Справа № 382/119/26
Суддя: Нарольський М. М.
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/119/26
Провадження № 2-а/382/4/26
У Х В А Л А

11 лютого 2026 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М. М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2026 року поштовою кореспонденцією до Яготинського районного суду Київської області надійшов зазначений адміністративний позов про скасування постанови ББА № 709161 від 21.11.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою від 23.01.2026 суд залишив позов без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, з таких підстав:

- зі змісту матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачу про існування постанови було відомо в день її складання, а саме 21.11.2025 року, оскільки він був присутній при її складанні. Інших доводів щодо часу отримання оскаржуваної постанови позивач не наводить, у зв`язку із чим суд доходить висновку, що днем, з якого має здійснюватися відлік часу оскарження постанови є саме 21.11.2025 року. Таким чином, до суду позивач мав звернутися до 01.12.2025 року;

- позов направлено позивачем поштовою кореспонденцією 12.01.2026 року, що підтверджує відбиток на конверті календарного штемпеля «Укрпошта» маркувальної машини з датою 12.01.2026 року. Тобто позов подано з порушенням 10-денного строку, передбаченого ч. 2 ст. 286 КАС України;

- разом з позовною заявою позивачем не заявлено клопотання про поновлення строку для звернення до суду та не зазначено поважності причин пропуску такого строку;

- позивачу необхідно надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду в якій вказати підстави для поновлення строку, у випадку їх наявності або надати докази того, що строк звернення до суду не пропущено;

- доплатити судовий збір.

04.02.2026 до суду надійшла заява про усунення недоліків, в якій на виконання ухвали від 23.01.2026 зазначено, що 26.11.2025 позивачем було написано та зареєстровано у Відділенні поліції №2 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області заяву на отримання відео, але до сьогоднішнього дня відповіді так і не отримав та ще одну заяву з проханням не скеровувати постанову про адміністративне правопорушення відносно нього до виконавчої служби, оскільки він має намір її оскаржувати до суду. Не дивлячись на його звернення, постанову про адміністративне правопорушення серії ББА №709161 від 21.11.2025 все ж таки було направлено на державну виконавчу службу. 13 січня 2026 він дізнався, що його рахунки заблоковані виконавчою службою. 14 січня 2026 він зателефонував до Яготинського районного суду Київської області щоб дізнатися про свою позовну заяву на що йому повідомили, що вона взагалі не надходила. 15 січня 2026 він повторно роздрукував позовну заяву та додатки і відправив через засоби поштового зв`язку Укрпошта. Також зазначає, що першочергово ним було подано позовну заяву 28.11.2025 через засоби поштового зв`язку Укрпошта. Коли відправляв позовну заяву, то перший екземпляр адресований відповідачу Головному управлінню національної поліції у Київській області працівник пошти відправив та видав чек №164, потім вимкнулось світло і працівниця Укрпошти повідомила йому, що зараз вони підуть запускати генератор і тоді зможуть відправити лист і якщо він не хоче чекати, то може бути вільним. Він не став чекати і тому чек про відправку позовної заяви безпосередньо до Яготинського районного суду Київської області позивач надати не може. Також зазначає, що ним був сплачений судовий збір 28.11.2025 року. Всі ці обставини у своїй сукупності підтверджують вчасність його звернення до Яготинського районного суду Київської області, але через обставини, які від нього не залежать позовна заява так і не надійшла до суду. Тому просить поновити строк на оскарження постанови.

Вирішуючи питання можливості поновлення встановленого законом строку звернення до суду з огляду на наведені позивачем обставини поважності пропуску такого строку, суд приходить до наступного висновку.

За вимогами ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Позивач оскаржує постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 709161 від 21.11.2025року, яка отримана ним особисто після її винесення, що підтверджується копією оскаржуваної постанови, де в графі "копію постанови мною отримано" проставлено підпис та прізвище з ініціалами " ОСОБА_2 ".

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За вимогами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з усталеної практики Верховного Суду, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Чинним процесуальним законодавством визначений порядок вирішення питання поважності причин пропуску строку на звернення до суду та його поновлення, а також застосування наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду (постанова Верховного Суду від 30.11.2022 по справі № 607/15025/21).

Відповідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 02.02.2023 по справі № 160/22256/21, під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

У постанові від 16.02.2023 по справі № 697/1044/22 Верховний Суд зазначив, що звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини, адже наслідки для особи настають незалежно від підстав, за яких прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, а з моменту прийняття такого рішення.

Як зазначалося вище, позивачу про існування постанови було відомо в день її складання, а саме 21.11.2025 року, оскільки він був присутній при її складанні. Інших доводів щодо часу отримання оскаржуваної постанови позивач не наводить, у зв`язку із чим суд доходить висновку, що днем, з якого має здійснюватися відлік часу оскарження постанови є саме 21.11.2025 року. Таким чином, до суду позивач мав звернутися до 01.12.2025 року. Разом із тим, позов направлено позивачем поштовою кореспонденцією 12.01.2026 року, що підтверджує відбиток на конверті календарного штемпеля «Укрпошта» маркувальної машини з датою 12.01.2026 року.

Наразі, позивач стверджує, що ним 26.11.2025 було написано та зареєстровано у Відділенні поліції №2 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області заяву на отримання відео; ним було подано позовну заяву 28.11.2025 через засоби поштового зв`язку Укрпошта; перший екземпляр адресований відповідачу Головному управлінню національної поліції у Київській області працівник пошти відправив та йому було видано чек №164. Коли оформлювали позовну заяву для суду, то у приміщенні Укрпошти вимкнулось світло і працівниця Укрпошти повідомила йому, що зараз вони підуть запускати генератор і тоді зможуть відправити лист і якщо ві не хоче чекати, то може бути вільним. Позивач не став чекати і тому чек про відправку позовної заяви безпосередньо до Яготинського районного суду Київської області позивач надати не може.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи доведеність доводів позивача щодо поважності пропуску процесуального строку, суд зазначає, що само по собі звернення до органів поліції, зокрема, про отримання відеозапису жодним чином не зупиняє процесуальні строки оскарження постанови. Крім цього, із наданої копії поштового чеку № 164 від 28.11.2025 року взагалі неможливо встановити, що саме було напрвлено до ГУ Національної поліції. При цьому, саме примірник позовної заяви для відповідача було додано позивачем до позовної заяви при зверненні до суду 12.01.2026. Посилання ж на те, що позивач звертався до Укрпошти раніше і передав кореспонденцію у відділенні Укрпошта для відправки її саме до суду (до 12.01.2026 року) жодним чином не підтверджено та позивачем не доведено. Так само позивачем і не подано жодних звернень до відділення Укрпошти щодо підтвердження відправлення позивачем кореспонденції та існування інших обставин, що перешкоджали зверненню позивача до суду до 12.01.2026 року, тобто зі сплином більше 1,5 місяці з моменту, коли позивач отримав примірник постанови.

Також, як вбачається із довідки суду від 09.02.2026 року, за період з 28.11.2025 року до 14.01.2026 року включно позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, до суду не надходила.

Крім цього позивач стверджує, що: 13.01.2026 він дізнався, що його рахунки заблоковані виконавчою службою; 14.01.2026 він зателефонував до Яготинського районного суду Київської області щоб дізнатися про свою позовну заяву на що йому повідомили, що вона не надходила; 15.01.2026 він повторно роздрукував позовну заяву та додатки і відправив через засоби поштового зв`язку Укрпошта.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, позов направлено позивачем поштовою кореспонденцією ще 12.01.2026 року, що підтверджує відбиток на конверті календарного штемпеля «Укрпошта» маркувальної машини з датою 12.01.2026 року. Тобто позовна заява була направлена раніше, ніж позивач дізнався про заблоковані рахунки виконавчою службою, і звернувся він до суду 12.01.2026 року, а не 15.01.2026.

Крім цього, платіжна інструкція з ПАТ Приватбанк про частково сплачений судовий збір 28.11.2025 року жодним чином не підтверджує безпосередню подачу позовної заяви до суду.

Необхідно зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження рішення десятиденним строком з дня вручення постанови у справі про адміністративне правопорушення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем строк звернення до суду пропущено з підстав, які не мажно визнати поважними, оскільки ним не наведено обґрунтувань та не надано доказів існування об`єктивно непереборних обставин, що унеможливлювали звернення до суду у строки визначені законом.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву необхідно повернути позивачу.

Керуючись ст. ст. 123, 169, 286, 294, 295 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвалу може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя М. М. Нарольський