Справа № 320/34264/24
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2026-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року м. Київ № 320/34264/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов Керівника Деснянської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу до Київської міської державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Керівник Деснянської окружної прокуратури міста Києва інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу з позовом до Київської міської державної адміністрації, в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Київської міської державної адміністрації, що полягає у невжитті заходів щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища, розміщеного за координатами у форматі десяткових градусів: 50.51452, 30.63031 по вул. Меліоративній у Деснянському районі м. Києва (поруч з Гаражним кооперативом «Вигурівщина») на земельній ділянці кадастрового кварталу :62:017 (обліковий код 62:017:0211), у тому числі в межах земельної ділянки з кадастровим :62:017:1000;

зобов`язати Київську міську державну адміністрацію вжити заходи щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища, розміщеного за координатами у форматі десяткових градусів 50.51452, 30.63031 по вул. Меліоративній у Деснянському районі м. Києва (поруч з Гаражним кооперативом «Вигурівщина») на земельній ділянці кадастрового кварталу :62:017 (обліковий код 62:017:0211), у тому числі в межах земельної ділянки з кадастровим номером :62:017:1000.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що Деснянською окружною прокуратурою м. Києва за матеріалами кримінального провадження за № 0000170 від 04.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 Кримінального кодексу України та при виконанні повноважень, визначених ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» виявлено факт порушення Київською міською державною адміністрацією вимог природоохоронного законодавства у сфері раціонального поводження з відходами на території Деснянського району міста Києва, зумовленого засміченням земельних ресурсів, шо потребує вжиття заходів реагування відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).

До суду від Київської міської державної адміністрації надійшов відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти задоовлення позовних вимог, представник відповідача зазначив про те, що станом на сьогодні відповідний порядок виявлення та обліку відходів, власник яких не встановлений Кабінетом Міністрів України не затверджений.

Так, Департамент захисту довкілля та адаптації до зміни клімату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звертався листом від 20.12.2023 № 077-6562 до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, як до профільного та головного у системі центральних органів виконавчої влади, яке забезпечує формування державної політики у сфері управління відходами з метою затвердження відповідного Порядку.

На переконання відповідача, відсутність затвердженого Порядку унеможливлює вирішення питань виявлення та обліку відходів, власник яких не встановлений та не наділяє виконавчі органи сільських, селищних, міських рад повноваженнями щодо передачі відходів, власник яких не встановлений, суб`єктам господарювання у сфері поводження з відходами.

Для визнання протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень необхідна наявність сукупності визначених факторів, а також реальна можливість для реалізації на підставі закону чи іншого нормативно-правового акту.

Стороною позивача до суду подана відповідь на відзив, в якому вказує на те, що на даний час несанкціоноване звалище побутових відходів та будівельного сміття на зазначеній земельній ділянці не ліквідовано. Заходи щодо виконання вимог законодавства у сфері поводження з відходами Київською міською державною адміністрацією не вжито та не вживаються, а тому порушення прав мешканців столиці на безпечне довкілля та непогіршення екологічної ситуації триває.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання наказу Державної екологічної інспекції Столичного округу від 28.02.2024 № 51-П з метою перевірки фактів, викладених у зверненні ГО «Бюро по боротьбі з екологічними злочинами», 15.03.2024 старшими державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу спільно з головним спеціалістом відділу з питань інспектування, аналізу, благоустрою та збереження природного середовища Деснянської районної в місті Києві державної адміністраіцї Заровним В.П. здійснено захід, спрямований на запобігання та виявлення адміністративних правопорушень, виконання вимог, доручень Державної екологічної інспекції України, організацію та належний розгляд звернень, заяв, скарг громадян щодо ймовірного порушення вимог природоохоронного законодавства, під час якого проведено обстеження території по вул. Меліоративній у Деснянському районі м. Києва за координатами 50.51452, 30.63031.

Під час огляду зазначеної території було установлено, що на земельній ділянці комунальної власності знаходиться несанкціоноване сміттєзвалище твердих побутових відходів площею 300 кв.м. та середньою висотою 1,5 м.

За результатами заходу, складено акт огляду земельної ділянки/території щодо виявлення можливих порушень вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів від 15.03.2024.

Крім того, в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000170 від 04.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України 21.06.2024 проведено огляд земельної ділянки, яка розташована в межах кадастрового кварталу :62:017, у тому числі, частково в межах земельної ділянки з кадастровим номером :62:017:1000 по вул. Меліоративній у Деснянському районі м. Києва.

Огляд проводився старшим слідчим СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві за участю сертифікованого інженера - землевпорядника ОСОБА_1 , а також старшого державного інспектора з ОНПС Столичного округу Гнилозуба О.В.

Установлено, що по ліву сторону від території ділянки, яка оглядається, розташований гаражний кооператив «Вигурівщина», з правої сторони - розташована проїжджа частина вул. Меліоративної у Деснянському районі м. Києва, прямо від оглядаємої ділянки, через дорогу, знаходиться автостоянка, позаду - розташована лісопаркова зона до вул. Крайньої у Деснянському районі м. Києва. Територія ділянок, що оглядаються, мають ґрунтове покриття, частково вкриті рослинністю.

У ході огляду встановлено, що на території зазначеної земельної ділянки, яка розташована в межах кадастрового кварталу :62:017, виявлено розміщення побутових та будівельних відходів, що призвело до засмічення земельної ділянки. Загальна площа засмічення території на земельній ділянці кадастрового кварталу :62:017 складає 0,0610 га (610 кв.м.), у тому числі, в межах земельної ділянки з кадастровим номером :62:017:1000 площа засмічення складає 0,0220 га (220 кв.м.). Середня висота сміттєзвалища становить 1,5 м. (лист та план-схема земельних ділянок із зазначенням площі засміченої території, складені сертифікованим інженером-землевпорядником додано до позовної заяви).

Згідно з даними мережі Інтернет (Карти) встановлено координати сміттєзвалища, яке

оглядалось: 50.514520, 30.630310.

Власників відходів, розміщених на зазначених земельних ділянках, що оглядається, не встановлений. Ознак ліквідації сміттєзвалища на момент огляду не виявлено.

Вхід до території земельної ділянки, на якій розміщено сміттєзвалище, вільний, не охороняється. Зі сторони проїжджої частини по АДРЕСА_1 , вздовж узбіччя розміщені у ряд бетонні блоки.

Відповідно до відомостей з Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :62:017:1000 площею 0,5012 га має цільове призначення: 12.13 - земельні ділянки загального користування, які використовуються як вулиці, майдани, проїзди, дороги, набережні, що підтверджується листом ФОП ОСОБА_1 від 24.06.2024 № 1/24.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про видачу фізичним чи юридичним особам правовстановлюючих документів на земельну ділянку з кадастровим номером 662:017:1000 відсутні.

З листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 02.05.2024 також вбачається, що територія за координатами 50.51452, 30.63031 потрапляє в межі земельної ділянки (код 62:017:0211), площею 2,9495 га, та обліковується як землі не надані у власність чи користування. За поданням Департаменту Київська міська рада не приймала рішень щодо передачі вказаної земельної ділянки у власність чи користування.

Про обізнаність Київської міської державної адміністрації про факт влаштування несанкціонованого сміттєзвалища на земельній ділянці по АДРЕСА_1 свідчать відповіді Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 17.07.2023, 13.03.2024, 08.05.2024, у тому числі щодо розгляду звернення голови ГО «Бюро по боротьбі з екологічними злочинами» ОСОБА_2 , про створення невстановленими особами стихійного сміттєзвалища поряд з вулицею Меліоративна неподалік гаражного кооперативу «Вигурівщина» у Деснянському районі м. Києва.

З вказаних відповідей вбачається, що адміністрація неодноразово зверталась з листами від 05.04.2023, 04.07.2023, 21.02.2024 до Департаменту захисту довкілля та зміни клімату виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) з питанням ліквідації стихійних сміттєзвалищ на території земельної ділянки по вул. Меліоративній у Деснянському районі м. Києва та розгляду такого питання на черговому засіданні діючої комісії з питань поводження з безхазяйними відходами.

