Справа № 160/35027/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), що надійшла в підсистемі «Електронний Суд», в якій позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) допомогу на поховання за померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 за заявою від 01.09.2025 №5353.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність невиплати відповідачем позивачу допомоги на поховання пенсіонера згідно ст. 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV). Так, відповідач не мав правових підстав для невиплати допомоги на поховання, оскільки виплата допомоги пов`язана лише з фактом поховання особи та виплачується за бажанням особи, яка здійснила поховання.
02 січня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що позивачу правомірно відмовлено у виплаті допомоги на поховання, оскільки статтею 53 Закону № 1058 допомога на поховання пенсіонера виплачується в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті, в той же час отримувач ОСОБА_2 на момент смерті пенсію не отримував і з заявою про поновлення виплати не звертався. Отже, з урахуванням вищезазначеного, неможливо виконати звернення позивача щодо виплатити допомоги на поховання, законні підстави відсутні.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Згідно свідоцтва про народження від 25.03.1964 року НОМЕР_2 позивач є донькою ОСОБА_2 .
Відповідно до свідоцтва про смерть від 29.08.2025 року серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 помер.
Рішенням відповідача від 04.09.2025 року №63 позивачу відмовлено у виплаті допомоги на поховання ОСОБА_1 . В обґрунтування рішення вказано, що пенсія ОСОБА_2 призупинена з 01.05.2024 року через неотримання пенсії протягом 6 місяців поспіль.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 53 Закону №1058-IV встановлено, що у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок №22-1) затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Згідно розділу V цього порядку особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 8), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.

Заява про виплату допомоги на поховання та необхідні документи працівником структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, приймаються у порядку, передбаченому пунктом 4.2 розділу IV цього Порядку, та засобами програмного забезпечення передаються для опрацювання до структурного підрозділу з питань виплати пенсій органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Інформація про виплату допомоги на поховання додається до електронної пенсійної справи померлого пенсіонера.

Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.

В даній справі відповідач не заперечував перебування у нього на обліку померлого пенсіонера, як не заперечено і належність поданих позивачем документів. Зауваження відповідача стосувалося того, що у пенсіонера не існує «пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті», оскільки виплату пенсії було призупинено.

Водночас, жодних застережень, заборон про виплату допомоги особам, що здійснили поховання пенсіонера, якому по тим чи іншим підставам призупинено виплату пенсії, приписи Закону №1058-IV, зокрема ст. 53 цього закону, не містять.

За цих обставин, спірне рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Тотожне правозастосування здійснене Третім апеляційним адміністративним судом у постанові від 13.11.2025 року у справі №280/6090/25 за тотожних фактичних обставин.

Аналіз вищезазначених положень нормативно-правових актів свідчить, що допомога на поховання виплачується у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

При цьому, Порядком № 22-1 визначена єдина підстава не виплати допомоги на поховання це смерть особи, яка перебувала на повному державному утриманні і поховання якої здійснюється державою.

Законом №1058-IV та Порядком № 22-1 не передбачено такої підстави відмови у виплаті допомоги на поховання, як зупинення виплати пенсії померлій особі за її життя.

Стаття 53 Закону №1058-IV пов`язує виплату допомогу на поховання з фактом поховання померлої особи, тому виплата допомоги на поховання не може бути обмежена у зв`язку із припиненням виплати пенсії померлій особі через її перебування на тимчасово окупованій території України.

Тотожне правозастосування здійснене Першим апеляційним адміністративним судом у постанові від 27.01.2026 року у справі №200/6946/25.

Факт призупинення виплати пенсії жодним чином не позбавляє громадянина України статусу пенсіонера. Навіть при призупиненні нарахування та виплати пенсії, ОСОБА_3 залишався пенсіонером з отриманням всіх гарантій, передбачених статтею 46 Конституції України та Законом №1058-IV.

Суд акцентує увагу на тому, що згідно наведених вище норм законодавства виплата вказаної допомоги пов`язується лише з фактом поховання пенсіонера і право на неї має особа, яка здійснила таке поховання.

Жодних застережень, обмежень, заборон про виплату такої допомоги особам, що здійснили поховання пенсіонера, якому по тим чи іншим підставам призупинено виплату пенсії, діюче законодавство не містить.

Тотожне правозастосування здійснене Першим апеляційним адміністративним судом у постанові від 23.10.2025 року у справі №360/1382/25.

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд зазначає, що задовольняє позовні вимоги за змістом, однак приводить їх у відповідність до вимог законодавства та у спосіб, що забезпечить ефективний захист прав позивача.

Щодо розподілу судових витрат.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 969,00 грн, що підтверджується платіжним документом від 05.12.2025 року. Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір за подання позову підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі, що підлягав сплаті - 968,96 грн. Сума 0,04 грн є надмірно сплаченою та може бути повернута позивачу за його клопотанням у відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Судовий збір належить стягнути у повному розмірі, оскільки основна позовна вимога задоволена повністю.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі №640/9717/19.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158Б, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.09.2025 року №63, яким відмовлено в оформленні та виплаті допомоги на поховання ОСОБА_1 за померлого ОСОБА_2 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання пенсіонера ОСОБА_2 згідно заяви від 01.09.2025 року №5353

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158Б, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 968,96 гривень (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко