Справа № 320/2371/25
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про витребування доказів

16 лютого 2026 року справа №320/2371/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко Лізінг Юкрейн» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві та Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліко Лізінг Юкрейн» (далі по тексту - позивач) з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту - відповідач 1) та ДПС України (далі по тексту - відповідач 2), у якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати: рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві №10502039/30401629 від 05.02.2024 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві №10502038/30401629 від 05.02.2024 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Головне Управління ДПС у м. Києві зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних: №1 від 05.09.2023р. датою надходження до контролюючого органу 17.10.2023; №2 від 15.09.2023р. датою надходження до контролюючого органу 20.11.2023.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що ним були подані до контролюючого органу податкові накладні від 05.09.2023 № 1 та від 15.09.2023 № 2 для їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак спірними рішеннями було відмовлено у їх реєстрації, не зважаючи на їх відповідність всім вимогам та критеріям, що встановлені Податковим кодексом України та відповідними підзаконними нормативно-правовими актами.

Позивач звернув увагу на те, що після зупинення реєстрації податкових накладних ним було подано до контролюючого органу усі необхідні для реєстрації первинні документи, які не мають жодних дефектів, підтверджують факт здійснення господарської операції та наявність підстав для реєстрації податкових накладних в ЄРПН, проте вказані документи не були враховані контролюючим органом та були прийняті спірні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.02.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Заперечуючи проти задоволення позову, ГУ ДПС у місті Києві зазначає, що ним було направлено позивачу повідомлення від 26.01.2024 №10453348/30401629, №10453349/30401629 про необхідність надання додаткових пояснень та документів, необхідних для розгляду питання про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, але вони були проігноровані позивачем, що стало підставою для прийняття спірних рішень про відмову у реєстрації в ЄРПН податкових накладних.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що він дійсно не подав додаткові пояснення та документи, оскільки до електронної системи М.Е.Dok такі повідомлення не надійшли. Позивач повідомив, що 20. 05.02.2024 в електронному вигляді надійшли лише рішення Комісії про відмову в реєстрації податкових накладних, а вже після отримання рішень про відмову в реєстрації податкових накладних Позивач в ЕКПП побачив ці повідомлення про надання додаткових пояснень та документів від 26.01.2024.

Натомість, матеріали справи не містять копій вказаних повідомлень та докази їх направлення позивачу.

Згідно з частиною третьою статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Статтею 129 Конституції України обов`язковість рішень суду (до яких належать і ухвали) визначена як одна з основних засад судочинства.

Відповідно до статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Суд зазначає, що за приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно статті 9 КАС України принципами адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Суть офіційного з`ясування всіх обставин у справі визначена в частині четвертій статті 9 цього Кодексу, якими встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Таким чином, принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі зобов`язує суд вчинити всі необхідні дії для повного та всебічного з`ясування фактичних обставин справи з метою забезпечення прийняття правосудного рішення.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Положеннями частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи.

Згідно частини шостої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України6. якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно статті 80 КАС України, про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне витребувати:

- від позивача - письмові пояснення про те, чи було отримано ним повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 26.01.2024 №10453348/30401629, №10453349/30401629, та чи було направлено до контролюючого органу у відповідь на ці повідомлення письмові пояснення та документи (з відповідним документальним підтвердженням);

- від відповідача - копії повідомлень про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 26.01.2024 №10453348/30401629, №10453349/30401629, з доказами їх направлення позивачу.

Керуючись статтями 12, 72, 77, 80, 94, 241 - 243, 248, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Витребувати від позивача:

- письмові пояснення про те, чи було отримано ним повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 26.01.2024 №10453348/30401629, №10453349/30401629, та чи було направлено до контролюючого органу у відповідь на ці повідомлення письмові пояснення та документи (з відповідним документальним підтвердженням).

2. Витребувати від відповідача:

- копії повідомлень про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 26.01.2024 №10453348/30401629, №10453349/30401629, з доказами їх направлення позивачу.

3. Витребувані докази надати суду протягом п`яти календарних днів з моменту отримання копії цієї ухвали (або її тексту засобами зв`язку).

4. Зобов`язати позивача у випадку неможливості подати докази, витребувані судом, або неможливості подати такі докази у встановлені строки, повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

5. Роз`яснити, що відповідно до положень статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи.

6. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Дудін С.О.