Справа № 440/15276/25
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/15276/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів, а також до військового квитка серії НОМЕР_1 від 09.06.2025 року про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов?язаних на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу»;

зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів, а також до військового квитка серії НОМЕР_1 від 09.06.2025 року про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов?язаних на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу»

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2025 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що ОСОБА_1 є виключеним з військового обліку, а тому присвоєння йому статусу військовозобов`язаного є протиправним. На думку позивача, відповідачу необхідно внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в частині статусу ОСОБА_1 військовозобов`язаного на статус невійськовозобов`язаного (виключений з військового обліку), на підставі того, що 29.12.2006 року ОСОБА_1 було виключено з військового обліку на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на момент виникнення обставин). Зокрема, позивач був раніше засуджений за вчинення тяжкого злочину та після відбування покарання у вигляді позбавлення волі його було виключено з військового обліку. Повернення йому правового статусу військовозобов`язаного шляхом постановки на облік вважав застосуванням зворотної сили закону, що прямо заборонено Конституцією України.

Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, копію ухвали з пропозицією подання відзиву отримав 12.11.2025 /а.с. 34/.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом

Згідно тимчасового посвідчення № НОМЕР_2 до військово-облікового документу ОСОБА_1 29.12.2006 було внесено запис про виключення ОСОБА_1 з військового обліку на підставі пункту 6 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до наданого позивачем військово-облікового документу позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

24 липня 2025 року позивач звернувся до відповідача зі заявою про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також до військового квитка серії НОМЕР_1 від 09.06.2025 року про виключення його з військового обліку військовозобов`язаних на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», проте жодної відповіді від відповідача отримано не було.

04 серпня 2025 року представник позивача звернулася до відповідача з адвокатським запитом з метою отримання інформації щодо ходу та результатів розгляду заяви від 24 липня 2025 року.

У відповіді відповідача від 13.08.2025 року на адвокатський запит від 04.08.2025 року зазначено, що внести відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних неможливо після внесення змін до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки немає технічної можливості внесення відомостей про виключення з військового обліку за п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Всі громадяни, які були виключені з військового обліку за цим пунктом автоматично переведені до картотеки «підлягають постановці на військовий облік». У зв`язку з цим, з метою усунення неточностей в облікових даних, гр. ОСОБА_1 необхідно особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 для постановки на військовий облік військовозобов`язаних.

На повторний запит представника позивача від 07.10.2025 було отримано аналогічну відповідь ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач не погодився з діями відповідача щодо присвоєння ОСОБА_1 статусу військовозобов`язаного, на підставі того, що 29.12.2006 ОСОБА_1 було виключено з військового обліку на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на момент виникнення обставин), що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Норми права, які підлягають застосуванню

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон №2232-XII),Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі Закон №3543-XII).

Відповідно до частини другої статті 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно із частиною третьою статті 1 Закону № 2232-ХІІвійськовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - у редакції від 18.05.2024) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно із частиною п`ятою статті 22 Закону № 3543-XIIпризов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Підстави взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього визначені в статті 37 Закону №2232-ХІІ.

Згідно з пунктом 6 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції, що була чинною до 17.05.2024 включно, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які: були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

11.04.2024 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» за № 3633-ІХ, який набрав чинності 18.05.2024 (далі - Закон №3633-ІХ).

Так, вищевказаним Законом № 3633-ІХвнесені зміни до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та частину 6 статті 37 викладено в новій редакції, а саме, зазначено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:

1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;

2) припинили громадянство України;

3) визнані непридатними до військової служби;

4) досягли граничного віку перебування в запасі.

У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Висновки щодо правозастосування

Станом на час виникнення спірних відносин частина шоста статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не містила такої підстави для виключення з військового обліку, як попереднє засудження особи до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Згідно пункту 4 розділу «Загальні питання» Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані:

- особи, звільнені з військової служби у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади». Такі особи, призвані на військову службу під час мобілізації, призначаються на військові посади, крім посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади;

- особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України;

- особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи призиваються на військову службу під час мобілізації за рішенням Генерального штабу Збройних Сил, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;

- засуджені особи, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, крім тих, які засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи проходять військову службу виключно у відповідних спеціалізованих підрозділах військових частин.

З огляду на наведені вище положення Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та Порядку №560, з 18.05.2024 особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, підлягають взяттю на військовий облік та можуть бути призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відхиляючи аргументи позивача та його представника, суд вказує, що законодавство не передбачає збереження стану (статусу) виключеного з військового обліку для осіб, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину. На момент виключення позивача з військового обліку - відповідно норми існували, але це не означає, що нормативне регулювання з питань військового обліку не може бути змінено у майбутньому.

За діючими на час виникнення спірних правовідносин нормами, раніше засуджені особи підлягають взяттю на військовий облік, зокрема облік військовозобов`язаних, на загальних підставах, передбачених частиною першою статті 37 Закону № 2232-XII, якщо відсутні передбачені діючою редакцією частини шостої статті 37 Закону № 2232-XII підстави для виключення з військового обліку.

В обставинах даної справи суд має зауважити, що статус виключеного з військового обліку внаслідок засудження за скоєння тяжкого злочину не є статусом, що в силу закону наданий особі довічно. Держава за своєю природою має повноваження змінювати правила нормативного врегулювання правовідносин в тій чи іншій сфері з урахуванням обмежень, встановлених Конституцією та законами України. Внаслідок відповідного рішення законодавця було змінено нормативне регулювання питання військового обліку та, відповідно, мобілізації осіб, яким раніше держава не вважала за доцільне збереження статусу військовозобов`язаних. Дії відповідача вчинені у відповідності зі зміненим нормативним регулюванням. Відповідно судом не встановлено протиправних дій/бездіяльності або рішень відповідача.

Посилання позивача на правову позицію Верховного Суду у постанові від 09.03.2023 року у справі №600/2520/22-а суд відхиляє як нерелевантне, оскільки ця правова позиція сформована до змін у законодавство, що мали місце у травні 2024 року і базується на іншій редакції нормативно-правових актів, що регулюють подібні правовідносини.

Суд не знаходить підстав для задоволення позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В АЛ И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.С. Шевяков