Справа № 620/9265/23
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/9265/23 Головуючий у 1 інстанції: Виноградова Д.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Кузьмишиної О.М.

Ключковича В.Ю.

За участю секретаря Данилюк Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області" щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії. Зобов`язано Державну установу "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області" підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року апеляційну скаргу Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» залишено без задоволення. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року залишено без змін (головуючий суддя Чаку Є.В.).

До Чернігівського окружного адміністративного суду від відповідача - Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» надійшла заява якій просив замінити боржника у виконавчому листі (рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року в адміністративній справі № 620/9265/23), а саме: замінити боржника - Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» на належного - Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС), , юридична адреса: бульвар Лесі Українки, будинок 26, м. Київ, 01133.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року у задоволенні заяви Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» про заміну боржника у виконавчому листі у справі № 620/9265/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено повністю.

Не погодившись із ухвалою суду, відповідач - Державна установа «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити заяву про заміну боржника у виконавчому листі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ст. 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Нормами частин 1-2 статті 15 Закону №1404-VIII передбачено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно частини 5 статті 15 Закону №1404-VIII, у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Питання щодо заміни стягувача та/або боржника у виконавчому провадженні врегульовано статтею 379 КАС України, якою передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Ухвалу суду за результатами вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно матеріалів справи, відповідно до пункту 1 наказу МВС України № 259 від 22.04.2024 року «Про визначення в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій», визначено в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженим структурним підрозділом з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій Відділ координації пенсійних питань Міністерства внутрішніх справ України (Т. 2 а.с. 59-60).

Пунктами 2, 3 вказаного наказу уповноважено Головний сервісний центр МВС на видачу звільненим зі служби військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ довідок про розмір грошового забезпечення відповідно за березень 2019 року та листопад 2019 року для перерахунку пенсій з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 160/8324/19 та судових рішень у справах № 826/3858/18 та № 826/12704/18 з покладенням таких функцій на регіональні сервісні центри Головного сервісного центру МВС (філії ГСЦ МВС) з 01.05.2024

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що, згідно положень наведеного наказу, до регіональних сервісних центрів Головного сервісного центру МВС передано повноваження щодо видачі довідок про розмір грошового забезпечення за березень 2019 року та листопад 2019 року для перерахунку пенсій з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 160/8324/19 та судових рішень у справах № 826/3858/18 та № 826/12704/18, а не повноваження щодо видачі всіх без виключення довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій.

Матеріали справи свідчать, що в рамках даної справи №620/9265/23 предметом позову була видача довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії позивача.

При цьому, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року у даній справі не було обґрунтовано правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у справі №160/8324/19 та судових рішень у справах № 826/3858/18 та № 826/12704/18.

Так, заява Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» про заміну боржника у виконавчому листі обґрунтована тим, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.06.2024 №432 «Про внесення змін до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22.04.2024 № 259» внесено зміни, зокрема, до пункту 2 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22.04.2024 №259, внаслідок чого на регіональні сервісні центри Головного сервісного центру МВС (філії ГСЦ МВС) покладено функції здійснювати відповідно до законодавства України розгляд звернень осіб про видачу довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій за інші періоди.

Аналогічні доводи викладені в апеляційній скарзі Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» на оскаржувану ухвалу суду першої інстанції.

З даного приводу, колегія суддів зазначає, що на момент постановлення Чернігівським окружним адміністративним судом рішення від 26 грудня 2023 року у даній справі та набрання ним законної сили, саме Державна установа «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» була відповідним уповноваженим органом на видачу довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії позивача.

При цьому, матеріали справи свідчать, що, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року, з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року у даній справі, Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» виготовлено довідку від 15 квітня 2024 року №33/45-76 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії ОСОБА_1 (Т. 1 а.с. 114).

Крім того, колегія суддів зауважує, що питання щодо повноважень Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» щодо видачі спірної довідки вже досліджувалося Шостим апеляційним адміністративним судом у постанові від 11 липня 2025 року у даній справі № 620/9265/23, у якій, з поміж іншого, зазначено, що на момент постановлення судом рішення по суті справи та набрання ним законної сили саме Державна установа «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» була відповідним уповноваженим органом.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» про заміну боржника у виконавчому листі у справі № 620/9265/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Судом апеляційної інстанції враховується, що, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому, підстав для її скасування не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 379 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Кузьмишина О.М.

Ключкович В.Ю.

Повне судове рішення складено 11.02.2026 р.