Справа № 340/4300/25
Суддя: К.М. ПРИТУЛА
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/4300/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Притули К.М., розглянувши в м. Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (, м. Дніпро, вул. Коксохімічна, 1) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, винесену уповноваженою особою Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 11.06.2025 №4734/11/28/РРО/8/ДПС/ТД-ФС, якою накладено штраф у розмірі 80000 грн на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що оскаржувана постанова винесена на підставі акту фактичної перевірки від 21.04.2025 року №4734/11/28/РРО/ НОМЕР_2 складеного ГУ ДПС у Кіровоградській області, в якому зазначено про порушення трудового законодавства - використання праці найманого працівника без укладання трудової угоди, а саме: між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Позивач стверджує що жодних трудових чи цивільно-правових відносин між нею та ОСОБА_2 не було, заробітну плату вона не отримувала, обов`язків як працівника продавця не виконувала, про внутрішній трудовий розпорядок не знала, жодних домовленостей з позивачем щодо трудових відносин не було, систематичність праці ОСОБА_2 відсутня. Позивач попросила ОСОБА_2 лише один раз пригледіти за товаром в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований в АДРЕСА_2 і саме в день перевірки натрапила випадково на податкових ревізорів. Також зазначає, що у період дії воєнного стану у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк приписів про усунення порушень, виявлених під час здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю), штрафи, передбачені статтею 265 Кодексу законів про працю України, не застосовуються.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 28).

22.07.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив що оскаржувана постанова прийнята посадовою особою відповідача на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши подані суду письмові докази, суд встановив наступне.

29.04.2025 до Міжрегіонального управління надійшов від Головного управління ДПС у Кіровоградській області лист про вжиття заходів з копіями матеріалів проведеної фактичної перевірки по ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , загальна система оподаткування.

Разом з вказаним листом, ГУ ДПС у Кіровоградській області, було направлено копії матеріалів перевірки для прийняття мір фінансового впливу, відповідно до вимог діючого законодавства, зокрема: копія акта фактичної перевірки від 21.04.2025 року №4734/11/28/РРО/ НОМЕР_2 ; Х-звіт та опис гомівкових коштів; копію акту контрольної розрахункової операції від 17.04.2025; копію додатку; копію письмових пояснень; копію акту відмови від підписання матеріалів перевірки; чек направлення на перевірку; додатки та копію наказу на перевірку.

За змістом акта фактичної перевірки від 21.04.2025 року №4734/11/28/РРО/ НОМЕР_2 в ході перевірки були встановлені, зокрема, наступні факти: наявність 1 особи без належного оформлення, яка допущена до роботи, а саме ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) продавець в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » АДРЕСА_2 , де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного вище акта, перед початком фактичної перевірки в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до пп. 20.1.11. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України, була проведена контрольна розрахункова операція під час якої придбано 1 пляшку пива «Закарпатське оригінальне» 0.5 л. скло по ціні 36,00 грн. При цьому розрахункові операції проводила ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , особу якої встановлено на підставі пенсійного посвідчення НОМЕР_3 і яка згідно баз даних ДПС України на момент перевірки не перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 . Таким чином перевіркою встановлено допущення до роботи громадянки ОСОБА_2 без оформлення трудового договору з ФОП ОСОБА_1 та неподання про прийняття на роботу працівника. Від пояснень з приводу встановлених порушень ОСОБА_2 відмовилась.

Міжрегіональним управлінням листом від 21.05.2025 №ПС/3.1/9885-25 запрошено ФОП ОСОБА_1 взяти участь 11.06.2025 о 13-00 у розгляді справи про накладення штрафу на підставі акта фактичної перевірки від 21.04.2025 №4734/11/28/РРО/ НОМЕР_1 , проведеної ГУ ДПС Кіровоградській області (поштове відправлення №55, що підтверджується фіскальним чеком Укрпошти від 21.05.2025).

11.06.2025, т.в.о. начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці прийнято постанову №7530/11/28/РРО/ НОМЕР_4 /ТД, згідно якої, за порушення вимог ч.1 ст.21, ч.4 ст.24 КЗпП України, постанови КМУ від 17.06.2015 №413 вирішено накласти на позивача штраф у розмірі 80 000 грн на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України.

