Справа № 320/47991/23
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Беспалова О.О., Вівдиченко Т.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузьмука Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ ЛІКИ» та Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ ЛІКИ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ ЛІКИ» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 16 листопада 2023 року № 717060411 в частині застосування штрафу у сумі 3 511 702,75 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідно до пункту 52.1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються. На момент реєстрації податкових накладних дія карантину продовжена і діяла до 30.06.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 383. Будь-яких змін до пункту 52.1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України щодо припинення дії мораторію внесено не було.

Позивач відмічає, що нормами Закону № 2260-IX платникам податків не було надано перехідного періоду, достатнього для реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування, що не були своєчасно зареєстровані у зв`язку з карантином, та на які до 27.05.2022 поширювалася дія мораторію, встановленого на період дії карантину.

Позивач вказував, що згідно Закону № 2786-IX, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, діє тимчасовий порядок для платника податків, яким встановлюються спеціальні граничні строки для реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН.

Законом № 2876-IX пом`якшено відповідальність для платників податків за порушення строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано.

На думку позивача контролюючий орган неправомірно застосував розміри штрафів, що встановлені на день реєстрації спірних податкових накладних (пунктом 120-1.1 статті 12 Податкового кодексу України), а не на день прийняття податкового повідомлення-рішення, а тому не врахував положення статті 58 Конституції України та пункту 11 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове-повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 16.11.2023 № 717060411. Також було вирішено питання щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Постановою Верховного Суду від 12 березня 2025 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2024 року у справі №320/47991/23 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Висновки касаційного суду наступні.

Суди попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень дійшли помилкових висновків з огляду на неправильне застосуванням норм матеріального права.

Суди попередніх інстанцій не встановили і не дослідили обставини щодо кожної податкової накладної, з урахуванням зазначеного правового регулювання та загально правового принципу дії норми права у часі.

Ураховуючи, що судами залишились невстановленими обставини, які мають значення для правильного вирішення цього спору, Суд дійшов висновку про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанції повністю з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому судовому розгляді суди мають встановити обставини щодо дати складання позивачем кожної податкової накладної/розрахунку коригування та дати її/його реєстрації в ЄРПН та установити склад податкового правопорушення з урахуванням висновків, сформованих в цій постанові.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ ЛІКИ» задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 16.11.2023 № 717060411 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 20 519, 15 грн (двадцять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять гривень 15 копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У межах спірних правовідносин суд першої інстанції керувався тим, що ГУ ДПС у м. Києві грубо порушено норми ПК України в частині обчислення кількості днів прострочення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, що вплинуло на розмір застосованих штрафних санкцій визначених податковим повідомленням-рішенням.

Обставини прийняття контролюючим органом рішення про неможливість виконання податкових обов`язків в частині своєчасної реєстрації спірних у даній справі податкових накладних відсутні, відповідно, позивач вважається таким, що мав можливість своєчасно виконувати свої податкові обов`язки, а підстави для повного звільнення позивача від відповідальності відсутні.

Правильність здійсненого розрахунку розміру штрафних санкцій входить до предмета доказування у спорах цієї категорії, оскільки є наступним питанням після висновку про наявність з боку позивача податкового правопорушення, яке тягне за собою застосування штрафних санкцій.

Доводи позивача про невірне застосування контролюючим органом відсоткового розміру штрафних санкцій до даних ПН/РК є помилковими.

Як вбачається з Акту перевірки, термін прострочення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування за вказаний період становить від 90 до 276 днів, а отже помилка в один день в даному не впливає на визначення розміру штрафних санкцій. Таким чином, суд взяв до уваги доводи контролюючого органу та відхилив доводи позивача у вказаній частині.

До спірних правовідносин слід застосовувати пункт 3 Порядку № 1246, а не положення підпункту 69.18 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України. Перевіряючи наявність/відсутність порушення граничних строків реєстрації, суд взяв до уваги період складення податкових накладних, граничний строк їх реєстрації, з урахуванням внесених змін до законодавства, та тривалість операційного дня для направлення платником податків податкової накладної/розрахунку коригування до податкової накладної в ЄРПН - з 8 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин. Судом встановлено податкові накладні щодо яких платником податків (позивачем) не порушено строки їх реєстрації в ЄРПН, у зв`язку з направленням їх у строки встановлені законом та в межах операційного дня та на які поширює свою дії положення підпункт 69.2 пункту 69.2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення ПК України.

