Справа № 826/9693/13-а
Суддя: Черпак Юрій Кононович
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9693/13-а
У Х В А Л А

10 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Черпака Ю.К.,

суддів Кобаля М.І., Штульман І.В.,

за участю секретаря судового засідання Григор`єва С.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Соколюка Д.В.,

особи, яка приєдналась до апеляційної скарги, ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід колегії судів у складі: головуючого-судді Черпака Ю.К., суддів Кобаля М.І., Штульман І.В., від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , до якої приєднались ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року прийнято до провадження колегії суддів у складі судді-доповідача Черпака Ю.К. та суддів Кобаля І.М., Штульман І.В. адміністративну справу № 826/9693/13-а за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення шкоди, закінчено підготовчі дії та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 13 січня 2026 р. о 14 годині 00 хвилин.

Відкладено розгляд справи на 10 лютого 2026 року о 15 годині 30 хвилин для належного повідомлення ОСОБА_3 , яка із заявою приєдналася до апеляційної скарги ОСОБА_1 , про дату, час і місце судового засідання.

30 січня 2026 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід, в якій вимагає постановити ухвалу про відвід колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду: Черпака Ю.К., Кобаля М.І., Штульман І.В.

В заяві зазначено про наявність обґрунтованих сумнівів у неупередженості, об`єктивності та безсторонності вказаної колегії суддів при розгляді апеляційної скарги у справі № 826/9693/13-а. Заявник обґрунтовує відвід тим, що під час апеляційного провадження судом допущено істотні порушення норм процесуального права та принципів справедливого суду, гарантованих Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Міжнародним пактом про громадянські і політичні права, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою ЄСПЛ. Колегією суддів було ухвалено рішення про закінчення підготовчих дій та призначення справи до апеляційного розгляду без фактичного виконання всіх необхідних підготовчих заходів, передбачених статтями 306- 307 КАС України. Суд не розглянув заявлене ним клопотання щодо витребування доказів, не вирішив питання про їх приєднання до матеріалів справи та не постановив із цього приводу і за заявою ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги окремих ухвал. Усі процесуальні документи у справі адресувались не йому, а фізичній особі - ОСОБА_1 , до якої він не має жодного відношення. Вказана фізична особа не проживає за його адресою і не могла подати апеляційну скаргу як про це помилково зазначено в копії супровідного листа судді ОСОБА_4 та у копії ухвали від 19 грудня 2025 року. Зазначив, що більше року тому - 25 листопада 2024 року через канцелярію він подав апеляційну скаргу як ОСОБА_5 , чоловік у правовому статусі Людини, діючи на підставі правочину про визнання правосуб`єктності № 06-01-23 від 20 червня 2023 року. Однак, направлені на його адресу документи апеляційного суду свідчать, що колегія суддів безпідставно і без жодного обґрунтування відмовились визнавати правосуб`єктність Людини, у тому числі й права, гарантовані статтями 3 та 55 Конституції України, за якими держава відповідає перед Людиною за свою діяльність, права і свободи. Також при направленні документів працівники суду зазначили інший поштовий індекс, наслідком чого стала плутанина та суттєва затримка доставки як повістки-повідомлення про дату, час і місце судового засідання, так і ухвали від 19 грудня 2025 року про прийняття до провадження справи. Попри те, що повістку-повідомлення у належний і законний спосіб не було надіслано, колегія суддів спробувала незаконно провести судове засідання. На зауваження в судовому засіданні колегії суддів щодо незаконного розгляду та прохання належним чином встановити, що до суду за захистом порушених прав звернулась Людина у дійсному правовому статусі, судді не реагували та залишили поза увагою всі нагадування щодо вимог статті 3 Конституції України і численні прохання звертатись до нього згідно з діючим правочином, а саме як до Людини у правовому статусі людини. Окрім того, зазначив про складання та видачу суддями завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, оскільки він не приєднувався до апеляційної скарги ОСОБА_3 , як зазначено у виготовленому суддею супровідному листі. Також послався на рішення Європейського Суду як джерело права про безсторонній, об`єктивний та неупереджений судовий розгляд.

Вирішуючи питання про відвід, необхідно зазначити наступне.

Частинами першою, другою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

За частиною четвертою статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частини третьої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» (стаття 6 частина перша Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Колегія суддів надає оцінку кожному з наведених заявником доводів з урахуванням положень Кодексу адміністративного судочинства України та стандартів, сформульованих у рішеннях Європейського суду з прав людини.

Посилання заявника на передчасне завершення підготовчих дій у справі не свідчить про порушення принципу безсторонності суду. Закінчення підготовчих дій та призначення справи до апеляційного розгляду є процесуальним рішенням, яке приймається судом з урахуванням конкретних обставин справи та не позбавляє учасників процесу можливості реалізації їхніх процесуальних прав під час подальшого розгляду. Наявність у сторони іншого бачення щодо доцільності вчинення певних процесуальних дій не може бути підставою для відводу суддів.

Твердження заявника про нерозгляд заявленого в апеляційній скарзі клопотання про витребування доказів не відповідають фактичним обставинам справи та не можуть свідчити про упередженість складу суду, оскільки під час першого апеляційного розгляду справи після скасування судових рішень Верховним Судом, це клопотання розглянуто у відкритому судовому засіданні колегією суддів у складі: головуючого судді Мєзєнцева Є.І., суддів Епель О.В. та Файдюка В.В., за результатами чого ухвалою від 03 лютого 2025 року у його задоволенні було відмовлено.

Доводи заявника щодо неналежного інформування про результати розгляду заяви ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги не підтверджують наявності підстав для відводу, оскільки такі обставини стосуються організації процесуального обігу документів та не вказують на особисту заінтересованість або необ`єктивність суддів, у тому числі про віддання переваги тому чи іншому учаснику справи.

Листом судді-доповідача Черпака Ю.К. від 07 січня 2026 року на заяву ОСОБА_1 про надання інформації у справі № 826/9693/13-а, йому повідомлено, що клопотання про витребування доказів, заявлене у поданій 25 листопада 2024 року апеляційній скарзі у цій справі, вирішуватиметься колегією суддів апеляційної інстанції під час розгляду справи по суті в судовому засіданні. Водночас у листі також зазначено, що заява ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги задоволена ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2025 року.

Щодо доводів заявника, які стосуються формулювання супровідного листа Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2026 року № 02.3-06/826/9693/13-а/2239/2026, суд зазначає таке.

Із змісту зазначеного супровідного листа, виготовленого секретарем судового засідання та скріпленого штампом «підпис судді», вбачається, що у ньому помилково зазначено: «…за апеляційною скаргою ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 …», тоді як фактично йшлося про заяву ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Водночас, супровідний лист не є судовим рішенням у розумінні КАС України, яке ухвалюється колегією суддів, має виключно інформаційно-технічний характер, а тому допущена у ньому технічна неточність у формулюванні не впливає на хід судового розгляду справи, обсяг процесуальних прав і обов`язків сторін та не може свідчити про зміну чи пониження процесуального статусу ОСОБА_1 , про що йдеться в його заяві.

Положення КАС України не передбачають окремої процедури виправлення технічних помилок у супровідних листах суду, оскільки такі документи не належать до переліку процесуальних актів (ухвал, рішень, постанов), щодо яких можливе внесення відповідних виправлень.

Щодо доводів заявника про неправильне визначення його процесуального статусу з огляду на те, що в апеляційній скарзі він звертався до суду як Людина у правовому статусі Людини - ОСОБА_5 , тоді як у процесуальних документах суду він неправильно зазначений як фізична особа ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до статей 160, 167 та 296 Кодексу адміністративного судочинства України у процесуальних документах зазначається, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб)) сторін та інших учасників справи. Таким чином, учасники адміністративного процесу - фізичні особи ідентифікуються шляхом зазначення їхніх прізвища, імені та по батькові, що є єдино можливим та юридично значущим способом визначення суб`єкта прав і обов`язків у судовому провадженні та забезпечує можливість здійснення судом належних процесуальних дій.

Національне законодавство не передбачає окремого процесуального статусу «людини» як самостійного суб`єкта судового провадження, відмінного від фізичної особи.

При цьому сам заявник, звертаючись до суду з позовом, використав встановлену процесуальним законом форму звернення, зазначив власні анкетні дані (прізвище, ім`я та по-батькові) та підписав позовну заяву, чим фактично реалізував своє право на звернення до суду фізичної особи.

За таких обставин судження про те, що судові рішення ухвалюються не щодо нього, а іншої особи із зазначенням його ж прізвища, імені та по батькові, є внутрішньо суперечливими та штучно створеними.

Крім того, посилання заявника на практику Європейського суду з прав людини також не підтверджують доводи щодо принизливого визначення його процесуального статусу.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини ідентифікує сторони виключно шляхом зазначення прізвища та ініціалів особи, використовуючи усталену формулу «Прізвище проти держави», без будь-якого розмежування на звернення людини, особи чи іншого самовизначення заявника в якомусь особливому статусі.

Такий підхід застосовується самим Європейським судом з прав людини як універсальний спосіб ідентифікації сторін у провадженні та не розцінюється як порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічний підхід простежується й у рішеннях Європейського суду з прав людини, на які посилається сам заявник у заяві про відвід («Білуга проти України», «П`єрсак проти Бельгії»), в яких заявників ідентифіковано за прізвищем як фізичних осіб, без урахування будь-яких форм самоназви чи альтернативного визначення статусу.

Отже, сама по собі форма зазначення особи у процесуальних документах, яка відповідає вимогам процесуального закону, не має самостійного правового значення для оцінки дотримання права на справедливий суд, якщо особі забезпечено реальну можливість брати участь у провадженні та реалізовувати свої процесуальні права.

Крім того, заявником не наведено жодних обставин, які б свідчили про те, що зазначення його як фізичної особи призвело до обмеження доступу до суду, позбавлення можливості бути почутим або реалізувати процесуальні права.

Наведені ОСОБА_1 доводи мають виключно декларативний характер і спрямовані не на захист процесуальних прав, а на формальне заперечення законодавчо визначеного способу ідентифікації учасника судового процесу.

Таким чином, наведені у заяві обставини у своїй сукупності не підтверджують наявності передбачених статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для відводу суддів, а доводи заявника фактично зводяться до незгоди з процесуальним порядком розгляду справи та ухваленими судом рішеннями.

Наявність інших підстав, передбачених статями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України, для відводу колегії суддів у складі: судді-доповідача Черпака Ю.К., суддів Кобаля М.І., Штульман І.В., стороною не зазначено, у зв`язку із чим заява про відвід суддів є необґрунтованою.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 241, 242, 311, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Черпака Ю.К., суддів Кобаля М.І., Штульман І.В. у справі № 826/9693/13-а визнати необґрунтованим.

Передати заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Черпака Ю.К., суддів Кобаля М.І., Штульман І.В. у справі № 826/9693/13-а для вирішення суддею, який визначається автоматизованою системою документообігу суду у порядку, встановленому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.

Судді: Кобаль М.І.

Штульман І.В.

Повний текст ухвали виготовлено 11.02.2026.