Справа № 580/5833/23
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року справа № 580/5833/23
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі ГУ ПФУ в Черкаській області, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області № 91 від 08 червня 2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні грошової допомоги у розмірі 10 пенсій як працівнику освіти;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі 10 пенсій за віком як працівнику освіти.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за віком. Позивач звернувся до Головного управління із заявою про перерахунок виплати грошової допомоги згідно із п. 7-1 розділу XV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, проте відповідач протиправно відмовив у такому перерахунку.

Ухвалою від 14 липня 2023 року суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

01.08.2023 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представниця відповідача просила у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що посада акомпаніатора і методиста в позашкільних навчальних закладах освіти Переліком не передбачена, відтак, підстав для зарахування до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи на цій посаді немає. Стаж позивача на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років становить 31 рік 5 місяців 6 днів, тому, права на виплату одноразової грошової допомоги згідно з пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV у позивача немає.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

02.06.2023 позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, яка не підлягає оподаткуванню.

Рішенням від 08 червня 2023 року № 91 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відмовило у призначенні допомоги у розмірі 10 пенсій, зазначивши, що посада акомпаніатора і методиста в позашкільних навчальних закладах освіти Переліком не передбачена, відтак, підстав для зарахування до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи на цій посаді немає. Стаж позивача на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років становить 31 рік 5 місяців 6 днів, тому, права на виплату одноразової грошової допомоги згідно з пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV у позивача немає.

Рішення ГУ ПФУ в Черкаській області про відмову у призначенні грошової допомоги позивач вважає протиправним, а тому звернувся в суд з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Як передбачено п. 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затверджений постановою Кабінету Міністрів Україні від 23.11.2011 № 1191 (далі Порядок № 1191).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е і ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Згідно з п. 5 Порядку № 1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування будь-якого іншого виду пенсії.

Зазначений підхід до застосування п. 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування неодноразово висвітлено у постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 234/13835/17, від 20 лютого 2019 року у справі № 462/5636/16-а, від 19 березня 2019 року у справі № 466/5637/17, від 24 квітня 2019 року у справі № 450/3061/16-а, від 22 лютого 2024 року у справі № 260/323/20.

Суд врахував, що відповідач підтверджує наявність у позивача спеціального стажу у обсязі 31 рік 5 місяців 6 днів.

Суд з`ясував, що відмова відповідача у виплаті позивачу спірної грошової допомоги зумовлена незарахуванням до спеціального стажу роботи періодів роботи позивача на посадах акомпаніатора і методиста з тих підстав, що такі посади Переліком не передбачені.

Під час надання оцінки вказаним підставам для відмови суд зазначає таке.

Суд встановив, що відповідно до записів в трудовій книжці НОМЕР_1 , позивач, серед іншого, у період:

- з 27.11.1984 до 05.01.1989 працював на посаді акомпаніатора дитячого хореографічного ансамблю Барвінок у обласному будинку вчителя;

- з 15.08.1989 до 26.03.1991 працював на посаді акомпаніатора дитячого хореографічного колективу в Палаці культури комбайнерів;

- з 28.05.2001 до 06.07.2001 року працював на посаді методиста Центра дітей та юнацтва Комсомольського району м. Херсона.

Відповідно до пункту е статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за Переліком № 909.

Переліком № 909 установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років: у позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Приписами статті 28 Закону України Про освіту (далі Закон № 2145-VIII) передбачено, що система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

У відповідності до статті 29 Закону 2145-VIII структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.

Статтею 12 Закону України Про позашкільну освіту та пунктом 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2011 року № 433 передбачено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).

Пунктом 7 вказаного Переліку встановлено, що центр, палац, будинок, клуб художньої творчості дітей, юнацтва та молоді, художньо-естетичної творчості учнівської молоді, дитячої та юнацької творчості, естетичного виховання відносяться до позашкільних навчальних закладів.

Відповідно до п. 25 Переліку № 433 учасниками навчально-виховного процесу в позашкільному навчальному закладі є, зокрема, педагогічні працівники, спеціалісти, залучені до навчально-виховного процесу.

Крім того, на спірні правовідносини також розповсюджується дія Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, який затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963, який відносить посаду акомпаніатор та методист до посад педагогічних працівників.

Таким чином, посади акомпаніатор та методист відносяться до посад педагогічних працівників у позашкільних закладах освіти, а тому стаж роботи позивача на вказаних посадах у періоди з 27.11.1984 до 05.01.1989, з 15.08.1989 до 26.03.1991, з 28.05.2001 до 06.07.2001 повинен зараховуватися до пільгового стажу у розумінні пункту е статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Така позиція суду відповідає правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 233/4308/17, у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2019 року у справі № 718/2293/16-а, від 05 березня 2019 року у справі № 686/9307/17, від 12 березня 2019 року у справі № 647/514/17, від 13 березня 2019 року у справі № 602/958/16-а, від 19 березня 2019 року у справі № 466/5637/17.

Суд врахував, що відповідач підтверджує наявність у позивача спеціального стажу у обсязі 31 рік 5 місяців 6 днів. У свою чергу, висновки суду про необхідність врахування до спеціального стажу позивача періодів роботи з 27.11.1984 до 05.01.1989, з 15.08.1989 до 26.03.1991, з 28.05.2001 до 06.07.2001 вказує про наявність у позивача спеціального стажу у обсязі більше 35 років.

З урахуванням зазначеного та зважаючи на наявність усіх необхідних умов, визначених п. 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058, суд доходить висновку про наявність у позивача права на отримання спірної грошової допомоги, у зв`язку із чим спірне рішення відповідача є протиправним.

Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи викладене, для належного захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 (десяти) місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п. 7-1 Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 91 від 08 червня 2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні грошової допомоги у розмірі 10 пенсій як працівнику освіти.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 (десяти) місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п. 7-1 Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

2) відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18002, Черкаська обл., Черкаський р-н, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 12.02.2026.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК