будь-які доходи, отримані платником податків у відповідному періоді, окрім тих, що не підлягають оподаткуванню, чи підлягають зменшенню на суму податкової знижки або ж із застосуванням меншої ставки податку.

Статтею 83 ПК України встановлений перелік матеріалів, які є підставами для висновків під час проведення перевірок.

Підпункт 83.1.2 пункту 83.1 статті 83 ПК України до таких матеріалів відносить, зокрема, податкову інформацію.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.171 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкова інформація вживається у значенні, визначеному Законом України «Про інформацію».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про інформацію» інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що висновки податкового органу за наслідками здійсненого ним контрольного заходу можуть, серед іншого, ґрунтуватись і на податковій інформації, до якої відносяться будь-які відомості та/або дані, що стосуються предмета перевірки.

Відповідно до підпункту 19-1.1.2 пункту 19-1 статті 19 ПК України на контролюючі органи покладено функції з контролю своєчасності подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Контролюючі органи, зокрема, мають право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом (підпункт 20.1.2 пункту 20.1 статті 20 ПК України).

Пунктом 71.1 статті 71 ПК України встановлено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до пункту 72.1.3 пункту 72.1 статті 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків.

За правилами пункту 73.1 статті 73 ПК України інформація, визначена у статті 72 цього Кодексу, безоплатно надається контролюючим органам періодично або на окремий письмовий запит контролюючого органу у терміни, визначені пунктом 73.2 цього Кодексу.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що на виконання покладених на них функцій податкові органи вправі звертатись до банків чи інших фінансових установ із запитами щодо отримання інформації про рух коштів на рахунках платника податків. Надана такою установою інформація відноситься до податкової та є підставою для врахування при формуванні висновків про дотримання чи порушення платником податків норм податкового законодавства.

Враховуючи вимоги статей 72, 73, 83 ПК України та статей 72-74 КАС України суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що отримана податковим органом у порядку, встановленому ПК України, інформація від банківської установи про рух коштів платника податків є допустимим доказом, оскільки саме така установа уповноважена законом на надання відомостей такого характеру.

Відповідно до висновків акту перевірки контролюючим органом встановлено, що згідно наявної податкової інформації платник податків-фізична особа ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за 2023 рік отримав дохід від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у сумі 2 663 189,55 грн., який згідно з Податковим кодексом України підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації).

Під час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки контролюючим органом було використано інформацію, що надійшла від ДПС України щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р платежі) у 2023 р., надану листом від 26.03.2024 № 8651/7/99-00-24-01-02-07 (вх. ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 26.03.2024 № 1751/8).

Листом Державної податкової служби України від 26.03.2024 за №8651/7/99-00-24-01-02-07, повідомлено контролюючий орган про отриману від Національного банку України інформацію листом від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ (вх. ДПС №33529/5 від 22.03.2024 року) щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у 2023 році, зокрема фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), дебетовий оборот по рахункам якого складає 2 662 013,00 грн., кредитовий оборот 2 663 190,00 грн.

Під час податкової перевірки за відомостями наданими у встановленому порядку Національним банком України встановлено, що у 2023 році наявні значні обсяги переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), а саме - дебетовий оборот у сумі 2 662 013,00 грн. та кредитовий оборот у сумі 2 663 190,00 грн.

Інформація надана у встановленому порядку Національним банком України слугувала підставою для висновку контролюючого органу про заниження позивачем у періоді, що перевірявся, податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Суд вірно врахував, що доходом фізичної особи, який підлягає оподаткуванню, є будь-який дохід, отриманий як у грошовій, так і у негрошовій формі, за виключенням доходів, передбачених ст. 165 ПК України.

Будь-які кошти, які надходять фізичній особі на її картковий банківський рахунок є доходом, якщо особа не доведе що ці кошти не підпадають під виключення, які визначені ст.165 ПК України.

Під час податкової перевірки за відомостями наданими у встановленому порядку Національним банком України встановлено, що у 2023 році наявні значні обсяги переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), а саме - дебетовий оборот у сумі 2 662 013,00 грн. та кредитовий оборот у сумі 2 663 190,00 грн.

P2P-платежі (з англ. person-to-person) це грошові перекази фізичних осіб «з карти на карту». P2P-транзакції зазвичай використовуються для оплати послуг або покупок у приватних продавців на онлайн-ринках, також такі платежі можуть використовуватися і для переказів коштів з іншою метою.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що поповнення рахунків однієї фізичної особи з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), різними фізичними особами у значному обсязі та за відсутності в отримувача належного документального обґрунтування підстав для одержання таких грошових коштів свідчить про отримання фізичною особою ОСОБА_1 у 2023 році доходів в розмірі 2 662 013,00 грн. у вигляді дебетового обороту, та кредитовий оборот у сумі 2 663 190,00 грн.

Лист фінансової установи, зокрема який містить інформацію щодо періоду і розміру отриманого особою доходу та дає можливість ідентифікувати таку особу, може бути як підставою для висновків податкових органів при проведенні податкової перевірки в розумінні статті 83 ПК України, так і належним та допустимим письмовим доказом в розумінні статей 73, 74, 94 КАС України під час судового розгляду.

Матеріали справи не містять доказів, які свідчать про відсутність такого доходу взагалі, наявність підстав вважати його неоподатковуваним або його зменшення; застосування ставки податку, відмінної від базової тощо.

Як було встановлено судом першої інстанції, декларація про майновий стан і доходи за 2023 рік позивачем не подавалась.

Як було встановлено судом першої інстанції, в ході проведення перевірки на адресу платника податків ОСОБА_1 було надіслано письмовий запит від 02.05.2024 №31652/6/04-36-24-17-15 на отримання документів, в якому доведено про необхідність надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать до предмета перевірки або пов`язані з ним та надати інформацію, та її документальне підтвердження а саме:

- документи про отримання доходу;

- документи про сплату до бюджету податків та зборів;

- виписки по рахункам, по яким було здійснено використання реквізитів ЕПЗ (p2p-платежі) у 2023 році.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскільки за результатами перевірки, було встановлено порушення пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 та п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України у частині заниження загального річного оподаткованого доходу внаслідок не декларування грошових коштів, які надійшли від фізичних осіб на банківський рахунок із використанням реквізитів ЕПЗ (p2p-платежі), у результаті визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2023 рік на суму 479 374,12 грн.; пп. 1.2, пп. 1.3 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, відповідачем, занижено суму військового збору за 2023 рік на суму 39 947,84 грн.

За наслідками проведеної перевірки контролюючим органом встановлено, що ОСОБА_1 , порушено вимоги пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п. 176.1 ст.176, п. 179.1 ст.179 Податкового кодексу України, а саме: неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік та п. 121.2 ст.121, щодо ненадання відповіді на запит, контролюючого органу, надісланий відповідно до підстав, передбачених підпунктом 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України.

Вказані обставини стали підставою винесення податкового повідомлення-рішення від 08.11.2024 № (форма «ПС»), застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340,00 грн. за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік та податкового повідомлення-рішення від 08.11.2024 форми «ПС» №, яким до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 6700,00 грн. за неподання або подання не в повному обсязі платником податків документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу.

Відповідно до п. 44.1, 44.3 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 ст. 44 ПК України, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків.

Відповідно до пп. 73.3.3 п. 73.3 ст. 73, п. 85.2 ст. 85 ПК України платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У відповідності до п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до вимог п. 121.2 ст. 121 Податкового кодексу України, ненадання відповіді на запит, неподання або подання не в повному обсязі платником податків, фінансовим агентом або іншою особою документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу, надісланий відповідно до підстав, передбачених підпунктами 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу у 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.

Неподання або подання не в повному обсязі платником податків документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу в інших випадках, передбачених статтею 73 Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.

Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє особу від обов`язку подання інформації.

Суд вірно встановив, що відповідачем було доведено порушення вимог пп. 73.3.3 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України в частині ненадання позивачем відповіді на обов`язковий запит податкового органу, що стало підставою для застосування до нього штрафної санкції в сумі 6700,00 грн.

В силу вимог пп.16.13 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 49.1 статті 49 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, у тому числі самозайнятих осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Відповідно доп.179.1 ст.179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 ПК України, неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Враховуючи вищевикладене, за виявлені порушення пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.49.1,пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 ПК України, згідно з п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України до позивача правомірно було застосовано штраф у розмірі 340,00 грн.

Суд дійшов вірного висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 08.11.2024 № (форма «ПС») та від 08.11.2024 форми «ПС» № прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавстом, відтак підстави для їх скасування, відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 13 лютого 2026 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш