Справа № 369/12302/23
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/28/26
РІШЕННЯ

Іменем України

11.02.2026 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді- Пінкевич Н.С.,

при секретарі судових засідань Худинець Д.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в залі суду у місті Києві адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції, Батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції, третя особа: інспектор 1 роти батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП у Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою інспектора 1 роти батальйону патрульної поліції в селі Чайка УПП у Київській області ДПП Національної поліції лейтенантом поліції Подоляка О.Ю про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.07.2023 року серії ЕАС №7385940 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. З тексту постанови вбачається, що 23.07.2023 року о 16:22 год. водій керуючи ТЗ не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21, чим порушив п. 8.4.в ПДР. Вважає дану поставну протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки 23.07.2023 року о 16:20 год. керуючи автомобілем Nissan Rogue д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись у середньому ряді по Житомирському шосе у напрямку міста Києва був зупинений працівником поліції, який повідомив позивача, що на його думку позивач порушив п. 8.4.в ПДР, тобто рухався полосою,рух якою дорожнім знаком 3.21 заборонено.

Вказав, що з твердженнями працівників поліції не згоден та повідомив, що під час зупинення смугою, рух якою заборонено позивач не рухався, а лише пересік її виїжджаючи з автозаправного комплексу, одразу після того, як дозволяла дорожня обстановка та інші часники дорожнього руху почав рух смугою на, якій дозволено рух. Проте дані пояснення були проігноровані працівниками поліції. Працівниками поліції не було надано доказів порушення ПДР.

Враховуючи викладені обставини у позовній заяві просив суд визнати противною та скасувати постанову серії ЕАС №7385940 від 23.07.2023 року, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Стягнути з ДПП на користь позивача судові витрати у розмірі 536,80 грн. та суму сплаченого штрафу у розмірі 340 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.08.2023 року було відрито провадження по вищевказаній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

06.09.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позову заяву. Вказали, що твердження позивача не відповідають дійсності, вимоги є безпідставними, необґрунтованими, а позовна заява не підлягає задоволенню. Вказали, що факт порушення ПДР було зафіксовано на портативний відео реєстратор, однак строк зберігання відповідних відеозаписів сплинув, у зв`язку з цим суб`єкт владних повноважень позбавлений можливості надати їх суду. Враховуючи викладені обставини у відзиві на позовну заяву просили суд відмовити у задоволенні позову.

12.09.2023 року на адресу від позивача надійшла відповідь на відзив. Просив суд задовольнити позов.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.01.2025 року було прийнято до провадження вищевказану адміністративну справу у провадження судді Пінкевич Н.С.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАС №7385940 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі від 23.07.2023 року, складеною інспектором 1 роти БПП в с. Чайки УПП в Київській області лейтенантом поліції Подоляк О.Ю. було притягнуто до адміністративної відповідальності позивача ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн.

Із даної постанови вбачається, що 23.07.2023 року о 16:22 год. в місті Київ, Житомирське шосе, 20 км. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Nissan Rogue д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21, чим порушено п. 8.4.в ПДР України, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, незважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові винесеній відповідачем не наведено будь-якої оцінки усним поясненням позивача, не наведено доказів, які б їх спростовували.

За вказаних обставин, суд, приходить до висновку, що факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не підтверджується жодним доказом, а відповідачем, в порушенням вимог ст. 280 КУпАП, додатково не було встановлено чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Також, слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на думку суду, в даному випадку є недоведеним.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В той же час, в порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для її правильного вирішення.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, враховуючи наявні матеріали, суд вважає, що з боку ОСОБА_1 порушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП, не вбачається, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупність, суд приходить до висновку, що адміністративний позов в частині скасування постанови серії ЕАС №7385940 від 23.07.2023 року та закриття провадження підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з Департаменту патрульної поліціїна користь позивача сплачений штраф у розмірі 340 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року у справі №910/5880/21, Порядок №787 застосовний до випадків помилково чи надміру зарахованих до бюджету. Оскільки сума адміністративно-господарського штрафу, яку вніс до бюджету позивач, не є помилково чи надміру зарахованою, Порядок №787 на спірні правовідносини не поширюється.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що після визнання протиправною та скасування адміністративним судом постанови про застосування штрафу платник згідно зі статтею 1212 ЦК України має право на позов про стягнення суми перерахованих ним коштів як таких, які утримуються у бюджеті без достатньої правової підстави. Це узгоджується із практикою Великої Палати Верховного Суду про те, що рішення органу влади за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване (див., наприклад, постанови від 21 серпня 2019 року у справі №911/3681/17 (пункт 39), від 15 жовтня 2019 року у справі №911/3749/17 (пункт 6.27), від 22 січня 2020 року у справі №910/1809/18 (пункт 35), від 1 лютого 2020 року у справі №922/614/19 (пункт 52), від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц (пункт 109)).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи, що вимога про повернення/стягнення сплаченого штрафу за постановою про адміністративне правопорушення підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, відтак суд у цій частині закриває провадження у справі.

Також, частиною 1 статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 536,80 грн.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір у сумі 536,80 грн. підлягає стягненню з відповідача Департаменту патрульної поліції на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції, Батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції, третя особа: інспектор 1 роти батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП у Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7385940 від 23.07.2023 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.)

Провадження в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь позивача сплачений штраф у розмірі 340 грн., - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