На переконання позивача, нездійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах підтверджується тим, що до Київської міської адміністрації у 2024 році скеровувалось для розгляду та вжиття заходів реагування звернення голови ГО «Бюро по боротьбі з екологічними злочинами» ОСОБА_2 , з вказаного питання (лист окружної прокуратури від 23.02.2024).

Разом з цим, з відповіді Департаменту захисту довкілля та адаптації до зміни клімату виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 15.03.2024 за № 077-1160 на виконання доручення заступника голови Київської міської державної адміністрації з питань здійснення самоврядних повноважень ОСОБА_3 вбачається, що посилаючись на відсутність Порядку виявлення та обліку відходів, власник яких не встановлений останній звернувся до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України з відповідним листом від 20.12.2023 з пропозицією розроблення порядку та звернувся до Департаменту територіального контролю виконавчого органу КМР (КМДА).

Також, окружною прокуратурою листом від 14.06.2024 про зазначений факт влаштування несанкціонованого смізтєзвалища на комунальній земельній ділянці по вул. Меліоративній у Деснянському районі м. Києва додатково повідомлено Київську міську державну адміністрацію, як орган, уповноважений вирішувати питання поводження з безхазяйними відходами на території міста Києва, забезпечувати ліквідацію несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів.

Як зауважує орган прокуратури, на даний час, несанкціоноване звалище побутових відходів та будівельного сміття на зазначеній земельній ділянці не ліквідовано. Заходи щодо виконання вимог законодавства у сфері поводження з відходами Київською міською державною адміністрацією не вживаються, що і зумовило на звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Згідно з приписами п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За змістом ч. 3 ст. 53 КАС України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Спеціальним законом, яким визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді є Закон України "Про прокуратуру".

Відповідно до ч. 3 ст. 23 цього Закону, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття інтерес держави.

У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99, Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття інтереси держави, висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99).

Так, інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Згідно з ч. 3 ст. ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 КАС України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених ст. 169 цього Кодексу.

З наведеного слідує, що КАС України вимагає вказувати в адміністративному позові, скарзі чи іншому процесуальному документі докази на підтвердження підстав заявлених позовних вимог із зазначенням, у чому саме полягає порушення інтересів держави, та обставини, що зумовили необхідність їх захисту прокурором.

Відповідно до ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля.

Статтею 16 Конституції України передбачено, що забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

Відповідно до норм ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України).

Відносини у галузі охорони навколищнього природного середовища в Україні регулюються, зокрема, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», Законом України «Про управління відходами», Законом України «Про охорону земель», Земельним кодексом України, а також іншим спеціальним законодавством.

Закон України «Про охорону навколищнього природного середовища» визначає, що основними принципами охорони навколищнього природного середовища є, зокрема, пріоритетність вимог екологічної безпеки, обов`язковість додержання екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів при здійсненні господарської, управлінської та іншої діяльності; гарантування екологічно безпечного середовища для життя і здоров`я людей (ст. 3).

Державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколищнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Особливій державній охороні підлягають території та об`єкти природно-заповідного фонду України й інші території та об`єкти, визначені відповідно до законодавства України (ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

У справі, що розглядається, прокурор в адміністративному позові зазначив, що у прокурора є обґрунтовані підстави для пред`явлення позовної заяви в інтересах держави, адже необхідність реагування органів прокуратури у даному випадку виникла у зв`язку з наявністю порушень державних інтересів у сфері охорони навколишнього природного середовища та раціонального поводження з відходами на території столиці, а також через бездіяльність Державної екологічної інспекції Столичного округу, як органу, уповноваженого на захист цих інтересів держави.

Звернення прокурора до суду, у даному випадку, слугує меті захисту суспільного інтересу у такій важливій сфері, як забезпечення екологічної безпеки та безпеки життя та здоров`я людей.

Отже, подання цього позову беззаперечно становить державний інтерес, оскільки стосується суспільно значущих правовідносин. Так, будучи обізнаною про наявність стихійного сміттєзвалища на вул. Меліоративній в Деснянському районі м. Києва, Державна екологічна інспекція Столичного округу мала можливість вжити дієвих заходів, спрямованих на усунення виявлених порушень природоохоронного законодавства, однак цього не зробила.