Відповідно до розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення сума штрафу за вказаними податковими накладними складає 15 514,14 грн, а тому вказаний розмір штрафних санкцій безпідставно застосовано відповідачем до позивача.

Судом встановлено, що позивачем дотримано строки реєстрації податкових накладних, які встановлені пунктом 201.10 статті 201 ПК України, та на які не розповсюджується дія положень підпункту 69.2 пункту 69.2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення ПК України, оскільки останні відправлені платником податків для їх реєстрації в ЄРПН в межах операційного дня, який встановлений положеннями пункту 3 Порядку № 1246, тобто до 20:00, та у строки встановлені пунктом 201.10 статті 201 ПК України. Дані обставини підтверджуються протоколами руху документа/звіту та пов`язаних з ним повідомлень/квитанцій, які містять в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, суд виснував, що відповідачем протиправно застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 15 514,14 грн.

Відповідно до розрахунку суми штрафної санкції, що є додатком до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, відповідачем зазначено помилкові дати реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних за 2023 рік , оскільки відповідачем не дотримано вимог підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, доповненого пунктом 89, який регламентує особливості застосування норм щодо граничних строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування у період дії воєнного стану з січня 2023 рокую

Сума штрафних санкцій визначена контролюючим органом за несвоєчасну реєстрацію вказаних розрахунків становить 106,71 грн. Сума штрафних санкцій визначена контролюючим органом за несвоєчасну реєстрацію вказаних розрахунків становить 4 898, 30 грн. Сума штрафних санкцій визначена контролюючим органом за несвоєчасну реєстрацію вказаних розрахунків становить 276, 99 грн.

Суд першої інстанції вказав, що не позбавлений можливості скасувати рішення суб`єкта владних повноважень у частині так само як і не позбавлений можливості виділити із загального обсягу грошових зобов`язань (штрафних санкцій) суму, яка збільшена (нарахована) правомірно за умови наявності відповідного розрахунку в матеріалах справи. Такі дії суду не є підміною повноважень контролюючого органу, а є способом відновлення порушених прав та інтересів та справедливості в цілому, що відповідає повноваженням адміністративного суду.

З урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, які підтверджуються належними доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення в частині застосування штрафу в сумі 20 796,14 грн (15 514,14 грн + 5 282 грн).

В іншій частині податкове повідомлення-рішення від 16.11.2023 № 717060411, а саме застосування до товариства штрафних (фінансових) санкції (штрафу) у розмірі 3 490 906,61 грн (3 511 702, 75 грн - 20796,14 грн) суд вважав правомірним.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ ЛІКИ» подало апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року у справі № 320/47991/23 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «АВ Фармація» та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що під час ухвалення оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права, неповно з`ясовано усіх обставини справи, не вірно надана оцінка доказам, в тому числі що мають важливе значення для справи.

Позивач наголошує на тому, що спірне податкове повідомлення-рішення відповідача підлягає скасуванню через висновок про неправильний розрахунок відповідачем суми такого штраф як мінімум 66 %. При цьому суд не зобов`язаний самостійно здійснювати розрахунок штрафних санкцій замість контролюючого органу, перебираючи таким чином його повноваження.

14 жовтня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві. Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2025 року, від 22 жовтня 2025 року, та від 26 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

15 жовтня 2025 року відповідач подав відзив на апеляційну скаргу.

30 жовтня 2025 року позивач подав відзив на апеляційну скаргу.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до фактичних обставин справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ ЛІКИ», , зареєстроване 20.02.2020 за юридичною адресою Україна, 021666, місто Київ, проспект Лісовий, будинок 39-Ав Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та перебуває на податковому обліку в Головного управління ДПС у м. Києві.

Головним державним інспектором відділу камеральних перевірок податкової звітності з ПДВ управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у м. Києві Лоскот Ольгою на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 розділу І, п. 75.1 ст.75 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями, у порядку визначеному пунктом 76.3 статті 76 проведено камеральну перевірку дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних підприємством.

За результатами перевірки складено акт про результати камеральної перевірки щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «АВ ЛІКИ» від 27.10.2023 № 68858/Ж5/26-15-04-11-03/43522461.

Перевіркою встановлено порушення позивачем граничних строків реєстрації 659 податкових накладних в ЄРНП, виписаних у період з 19.06.2021 по 12.09.2023, зареєстрованих у період 01.07.2022 по 13.10.2023 року.

Як зазначено в Акті перевірки дані камеральної перевірки свідчать про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «АВ ЛІКИ» реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН. Відповідальність передбачена абз. 1 п.п. 120-1.1, 120-1 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.11.2023 №717060411, встановлені порушення граничних строків в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних визначених статтею 201 Податкового кодексу України, та згідно з пунктом 120.1-1 статті 120-1 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування до податкових застосовано штраф у розмірі 3 511 702,75 грн. та/або встановлено відсутність реєстрації в ЄРПН протягом граничного строку , передбаченого пунктом 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України, податкових накладних/розрахунків коригування до податкових.

Уважаючи неправомірність дій відповідача щодо прийняття податкового повідомлення-рішення від 16.11.2023 №717060411, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційних скарг на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

За приписами частини 5 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Щодо доводів апеляційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України у апеляційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги відповідача, остання містить опис фактичних обставин справи, що встановлені судом першої інстанції, право контролюючого органу на проведення камеральних перевірок, її період та періоди виписки позивачем податкових накладних.

Надалі відповідач наводить хронологію законодавчих змін щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та доходить висновку, що ним правомірно винесено податкове повідомлення-рішення від 16.11.2023 за № 717060411, а доводи, на які позивач посилається у своїй позовній заяві не спростовують виявленні порушення контролюючим органом та не можуть прийматись судом.

Таким чином, відповідач навів заперечення проти адміністративного позову, проте відсутні заперечення висновків суду щодо скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення в частині застосування штрафу в сумі 20 796,14 грн (15 514,14 грн + 5282 грн).

Відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом.

Відповідно до висновків Верховного Суду у справі № 2-814/10 від 20 вересня 2024 року, перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції відповідає принципу інстанційності судової системи та забезпечує виконання головного завдання «арреllatio» - дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція по суті є наданням новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

Враховуючи межі перегляду судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції, колегія суддів висновує, що апеляційна скарга відповідача не спростовує висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог в частині застосування штрафу в сумі 20 796,14 грн.

Переглядаючи оскаржуване рішення в межах доводів апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ ЛІКИ», колегія суддів зазначає таке.

Щодо часткового скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 16.11.2023 № 717060411

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Поряд з цим, Верховний Суд України у постанові від 05 грудня 2006 року у справі № 21-527во06 вказував, що наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт, речення рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі.

Отже, визначальною є дійсна можливість для суду на підставі належних та допустимих доказів виділити (виокремити) з податкового повідомлення-рішення відповідну суму грошового зобов`язання, в частині якої таке рішення слід визнати протиправним та скасувати. Такими доказами, за загальним правилом, є акт перевірки та розрахунок до податкового повідомлення-рішення.

У постановах від 10 серпня 2023 року (справа № 160/1998/19), від 21 травня 2020 року (справа №824/257/18-а), від 03 вересня 2019 року (справа №806/2049/18), від 26 грудня 2018 року (справа № 2а/0370/3780/11), від 23 жовтня 2018 року (справа №808/3458/16) Верховний Суд вказував, що суми грошових зобов`язань, штрафних (фінансових) санкцій, боргу (недоїмки), яких стосуються позовні вимоги, визначені позивачу за конкретними окремими підставами, які відображені в акті перевірки, а при вирішенні відповідного спору суд не позбавлений можливості скасувати рішення суб`єкта владних повноважень у частині та, за встановлення у судовому процесі об`єкту оподаткування та його вартісного вираження, не позбавлений можливості виділити із загального обсягу грошових зобов`язань суму, яка збільшена правомірно.

За практикою Європейського суду з прав людини, викладеною, зокрема, у рішенні від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції», адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення.

Враховуючи наявний у матеріалах справи детальний розрахунок штрафу в сумі 3 511 702,75 грн суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виділення із загального обсягу грошових зобов`язань суму, яка збільшена правомірно та суму штрафних (фінансових) санкцій, що застосовані правомірно.

У частині покликань позивача на те, що суд не є органом, уповноваженим на застосування штрафних санкцій за допущення податкових правопорушень колегія суддів зазначає, що такі дії суду не є підміною повноважень контролюючого органу, а є способом відновлення порушених прав, інтересів та справедливості в цілому, що відповідає повноваженням адміністративного суду.

Такий висновок також підтримано у постановах Верховного Суду від 15.04.2025 у справі № 500/159/24, у постанові від 20.03.2025 у справі № 380/29209/23, та у постанові від 24.09.2024 у справі №320/8747/23.

Щодо невірного розрахунку протермінованих днів реєстрації податкових накладних, штрафних санкцій та невірно застосованого розміру штрафної санкції

В частині заперечень апелянта щодо невірного обрахунку строків реєстрації розрахунків коригування, судова колегія зауважує, що відповідні обставини з`ясовано судом першої інстанції та суд вказав, що відповідачем зазначено помилкові дати реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних за 2023 рік, оскільки відповідачем не дотримано вимог підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, доповненого пунктом 89, який регламентує особливості застосування норм щодо граничних строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування у період дії воєнного стану з січня 2023 року, а саме: 2908, 375848, 1756882, 1758949, 320642, 300864, 1275274, 1275643, 1184246, 338852, 338881, 468512, 2, 1275455, 1226683, 1225080, 288289, 287469, 286517, 288253, 286113, 765912, 375850, 1754654, 1756982, 1756921, 1757032, 1757037, 320680, 320641, 320678, 967612, 967803, 1496933, 1631824, 1631851, 1275465, 1275576, 1275513, 736367, 13241, 1183205, 1182899, 1183455, 338380, 338621, 338206, 338778, 338958, 338817, 339190, 339072, 338724, 338667, 338430, 338872, 338633, 339175, 338577, 339095, 339063, 469093, 1770741, 286566, 375846, 65, 1764763, 1756041, 1755993, 1756945, 1756901, 1275655, 1275577, 1275678, 881465, 468931, 394506, 394516.

Судом встановлено, що вказані розрахунки коригування було зареєстровано позивачем у дату отримання вказаних розрахунків від контрагента (окрім розрахунку №1770741).

Сума штрафних санкцій визначена контролюючим органом за несвоєчасну реєстрацію вказаних розрахунків становить 4 898, 30 грн.

Враховуючи вище викладене, суд вважав обґрунтованими доводи позивача у даній частині позовних вимог.

Суд також дійшов до висновку про недотримання контролюючим органом вимог пункту 201.10 статті 201 ПКУ згідно із Законом № 2245-VIII від 07.12.2017 та пункту 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо визначення граничної дати реєстрації таких розрахунків-коригувань: 508582, 23228, 508594, 508549, 508494, 508528, 508493, 508524, 508479, 1379113, 1229459, 1, 550456, 550450, 550457, 550459, 550462, 550464, 553316, 550447, 550463, 550451, 550448, 550465, 550452, 550461, 550458, 550453, 550449, 550460, 550454, 550455, 9001854, 550466, 550467, 550468, 550470, 550469, 552157, 1379311, 1384540, 1301456, 1229460, 287839, 288351.

Сума штрафних санкцій визначена контролюючим органом за несвоєчасну реєстрацію вказаних розрахунків становить 276, 99 грн.

З урахуванням встановлених обставин, суд скасував спірне податкове повідомлення - рішення в частині штрафу за визначення граничної дати реєстрації розрахунків-коригувань на суму 5 282,00 грн.

Доводи позивача у даній частині не корелюються з відповідними висновками суду першої інстанції, відтак підлягають відхиленню.

Щодо невірного визначення розміру штрафних санкцій строків реєстрації податкових накладних, колегія суддів враховує, що Законом №2260-IX пункт 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнений пп.69.1-1, відповідно до якого платники податку на додану вартість зобов`язані забезпечити у строки, встановлені пп.69.1 цього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у пп.69.1 цього пункту, та уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований платниками на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Законом України від 13.12.2022 №2836-IX (набрав чинності 03.01.2023) підпункт 69.1 викладено в новій редакції, зокрема відповідно до абзаців третього - п`ятого цього пункту платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо:

- реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року;

- реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 20 липня 2022 року.

З огляду на наведене вище правове регулювання спірних правовідносин, платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в період дії мораторію, запровадженого підпунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, а саме з 01.03.2020 по 26.05.2022.

Оскільки податкове правопорушення щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної в ЄРПН, то у випадку коли податкова накладна/розрахунок коригування складена(ий) в період дії мораторію, а зареєстрована(ий) в ЄРПН після скасування дії мораторію (тобто після 26.05.2022), відповідальність за порушення строків реєстрації податкових накладних застосовується за період у якому підстави для звільнення від відповідальності перестали існувати.

У той же час, як зазначено вище, пункт 69.1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (з урахуванням змін, внесених Законом України від 13.12.2022 №2836-IX) установлено, що платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо: реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року.

Отже, якщо податкові накладні/розрахунки коригування складені платником в період з 01 лютого по 31 травня 2022 року, а зареєстровані в ЄРПН з порушенням строку після 15.07.2022, у контролюючого органу є підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Верховний Суд у постановах від 03.04.2025 у справі № 320/27109/23, від 16.04.2024 у справі № 440/2936/23 зазначив, що той платник податків, у якого відсутня можливість своєчасно виконати податковий обов`язок, в тому числі й щодо своєчасної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до податкової накладної, з 27.05.2022 повинен довести обставини неможливості виконання податкового обов`язку шляхом подання відповідної заяви та документів до контролюючого органу відповідно до вимог Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, та переліків документів на підтвердження, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225. За умови отримання відповідного рішення контролюючого органу щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку відповідальність, передбачена статтею 120-1 ПК України, до цього платника податків не застосовується.

Обставини прийняття контролюючим органом рішення про неможливість виконання податкових обов`язків в частині своєчасної реєстрації спірних у даній справі податкових накладних відсутні, відповідно, позивач вважається таким, що мав можливість своєчасно виконувати свої податкові обов`язки, а підстави для повного звільнення позивача від відповідальності відсутні.

Щодо доводів позивача про те, що до податкових накладних виписаних за лютий-травень 2022 року контролюючим органом визначено останній день терміну реєстрації 14 липня 2022 року замість вірного 15 липня 2022 року, колегія суддів зауважує, що згідно з пунктом 1201.1 статті 1201 ПК України розмір штрафу становить 40 % суми ПДВ, зазначеної у таких податкових накладних у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Як вбачається з акту перевірки, термін прострочення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування за вказаний період становить від 90 до 276 днів, а отже помилка в один день в даному не впливає на визначення розміру штрафних санкцій.

Висновки позивача щодо невірного визначення кількості днів прострочення п`яти податкових накладних враховані судом першої інстанції та вказано про те, що сума штрафу за вказаними податковими накладними складає 15 514,14 грн, а тому вказаний розмір штрафних санкцій безпідставно застосовано відповідачем до позивача.

Відповідно, позовні вимоги у цій частині судом задоволено.

Твердження позивача про те, що колегія апеляційного суду фактично перебрала на себе функцію захисту відповідача, що є неприпустимим та свідчить про порушення принципів змагальності та неупередженості судового розгляду, судова колегія відхиляє як очевидно безпідставні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність достатніх правових підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 16 листопада 2023 року № 717060411 на суму штрафних (фінансових) санкції (штрафу) у розмірі 3 490 906,61 грн.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ ЛІКИ» та Головного управління ДПС у м. Києві не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 195, 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ ЛІКИ» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 11 лютого 2026 року

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

Т.Р. Вівдиченко