Справа № 699/1796/25
Суддя: Баранов О. І.
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 699/1796/25
Провадження №2-а/698/1/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 р. Калинопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

секретаря Пугачовської Т.І.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Возний М.В. звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов обґрунтований тим, що 20 жовтня 2025 року інспектором Управління патрульної поліції в Черкаській області старшим лейтенантом поліції Красіловським Владиславом Володимировичем відносно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5978830. Відповідно до винесеної постанови, позивачем нібито було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАГІ, за яке на нього було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.

Як зазначено з постанові, 20.10.2025 року о 14:57 у Корсунь-Шевченківському, станція залізничної дороги, залізничний переїзд ККМ 181 ПК8, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, на посаді начальника дистанції Корсунської колії, не вжив своєчасних заходів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху на залізничному переїзді КМ 181 ПК8, ст. Цвіткове, а саме не вжив заходів щодо закріплення плит настилу, які пошкоджені та загрожують безпеці дорожнього руху, чим порушив п. 1.5 ПДР - неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Так, із постанови серії ЕНА № 5978830 від 20.10.2025 року вбачається, що інспектором Управління патрульної поліції в Черкаській області старшим лейтенантом поліції Красіловським В.В. було вказано про не вжиття позивачем заходів щодо закріплення плит настилу, які пошкоджені та загрожують безпеці дорожнього руху на залізничному переїзді ККМ 181 ПК8 ст. Цвіткове.

Цього ж дня, 20.10.2025 року, інспектором Управління патрульної поліції в Черкаській області старшим лейтенантом, поліції Красіловським В.В. було складено вимогу (припис) № 381 про необхідність протягом 7 діб закріпити або змінити плиту настилу залізничного переїзду ККМ 181 ПК8 ст. Цвіткове.

На виконання вимоги (припису) від 20.10.2025 року № 381 станом на 24.10.2025 року на переїзді 181км пк8 станції Цвіткове, позивач виконав закріплення плити переїзного настилу, про що відповідно повідомив відповідача.

Зазначає, що інспектором порушено вимоги закону щодо місця складення постанови, оскільки в постанові серії ЕНА № 5978830 від 20.10.2025 року вказано, що місцем розгляду справи є м. Корсунь-Шевченківський, вул. Ярослава Мудрого, 383, а місце вчинення правопорушення вказано залізничний переїзд КМ 181 ПК8, ст. Цвіткове.

Також вказує, що жодних доказів, які свідчать про те, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення працівником поліції не було здобуто і надано до постанови про адміністративне правопорушення, зокрема акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, попри це, відразу 20.10.2025 року, після винесення інспектором вимоги (припису), яка мала бути виконаною протягом 7 діб, було безпідставно складено оскаржувану постанову та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.

З огляду на значні порушення норм процесуального права, представник позивача, вказує, що ОСОБА_1 безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП, постанова серії ЕНА № 5978830 є протиправною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

15.12.2025 року адміністративна справа №699/1796/25 передана за підсудністю на розгляд до Калинопільського районного суду Черкаської області, та 08.01.2026 року розподілена в провадження судді Баранова О.І.

Ухвалою судді Калинопільського районного суду Черкаської області Баранова О.І. від 12.01.2026 року справу прийнято до свого провадження та вирішено її розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення сторін).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 228 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження разом з копією позову та додатків до нього була надіслана відповідачу 16.01.2026 року.

02.02.2026 року від начальника управління патрульної поліції в Черкаській області підполковника поліції Єнакієва І. до суду надійшов відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому представник відповідача Котух М.В. просить суд відмовити у позові в повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві.

