Справа № 580/3001/23
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 580/3001/23

адміністративне провадження № К/990/3837/26

Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Загороднюк А.Г., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року, ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2025 року у справі № 580/3001/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, Державної судової адміністрації України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області та Державної судової адміністрації України, в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо невиплати належного розміру суддівської винагороди за період з 01 березня 2023 року по 31 березня 2023 року;

-стягнути з відповідачів недоплачену суддівську винагороду за період з 01 березня 2023 року по 31 березня 2023 року включно в сумі 96 624,00 гривень;

-зобов`язати відповідачів подати у 15 днів (п`ятнадцятиденний) строк звіт про виконання судового рішення;

-допустити негайне виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року, позовну заяву задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області щодо невиплати позивачу суддівської винагороди за період з 01 лютого 2023 року по 28 лютого 2023 року.

Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області нарахувати та виплатити позивачу як судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області суддівську винагороду з 01 березня 2023 року по 31 березня 2023 року включно з відрахуванням обов`язкових податків і зборів.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) звернувся із заявою до суду першої інстанції про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі № 580/3001/23, шляхом винесення рішення про стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області на користь ОСОБА_1 75 672,00 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року у задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) від 09 лютого 2024 року вх. № 7383/24 про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року в адміністративній справі № 580/3001/23 відмовлено.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року, клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі № 580/3001/23 залишено без задоволення.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року, заяву ОСОБА_1 від 20 травня 2024 року про визнання протиправною бездіяльності головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Яворського Олександра Миколайовича в адміністративній справі № 580/3001/23 - повернуто без розгляду.

Також ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року заяву ОСОБА_1 у порядку статті 383 КАС України про визнання протиправними дій Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області при виконанні судового рішення в адміністративній справі № 580/3001/23 - залишено без задоволення.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року скасовано і ухвалено нове судове рішення.

Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області та Державної судової адміністрації України щодо не виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі №580/3001/23.

Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області та Державну судову адміністрацію України вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі №580/3001/23.

Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області та Державну судову адміністрацію України повідомити суд у тридцятиденний строк про вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі №580/3001/23.

Копію постанови направлено до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області та Державної судової адміністрації України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі №580/3001/23.

У подальшому, 12 вересня 2024 року позивач звернувся із заявою до суду першої інстанції про встановлення судового контролю.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі № 580/3001/23 задоволено.

Встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі № 580/3001/23 та зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області надати Черкаському окружному адміністративному суду протягом 1 місяця з дати отримання цієї ухвали звіт про його виконання.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про розгляд звіту про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року у справі №580/3001/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області та Державної судової адміністрації України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто заявникові.

Надалі, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року визнано, що Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області звіт про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі №580/3001/23 подано з порушенням строків встановлених судом, без поважних причин.

Встановлено новий строк для подачі звіту про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі №580/3001/23 та зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня отримання цієї ухвали.

Накладено на керівника Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області - Безрученка Віталія Михайловича штраф в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень) 00 копійок.

Стягнуто з керівника Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області - Безрученка Віталія Михайловича на користь ОСОБА_1 половину штрафу у розмірі 30280,00 гривень.

Стягнуто з керівника Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області - Безрученка Віталія Михайловича до Державного бюджету України половину суми штрафу у розмірі 30280,00 гривень.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року в прийнятті звіту Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області від 07 лютого 2025 року про виконання судового рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі № 580/3001/23 відмовлено.

Встановлено новий строк для подачі звіту про виконання судового рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі № 580/3001/23 та зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області надати Черкаському окружному адміністративному суду протягом 2 місяців з дати отримання цієї ухвали звіт про його виконання.

Звільнено керівника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області Безрученка Віталія Михайловича від сплати штрафу застосованого ухвалою суду від 4 лютого 2025 року у справі №580/3001/23.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року в частині звільнення керівника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області Безрученка Віталія Михайловича від сплати штрафу застосованого ухвалою суду від 4 лютого 2025 року у справі №580/3001/23.

В іншій частині ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року залишено без змін.

17 березня 2025 року позивач подав до суду першої інстанції заяву про розгляд звіту щодо невиконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року.

15 квітня 2025 року відповідач подав звіт про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року у прийнятті звіту Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області від 15 квітня 2025 року про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі № 580/3001/23 відмовлено.

Встановлено новий строк для подачі звіту про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі № 580/3001/23 та зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області надати Черкаському окружному адміністративному суду протягом 2 місяців з дати отримання цієї ухвали звіт про його виконання.

Звільнено керівника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області від сплати штрафу.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 17 березня 2025 року про розгляд звіту щодо виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року у справі №580/3001/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області та Державної судової адміністрації України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року залишено без задоволення, а ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року залишено без змін.

25 січня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій скаржник просить змінити ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року, ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2025 року у справі № 580/3001/23, зазначивши в мотивувальних частинах судового рішення про не здійснення нарахування відповідачем заборгованості по суддівській винагороді за рішенням суду, оскільки лист (довідка) відповідача від 10 лютого 2025 року №02-364/25, не може бути підтвердженням проведення нарахування.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених Кодексом адміністративного судочинства України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Крім того, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

З урахуванням змін до Кодексу адміністративного судочинства України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній відсутнє посилання на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судових рішень та не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Натомість касаційна скарга містить опис обставин справи, цитування норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини та загальні формулювання незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями з посиланням на норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Посилання скаржника у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права зводяться до незгоди із висновками суддів попередніх інстанцій щодо обставин справи та наполяганні на переоцінці наявних у справі доказів, що не є належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судових рішень відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Також, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм або ж становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Так, у касаційній скарзі, скаржник посилається на підпункти «а», «б», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Проте, Суд звертає увагу скаржника, що посилання на підпункти пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не звільняє особу від обов`язку обґрунтування підстав касаційного оскарження у взаємозв`язку із посиланням на частину четверту статті 328 КАС України та не є достатнім для відкриття касаційного провадження у справі.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Інші аргументи касаційної скарги зводяться до часткового опису обставин справи, переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції. Суд зазначає, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а позивач обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.

Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року, ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2025 року у справі № 580/3001/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, Державної судової адміністрації України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: А.Г. Загороднюк