Відповідно до положень ч. 4. ст. 12 Закону України «Про управління відходами» якщо власник відходів не встановлений, передача відходів до суб`єкта господарювання у сфері управління відходами та усунення негативних наслідків, спричинених відходами, здійснюється за рахунок державного або місцевого бюджету.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про управління відходами» збирання, перевезення та/або оброблення відходів, власник яких не встановлений організовують, зокрема, виявлених у межах населених пунктів - органи місцевого самоврядування. Збирання, перевезення та/або оброблення таких відходів здійснюють суб`єкти господарювання у сфері управління відходами.

Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про управління відходами» передбачено, що порядок виявлення та обліку відходів, власник яких не встановлений, визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 № 1217, яка є чинною на даний час, затверджено Порядок виявлення та обліку безхазяйних відходів (далі - Порядок № 1217) та доручено, зокрема Київській міській державній адміністрації утворити постійно діючу комісію з питань поводження з безхазяйними відходами.

Відповідно до норм п. 5 Порядку № 1217 заяви (повідомлення) про факти виявлення відходів розглядаються на черговому (позачерговому) засіданні постійно діючої комісії з питань поводження з безхазяйними відходами (далі - комісія).

Комісія визначає кількість, склад, властивості, вартість відходів, ступінь їх небезпеки для навколишнього природного середовища і здоров`я людини та вживає заходів до визначення власника відходів.

У разі необхідності для визначення власника відходів та їх оцінки можуть залучатися правоохоронні органи, відповідні спеціалісти та експерти (п. 6 Порядку № 1217).

За результатами своєї роботи комісія складає акт, який передається до місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування для вирішення питання про подальше поводження з відходами (п. 7 Порядку № 1217).

На підставі акта комісії місцеві державні адміністрації або органи місцевого самоврядування приймають рішення щодо подальшого поводження з відходами та в разі необхідності порушують справу про притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні законодавства про відходи, та відшкодування заподіяної шкоди (п. 8 Порядку № 1217).

Згідно з приписами п. 2 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад відноситься, зокрема, організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку.

Статтею 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено розроблення та затвердження відповідними органами місцевого самоврядування Правил благоустрою території населеного пункту - нормативно-правового акту, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території для кожного конкретного населеного пункту.

Рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051 затверджено Правила благоустрою міста Києва (далі - Правила), розділ 7 яких містить вимоги до санітарного очищення території.

Згідно з п. 7.2.3 Правил відходи, що не мають власника або власник яких невідомий, вважаються безхазяйними. Порядок виявлення та обліку безхазяйних відходів визначається Кабінетом Міністрів України.

Визначення режиму використання безхазяйних відходів покладається, зокрема, на Київську міську раду та її виконавчий орган. Виконавчий орган Київської міської ради веде облік безхазяйних відходів і несе відповідальність за комплексне використання таких відходів, додержання умов поводження з ними та запобігання негативному впливу їх на навколишнє природне середовище і здоров`я людей.

Згідно з п. 3.1.5 Правил утримання та благоустрій земель запасу міста забезпечує виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.11.1999 № 2034 затверджено Порядок ведення державного обліку та паспортизації відходів (далі - Порядок № 2034).

Згідно з абз. 3 п. 4 Порядку № 2034 джерелом первинної інформації про безхазяйні відходи є акт комісії з питань поводження з безхазяйними відходами, складений згідно з Порядком виявлення та обліку безхазяйних відходів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 № 1217.

Таким чином, акт, який комісія з питань поводження з безхазяйними відходами згідно з п. 7 Порядку № 1217 передає до місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування для вирішення питання про подальше поводження з відходами, є одночасно і приводом для взяття відходів на облік.

У місті Києві виконавчий орган Київської міської ради, виконуючи паралельно функції місцевої державної адміністрації, організовує взяття відходів на облік і веде такий облік.

За змістом ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі функції і повноваження в межах, визначених законами, здійснюють виконавчі органи рад, що створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами.

Відповідно до ст. ст. 9, 10, 10-1 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» у місті Києві діє представницький орган місцевого самоврядування - Київська міська рада.

Київська міська рада має власний виконавчий орган, який утворюється Київською міською радою. Виконавчим органом Київської міської ради є Київська міська державна адміністрація, яка паралельно виконує функції державної виконавчої влади (місцевої державної адміністрації), що є особливістю здійснення виконавчої влади в місті Києві.

Пунктами 7 та 8 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про управління відходами» визначено, що до повноважень Київської міської державної адміністрації у сфері управління відходами належить облік несанкціонованих сміттєзвалищ та відходів, власник яких не встановлений, ліквідація несанкціонованих сміттєзвалищ.

Тобто, як обґрунтовано зауважує позивач, у спірних правовідносинах, уповноваженим органом виконавчої влади у сфері поводження з відходами, є саме Київська міська державна адміністрація, яка безпосередньо уповноважена вирішувати питання поводження з безхазяйними відходами на території міста Києва, забезпечувати ліквідацію несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів, вживати інших заходів щодо запобігання негативному і еколого небезпечному впливу на земельні ділянки, а також ліквідації наслідків цього впливу на відповідних територіях.

Згідно з п. 2.5 Положення № 1723 на підставі акта комісії виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) приймає рішення щодо подальшого поводження з відходами та в разі необхідності порушує справу про притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні законодавства про відходи, та відшкодування заподіяної шкоди.

Тож, враховуючи, що земельна ділянка по вул. Меліоративній у м. Києва в межах кадастрового кварталу :62:017 (обліковий код 62:017:0211), на якій розташоване несанкціоноване сміттєзвалище, перебуває у комунальній власності, власника відходів не встановлено, а Київська міська державна адміністрація не вживає установлених законодавством заходів стосовно ліквідації цих сміттєзвалищ, суд дійшов висновку про те, що наявні підстави зобов`язати Київську міську державну адміністрацію в установленому порядку забезпечити ліквідацію несанкціонованого сміттєзвалища на вказаній земельній ділянці.

На даний час несанкціоноване звалище побутових відходів та будівельного сміття на зазначеній земельній ділянці не ліквідовано. Заходи щодо виконання вимог законодавства у сфері поводження з відходами Київською міською державною адміністрацією не вживаються. Протилежного суду не доведено.

Установлена бездіяльність призвела до утворення на території м. Києва по вул. Меліоративній у Деснянському районі м. Києва, стихійного сміттєзвалища побутових та будівельних відходів, наявність якого беззаперечно негативно впливає на навколишнє природне середовище, санітарно-епідеміологічне благополуччя населення, може стати джерелом поширення інфекцій, забруднення земельних ресурсів. Доказів вжиття дієвих заходів відповідачем до суду не надано.

За висновком суду, позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання Київську міську державну адміністрацію вжити заходи щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища, розміщеного за координатами у форматі десяткових градусів 50.51452, 30.63031 по вул. Меліоративній у Деснянському районі м. Києва (поруч з Гаражним кооперативом «Вигурівщина») на земельній ділянці кадастрового кварталу :62:017 (обліковий код 62:017:0211), у тому числі в межах земельної ділянки з кадастровим номером :62:017:1000.

Суд не бере до уваги посилання сторони відповідача на відсутність Порядку виявлення та обліку безхазяйних відходів, позаяк, вказане не виключає законодавчо встановленого обов`язку вжити відповідних заходів на усунення порушень природоохоронного законодавства.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 77, 90, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Керівника Деснянської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу до Київської міської державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Київської міської державної адміністрації, що полягає у невжитті заходів щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища, розміщеного за координатами у форматі десяткових градусів: 50.51452, 30.63031 по вул. Меліоративній у Деснянському районі м. Києва (поруч з Гаражним кооперативом «Вигурівщина») на земельній ділянці кадастрового кварталу :62:017 (обліковий код 62:017:0211), у тому числі в межах земельної ділянки з кадастровим :62:017:1000.

Зобов`язати Київську міську державну адміністрацію вжити заходи щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища, розміщеного за координатами у форматі десяткових градусів 50.51452, 30.63031 по вул. Меліоративній у Деснянському районі м. Києва (поруч з Гаражним кооперативом «Вигурівщина») на земельній ділянці кадастрового кварталу :62:017 (обліковий код 62:017:0211), у тому числі в межах земельної ділянки з кадастровим номером :62:017:1000.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.