Справа № 140/1811/26
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

12 лютого 2026 року ЛуцькСправа № 140/1811/26
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Костюкевича С.Ф., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11.02.2026 подала до суду заяву про забезпечення позову (до подання позовної заяви) у якій просить зупинити дію наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 08.02.2026 №745А «Про неналежне виконання обов`язків військової служби та покарання винних», заборонити в/ч НОМЕР_1 проводити стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 317 293,89 грн.

Заява про забезпечення позову вмотивована тим, що 24.11.2025 наказом командира в/ч НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 24.11.2025 №394 «Про призначення службового розслідування» було призначено службове розслідування відносно фактів порушень з боку посадових осіб НОМЕР_3 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 щодо необґрунтованих нарахувань додаткової грошової винагороди підпорядкованому особовому складу, ймовірного прояву нестатутних відносин, підробки відпускних квитків та отримання коштів від підпорядкованого складу.

05.02.2026 на адресу в/ч НОМЕР_1 надійшов витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 03.02.2026 №6/нод «Про результати службового розслідування», яким, в тому числі, командиру в/ч НОМЕР_1 було визначено притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної та повної матеріальної відповідальності у розмірі 317 293,89 грн.

08.02.2026 з метою реалізації пункту 2.4. вищевказаного наказу від 03.02.2026 №6/нод командиром в/ч НОМЕР_1 видано наказ №745А «Про неналежне виконання обов`язків військової служби та покарання винних», яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та матеріальної відповідальності у розмірі 317 293,89 грн та визначено здійснювати стягнення вказаної суми встановленим порядком.

Вважаючи протиправним наказ командира в/ч НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 03.02.2026 №6/нод «Про результати службового розслідування», звернула увагу суду, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

З урахуванням викладеного, вважає, що в даній заяві доведено умови застосування заходів забезпечення позову, а саме, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких планує звернутися до суду, а також, що без вжиття заходів забезпечення позову може спричинити негативні фінансові наслідки для позивача.

Суд при вирішенні заяви про забезпечення адміністративного позову виходить з наступного.

Розгляд заяви позивача про забезпечення позову здійснюється згідно ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи представника позивача щодо заяви про забезпечення позову, вбачається необхідним у її задоволенні відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 статті 151 КАС України визначено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Спосіб забезпечення позову має бути безпосередньо пов`язаним з предметом спору, співмірним суті порушеного права та водночас запобігати порушенню прав інших осіб, тобто в основі має бути принцип збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, зокрема, шляхом зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 25.04.2019 у справі № 826/10936/18, від 11.01.2022 у справі №640/18852/21.

У постанові від 17.04.2025 у справі №340/5170/24 Верховний Суд вказав, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Подібні за змістом висновки були висловлені Верховним Судом, зокрема, у постанові від 21.11.2018 у справі № 826/8556/17 та в подальшому підтримані у постановах від 01.06.2022 у справі №580/5656/21, від 18.05.2023 у справі №500/4200/22, від 21.02.2024 у справі №420/11311/23.

Необхідно зазначити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Водночас для застосування таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині другій статті 150 КАС України. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них з точки зору процесуального закону є необхідною передумовою для їх вжиття судом за клопотанням позивача.

При цьому сам факт прийняття суб`єктом владних повноважень (відповідачем) рішення чи вчинення дій, які на думку заявника порушують його права та інтереси, не може автоматично свідчити про те, що таке рішення чи дії є очевидно протиправними, як і те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання майбутнього рішення суду, адже факт порушення прав та інтересів особи (позивача) підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Суд з огляду на докази, надані позивачем, для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При вирішенні питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову враховується й специфіка правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у цьому конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, представник позивача вказує на те, що відповідно до витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 03.02.2026 №6/нод «Про результати службового розслідування», командиру в/ч НОМЕР_1 було визначено притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної та повної матеріальної відповідальності у розмірі 317 293 (триста сімнадцять тисяч двісті дев`яносто три) гривні 89 копійок. 08.02.2026 з метою реалізації пункту 2.4. вищевказаного наказу від 03.02.2026 №6/нод командиром в/ч НОМЕР_1 видано наказ №745А «Про неналежне виконання обов`язків військової служби та покарання винних», яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та матеріальної відповідальності у розмірі 317 293 (триста сімнадцять тисяч двісті дев`яносто три) гривні 89 копійок та визначено здійснювати стягнення вказаної суми встановленим порядком.

Як слідує із заяви про забезпечення позову, її вимоги фактично обґрунтовано посиланням на очевидну протиправність наказу командира в/ч НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 03.02.2026 №6/нод «Про результати службового розслідування» та проведеного службового розслідування вцілому.

Разом з тим суд зазначає, що забезпечення позову не може підміняти собою подання позову та має іншу мету, все обґрунтування заяви зводиться до незаконності дій відповідача. Протиправність оскаржуваних дій та рішень відповідача може бути встановлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності під час розгляду адміністративної справи по суті. Без такого дослідження доказів твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед.

Спосіб забезпечення позову, про який просить представник позивача, не є нерозривно пов`язаним з підставами та предметом адміністративного позову, оскільки не вплине на можливість припинення юридичної сили індивідуальними актами у разі набрання законної сили рішенням суду, якщо позов буде задоволено.

Також суд вважає, що заява про забезпечення позову не містить належних посилань на беззаперечні мотиви, з яких заявник вважає, що захист її прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; не надано доказів, з яких би суд міг пересвідчитись про можливість існування таких підстав, а покликання заявника на те, що щодо ОСОБА_1 може бути стягнуто суми завданої шкоди, базується на припущеннях.

Також не надано належних доказів на підтвердження того, що в/ч НОМЕР_1 вживає заходи на виконання п.3 наказу в/ч НОМЕР_1 від 08.02.2026 №745А в частині стягнення з позивача суми завданої шкоди.

Крім того, докази того, що станом на сьогодні проводиться стягнення із грошового забезпечення ОСОБА_1 у матеріалах заяви відсутні.

Отже, належних та допустимих доказів у розумінні статей 73, 76 КАС України на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення судового рішення в адміністративній справі, а також, що відновлення прав та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим, суду не надано.

Посилання ОСОБА_1 на те, що відносно неї є підстави вважати, що наказ командира в/ч НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 03.02.2026 №6/нод має очевидні ознаки протиправності та порушує права позивача, на даний час відсутні, оскільки такі обставини підлягають встановленню саме в ході розгляду відповідної адміністративної справи з урахуванням усіх належних та допустимих доказів, які учасники справи нададуть суду.

З огляду на викладені обставини станом на день постановлення цієї ухвали в суду відсутні підстави для висновку про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову, як і неможливість відновлення таких прав в майбутньому. Можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, адже суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06.09.2019 у справі №826/13306/18.

За таких підстав та враховуючи, що заявником не доведено існування обставин, вказаних у частині другій статті 150 КАС, у суду відсутні підстави вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.Ф. Костюкевич