Серед іншого, зазначає, що належним відповідачем по справі має бути саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не управління патрульної поліції, яке є територіальним (відокремленим) підрозділом органу державної влади (в даному випадку - Департаменту патрульної поліції) та не є юридичною особою. Поліцейський, який виносив оскаржувану постанову, є службовою особою управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції. Департамент патрульної поліції, у відповідності до ст. 13 Закону України «Про національну поліцію», є структурним підрозділом Національної поліції. Згідно із ст. 62 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Із зазначеного слідує, що поліцейський при винесені оскаржуваної постанови представляв Державу та діяв від її імені через орган державної влади, а саме Департамент патрульної поліції, тому постанова винесена поліцейським не тільки від його особистого імені, а також від імені Департаменту патрульної поліції, як органу державної влади. Відповідно до ч. 4 ст. 299 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову. Згідно із пунктом 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Таким чином, виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення здійснюється органом поліції, в даному випадку Департаментом патрульної поліції. Отже, прийняте судом рішення по даній справі може вплинути на права та інтереси Департаменту патрульної поліції, як органу державної влади від імені якого винесено постанову, та на обов`язки встановлені законодавством по забезпеченню виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730 Департамент патрульної поліції () - це самостійний державний орган діючий на підставі Положення, юридична особа публічного права. Натомість, управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції не є юридичною особою, не внесене до Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України та не має рахунків в органах Державної казначейської служби України.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до наступних висновків.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Порядок організації будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, організація дорожнього руху на території України здійснюється на підставі Закону України «Про автомобільні дороги», Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Закону України «Про дорожній рух», Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року № 198, Технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів, затверджених наказом Мінрегіону від 14 лютого 2012 р. № 54, ДСТУ 3587:22 Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану, ДСТУ 8749:2017 Безпека дорожнього руху. Огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт.

Особи (посадові особи), які порушують цей порядок, несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 1,13 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Нормами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм, суд дійшов висновку, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч.1 ст.140 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.

Отже, відповідні працівники органів поліції та підрозділи поліції не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.140 КУпАП.

Приписами ч.1 ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ч.1 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч.1 ст.15 Закону України «Про Національну поліцію»).

Згідно п.п. 1, 4 розділу І Положення про Департамент патрульної поліції, Департамент патрульної поліції (далі - Департамент) є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, який створюється, реорганізовується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозицій Голови Національної поліції України в установленому законодавством України порядку. Департамент складається із структурних підрозділів апарату Департаменту, його територіальних (відокремлених) підрозділів, інших підрозділів патрульної поліції, у тому числі підрозділів поліції особливого призначення.

Приписами ч.3 ст.288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5978830 від 20.10.2025 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Черкаській області старшим лейтенантом поліції Красіловським Владиславом Володимировичем.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч.1 ст.140 КУпАП інспектор Управління патрульної поліції в Черкаській області діє не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції.

Отже, відповідні інспектори та управління не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені зокрема ч.1 ст. 140 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що органом Національної поліції у даній справі є Департамент патрульної поліції, від імені якого виступає інспектор Управління патрульної поліції в Черкаській області, уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Однак, Департамент патрульної поліції, як суб`єкт владних повноважень, до участі у розгляді цієї адміністративної справи як співвідповідач судом першої інстанції залучений не був, заміну неналежного відповідача судом проведено також не було, оскільки позивач не звертався з відповідним клопотанням.

Окрім того, суд зазначає, що управління патрульної поліції в Черкаській області є структурним органом Департаменту патрульної поліції та не є юридичною особою, а отже не може бути відповідачем у даній справі у розумінні КАС України.

Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача, тоді як належним відповідачем у даній справі є Департамент патрульної поліції, тобто відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого винесена оскаржувана постанова.

Аналогічна позиція викладена в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2025 у справі № 705/6005/24; 2а/705/84/24, а також у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 у справі за №742/2298/17 та від 26.12.2019 у справі за №724/716/16-а.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлено приписами статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частини 3 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

З будь-якими клопотаннями чи заявами про заміну первісного відповідача управління патрульної поліції в Черкаській області належним відповідачем Департаментом патрульної поліції, позивач до суду не звертався.

Враховуючи ту обставину, що адміністративний позов заявлено до неналежного відповідача та з врахуванням відсутності у суду можливості замінити його належним відповідачем, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що вказане вище не позбавляє його права повторно звернутися за захистом своїх прав, свобод та інтересів у встановлений законом спосіб та до належного відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 48, 132, 134, 161, 241-251 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Баранов О.І.