Справа № 160/29108/24
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 лютого 2026 року

м. Київ

справа №160/29108/24

адміністративне провадження № К/990/51862/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів: Єресько Л.О., Жука А.В.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.11.2025 у справі №160/29108/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до військової частини НОМЕР_2 , в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення (основного та додаткового) за період з 19.04.2023 та 19.05.2024 без використання посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023, 01.01.2024 на відповідний тарифний коефіцієнт;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (основне та додаткове) за період з 19.04.2023 та 19.05.2024 з використанням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 та 01.01.2024 на відповідний тарифний коефіцієнт з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової допомоги на оздоровлення за 2023, 2024 роки, одноразової допомоги при звільненні з використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023, 01.01.2024 та відповідного тарифного коефіцієнту;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок (нарахування) та виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу на оздоровлення за 2023, 2024 роки, одноразову допомогу при звільненні з використанням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023, 01.01.2024 на відповідний тарифний коефіцієнт з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2025 залучено військову частину НОМЕР_1 в якості відповідача.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2025, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.11.2025, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування ОСОБА_1 грошового забезпечення (основного та додаткового), одноразової допомоги на оздоровлення за 2023 рік за період з 19.04.2023 по 19.05.2023 без використання посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення (основного та додаткового), одноразової допомоги на оздоровлення за 2023 рік за період з 19.04.2023 по 19.05.2023 без використання посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (основне та додаткове), одноразової допомоги на оздоровлення за 2023 рік за період з 19.04.2023 по 19.05.2023 з використанням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 та 01.01.2024 на відповідний тарифний коефіцієнт з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 виплату грошового забезпечення (основне та додаткове), одноразової допомоги на оздоровлення за 2023 рік за період з 19.04.2023 по 19.05.2023 з використанням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 та 01.01.2024 на відповідний тарифний коефіцієнт з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, 11.12.2025 військова частина НОМЕР_1 через підсистему «Електронний суд» подала касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 16.12.2025 зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі.

26.12.2025 до Верховного Суду надійшло клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 20.01.2026 у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено, продовжено військовій частині НОМЕР_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 16.12.2025, на десять днів із дня вручення копії цієї ухвали.

30.01.2026 до Верховного Суду надійшло клопотання, в якому скаржник повторно просить відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Суд зазначає, що доводам, викладеним у зазначеному клопотанні, вже надано оцінку ухвалою Верховного Суду від 20.01.2026 у цій справі.

З огляду на викладене Суд не вбачає підстав для задоволення зазначеного клопотання.

Отже, станом на дату постановлення цієї ухвали скаржником не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 16.12.2025 про залишення касаційної скарги без руху, а тому касаційна скарга підлягає поверненню.

За правилами частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з пунктом першим частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини сьомої статті 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Суд роз`яснює скаржнику, що відповідно до положень частини восьмої статті 169 КАС України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.11.2025 у справі №160/29108/24 - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.

Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами у спосіб її надсилання до суду.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Ж.М. Мельник-Томенко
Л.О. Єресько А.В. Жук