За змістом постанови, розгляд справи про накладення штрафу проводився у присутності ФОП ОСОБА_1 та адвоката Балюри Світлани Вікторівни. Під час розгляду справи про накладення штрафу податкових документів та письмових пояснень не надано. Разом з тим ФОП ОСОБА_1 надано усні пояснення, які за своїм змістом не суперечить викладеному в Акті фактичної перевірки Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 21 квітня 2025 року №4734/11/28/РРО/ НОМЕР_1 та не мають суттєвого значення при вирішенні питання про накладення штрафу. Крім того адвокатом Балюрою С.В. заявлено про наявність пом`якшуючих обставин у справі, зокрема, таких як наявність на утриманні неповнолітніх дітей, допущення порушення вперше, ФОП ОСОБА_1 працює в державній установі. Разом з тим, відповідно до положень частини 2 статті 265 КЗпП України зміну відповідальності, зокрема зменшення розміру штрафу за наявності пом`якшуючих обставин, не передбачено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

У статті 1 Закону України «Про охорону праці» визначено, що працівник - це особа, яка працює на підприємстві, в організації, установі та виконує обов`язки або функції згідно з трудовим договором (контрактом).

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавцям забороняється застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено КЗпП України.

Згідно з частиною першою статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Статтею 24 КЗпП України визначено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим:1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 6-1) при укладенні трудового договору про дистанційну роботу або про надомну роботу; 6-2) при укладенні трудового договору з нефіксованим робочим часом; 6-3) при укладенні трудового договору з домашнім працівником; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку (у разі наявності) або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я, відповідний військово-обліковий документ та інші документи.

При укладенні трудового договору громадянин, який вперше приймається на роботу, має право подати вимогу про оформлення трудової книжки.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Особі, запрошеній на роботу в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації за погодженням між керівниками підприємств, установ, організацій, не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Забороняється укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота протипоказана за станом здоров`я.

Відповідно до частини 2 статті 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного виконання роботи протягом усього робочого часу, установленого на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків (крім випадків, якщо платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків є сам працівник) - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Таким чином, відповідальність за вказаною статтею настає у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Отже, підставою для застосування до фізичної особи-підприємця штрафу на підставі статті 265 КЗпП України є фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі Порядок №509), який визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами третьою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення».

Відповідно до пункту 2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі:

рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;

акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Таким чином, Порядком №509 визначено, що будь-який акт перевірки податкового органу є підставою для накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю в разі встановлення такого порушення в ході перевірки.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 №2136-ІХ у період дії воєнного стану центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи можуть здійснювати за заявою працівника або профспілки позапланові заходи державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання та фізичними особами, які використовують найману працю, в частині додержання вимог цього Закону, а також з питань виявлення неоформлених трудових відносин та законності припинення трудових договорів.

Позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються у порядку, встановленому Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Позапланові заходи державного нагляду (контролю) у період дії воєнного стану здійснюються:

за наявності підстав, визначених абзацами п`ятим, восьмим, дев`ятим, десятим частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»;

за зверненням Київської міської військової адміністрації або обласної військової адміністрації;

у зв`язку з невиконанням суб`єктом господарювання приписів про усунення порушень вимог законодавства, виданих після 1 травня 2022 року.

У період дії воєнного стану у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк приписів про усунення порушень, виявлених під час здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю), штрафи, передбачені статтею 265 Кодексу законів про працю України, не застосовуються.

Південно-Східне міжрегіональне управління Держпраці не здійснювало позапланових заходів державного нагляду (контролю) та відповідно не виносило приписів про усунення порушень вимог законодавства, тому норма ст.16 Закону №№2136-ІХ не може застосовуватися на дані спірні правовідносини.

Перевіряючи наявність підстав для притягнення ФОП ОСОБА_1 до відповідальності за допуск працівника без укладення трудового договору згідно з оскаржуваною постановою, суд виходить з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» від 17.06.2015 №413, в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови, встановлено, що повідомлення про прийняття працівника (домашнього працівника) на роботу/укладення гіг-контракту подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації), та/або резидентом Дія Сіті до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а фізичною особою, яка уклала трудовий договір з домашнім працівником, - за її податковою адресою (місцем проживання) за формою згідно з додатком 1 до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором та/або до початку виконання робіт (надання послуг) гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті засобами електронного зв`язку з використанням електронного підпису відповідальних осіб, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу.

За відсутності технічної можливості подання повідомлення про прийняття працівника (домашнього працівника) на роботу/укладення гіг-контракту або припинення трудового договору з домашнім працівником засобами електронного зв`язку в електронній формі повідомлення подається у формі документа на папері згідно з додатками 1 і 2 разом з копією в електронній формі.

Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника (домашнього працівника) на роботу/укладення гіг-контракту або припинення трудового договору з домашнім працівником вноситься до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Кодексу законів про працю України.

Відповідно до статті 23 Кодексу Законів про працю України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Роботодавець зобов`язаний інформувати працівників, які працюють за строковим трудовим договором, про вакансії, що відповідають їх кваліфікації та передбачають можливість укладення безстрокового трудового договору, а також забезпечити рівні можливості таких працівників для його укладення.

Таким чином, особа має право реалізовувати свої здібності до праці шляхом укладення трудового або цивільно-правового договору, водночас, зазначене залежить від характеру праці і якщо ці відносини мають ознаки трудових, то відповідно до імперативних положень частини третьої статті 24 Кодексу Законів про працю України, роботодавцю забороняється залучати працівника до роботи без укладення трудового договору в усній або письмовій формі.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною, зокрема у постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 820/1432/17, від 06 березня 2019 року у справі № 802/2066/16-а, від 13 червня 2019 року у справі №815/954/18, від 02 лютого 2021 року у справі № 0540/5987/18-а, від 24.01.2023 у справі №580/3948/19 та від 22.11.2023 у справі №240/18367/20, які враховуються адміністративним судом відповідно до вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом Акту фактичної перевірки від 21.04.2025 року №4734/11/28/РРО/ НОМЕР_2 , в ході проведення перевірки було встановлено факт порушення законодавства про працю в частині не оформлення трудового договору з ОСОБА_2 , яку фактично було допущено до роботи ФОП ОСОБА_1 та яка здійснювала реалізацію товарів без укладання трудового договору (контракту).

Проте ФОП ОСОБА_1 ані під час проведення фактичної перевірки, ані в процесі розгляду справи про накладення штрафу, ані до суду не надано належних доказів на підтвердження обставин щодо укладення із ОСОБА_2 договору чи будь-яких інших документів, що підтверджують врегулювання відносин між ними відповідно до Закону України «Про зайнятість населення».

Відтак, позивачем допущено порушення вимог ст.ст.21, 24 КЗпП України, Порядку №413, за що передбачена відповідальність, встановлена абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України, відповідно, суд дійшов висновку, що накладення на позивача штрафу за наведене вище порушення вимог трудового законодавства за оскаржуваною постановою, є правомірним та законним.

Також, суд ураховує, що дії позивача щодо не укладення трудового договору у письмовій формі з працівником ОСОБА_2 та допуск її до роботи без оформлення такого трудового договору, перешкоджають реалізації права такої фізичної особи на працю, гарантованого Конституцією України та КЗпП України, права на соціальний захист у випадку безробіття, при тимчасовій втраті працездатності, права на відпочинок, щорічну оплачувану відпустку, права на пенсійне забезпечення та інше.

Аналогічна правова позиція висловлена і у постанові Верховного Суду від 24.01.2023 у справі №580/3948/19.

Враховуючи те, що саме факт допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору є правовою підставою для застосування до роботодавця штрафних санкцій та враховуючи встановлені обставини, зазначені в акті фактичної перевірки від 21.04.2025 року №4734/11/28/РРО/ НОМЕР_2 , суд уважає правомірною постанову Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 11.06.2025 №4734/11/28/РРО/8/ДПС/ТД-ФС про накладення на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд зазначає, що позовні вимоги у цій справі є такими, що задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати на користь позивача відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (, м. Дніпро, вул. Коксохімічна, 1) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА