Справа № 520/26082/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2026-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 р. Справа № 520/26082/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2025, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., м. Харків, по справі № 520/26082/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного Управління Пенсійного фонду України у Волинській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 у справі №520/26082/24 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (Київський майдан, буд. 6, м. Луцьк, 43027, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №55 від 10.09.2024 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №04-49/405, №04-49/406, №04-49/407, №04-49/408 від 02.09.2024 за 2021 - 2024 роки, виданих Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області, з урахуванням проведених раніше виплат.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (Київський майдан, буд. 6, м. Луцьк, 43027, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

Постановою Другого адміністративного апеляційного суду від 28.04.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 у справі №520/26082/24 скасовано.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №55 від 10.09.2024 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №04-49/405, №04-49/406, №04-49/407, №04-49/408 від 02.09.2024 за 2021 - 2024 роки, виданих Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №04-49/405, №04-49/406, №04-49/407, №04-49/408 від 02.09.2024 за 2021 - 2024 роки, виданих Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області, з урахуванням проведених раніше виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 у справі №520/26082/24 набрало законної сили 28.04.2025.

05.12.2025 позивачем подано заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі №520/26082/24.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі №520/26082/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (Київський майдан, буд. 6, м. Луцьк, 43027, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - повернуто без розгляду.

Позивач, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 року та прийняти рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року у справі № 520/26082/24. Встановити судовий контроль за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 р. у адміністративній справі № 520/26082/24 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області «провести ОСОБА_1 виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №04-49/405, №04-49/406, №04-49/407, №04-49/408 від 02.09.2024 за 2021 - 2024 роки, виданих Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області, з урахуванням проведених раніше виплат».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції проявив надмірний формалізм, повернувши заяву з підстав, які не є безумовними для відмови у розгляді заяви по суті, а саме: відсутність копії листа СВП та ідентифікатора провадження. Крім того, позивач зазначає, що судом першої інстанції невірно застосовано матеріальну норму для повернення заяви про встановленні судового контролю у адміністративній справі № 520/26082/24. Так, повернення заяви має ґрунтуватися на спеціальних нормах, що регулюють конкретну заяву (у цьому випадку - статтю 382 КАС України про судовий контроль), а не на загальних вимогах до клопотань (стаття 167 КАС України). Позивач зазначає, що ст. 382 КАС України не містить норми про можливість повернення заяви про судовий контроль за аналогією до частини другої статті 167 КАС України. Положення статті 167 КАС України встановлюють вимоги до загальних письмових заяв, клопотань та заперечень і передбачають їх повернення без розгляду у випадку недотримання частини першої цієї статті. Однак, повернення заяви про судовий контроль не передбачено статтею 382 КАС України. Суд мав призначити заяву до розгляду та, у разі необхідності, витребувати від заявника докази на підставі статті 80 КАС України або відмовити у задоволенні заяви через її необґрунтованість, а не повертати.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, зокрема, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участю, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Повернувши заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заяву подано без додержання вимог частини першої статті 167 КАС України і ці недоліки не дають можливості її розглянути.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції на підставі наступного.

В силу приписів ст.129-1 Конституції України, ст..13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст.14, 370 КАС України рішення суду є обов`язковим для виконання.

При цьому, для цілей застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стадія виконання рішення суду є складовою доступу до правосуддя.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те, що право на доступ до суду було б ілюзорним, якби остаточне, зобов`язальне судове рішення залишалося без дієвим на шкоду одній зі сторін (справа «Ромашов проти України, рішення від 27.07.2004р.).

Отже, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

У свою чергу, судовий контроль є важливою конституційною гарантією забезпечення обов`язковості судового рішення. Це означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (відповідно до приписів резолютивної та мотивувальної частини рішення).

Одним із видів судового контролю за виконанням рішення суду, який передбачений КАС України, є встановлення судом обов`язку суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ст.382 КАС України).

Так, згідно з частиною 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

З огляду на викладене, можна дійти висновку, що Кодексом адміністративного судочинства України встановлено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до ч.2 ст.167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Колегія суддів наголошує на тому, що правовою підставою для застосування вказаного наслідку у вигляді повернення заяви без розгляду є одночасна сукупність наступних умов: 1) невідповідність поданої заяви вимогами, визначеним у частині першій статті 167 КАС України; 2) неможливість розгляду заяви внаслідок таких недоліків.

Так, з матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі №520/26082/24.

В обґрунтування своєї заяви позивач зазначає, що відповідачем - ГУ ПФУ в Харківській області не виконується постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 р. у адміністративній справі №520/26082/24 про необхідність виплати щомісячного довічного утримання судді у відставці на підставі довідок ТУ ДСА в Харківській області за 2021-2024 роки, які органами ПФУ протиправно не приймались до виконання.

Крім того, у заяві про встановлення судового контрою від 15.12.2025 р. позивач вказує, що листом від 25.07.2025 р. № 2000-0308-8/113477 ГУ ПФУ в Харківській області визнає заборгованість по виплаті мені щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у сумі 910785,68 грн. (дев`ятьсот десять тисяч сімсот вісімдесят п`ять гривень шістдесят вісім копійок):

за період з 19.02.2020 р. по 31.03.2021 р. у сумі 69605,19 грн. на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 р. у справі №520/14277/2020;

за період з 01.01.2021 р. по 09.07.2023 у сумі 157583,89 грн. на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2023 у справі № 520/14277/2020;

за період з 24.06.2024 по 31.07.2024 у сумі 51152,63 грн. на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 у справі № 520/645/24;

за період з 01.01.2021 по 31.07.2025 у сумі 570448,28 грн. на виконання рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 у справі № 520/26082/24;

за період з 19.02.2020 по 31.12.2020 у сумі 107995,69 грн. на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 з урахуванням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2025 у справі № 520/25282/24.

Також у заяві зазначено, що у адміністративній справі № 520/26082/24 відповідач визнає заборгованість на суму 570448 грн. 18 коп. (п`ятсот сімдесят тисяч чотириста сорок вісім гривень вісімнадцять копійок) за період з 01.01.2021 р. по 31.07.2025 р., хоча заборгованість по цій справі продовжувала нарощуватись по 05.12.2025 р. і зараз значно вище.

Крім того, в обґрунтування своєї заяви, позивач зазначає на невиконання ГУ ПФУ в Харківській області виконавчих листів за вказаними судовими рішеннями.

Тобто, позивач у своїй заяві, з урахуванням положень КАС України, зокрема положень п.п. 4, 5 ч.1 ст. 167 КАС України зазначив зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, а також вказано підстави подання такої заяви.

Крім того, слід звернути увагу, що у своїй заяві позивачем зазначено вимогу щодо витребування у відповідача необхідних документів.

В свою чергу, судом першої інстанції, було зроблено висновок, що заявник в своїй заяві посилається на лист Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25.07.2025 вих. №2000-0308-8/113477 про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області визнає заборгованість по виплаті позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у сумі 910785,68 грн., проте до суду даного листа не надає.

Крім того, судом першої інстанції зазначено, що з огляду на посилання позивача на невиконання виданих виконавчих листів у судових рішеннях, позивачем не надано докази відкриття виконавчого провадження та не зазначено ідентифікатор виконавчого провадження.

Колегія суддів не може погодитись з наведеними висновками, оскільки за приписами п.6 ч. 1 ст. 167 КАС України передбачено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення).

Проте, наведені вище положення ст. 167 КАС України, не містять вимог щодо обов`язку надання доказів та інших документів, на які містяться посилання у заяві.

Крім того, у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Так, до інших відомостей слід віднести, зокрема, й зазначення у заяві ідентифікатора для повного доступу до інформації про виконавче провадження, як це передбачено вимогами ч. 2 ст.382 КАС України, стосовно вимог про подання заяви про встановлення судового контролю.

Проте, за вимогою наведеної вище норми, ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження вказується лише за його наявності.

Отже, зазначення інших відомостей не є обов`язковим, а такі, у відповідній заяві, вказуються лише за наявності у заявника такої інформації.

Крім того, вимогами ст. 167 та ст. 383 КАС України не передбачено обов`язку надання до заяви доказів відкриття виконавчого провадження.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ч. 4 ст. 9 КАС України).

Однак, всупереч наведеним вище нормам, суд першої інстанції, повертаючи заяву про встановлення судового контролю без розгляду, фактично вказав на неможливість її розгляду у зв`язку з ненаданням позивача до заяви листа Головного управління ПФУ в Харківській області від 25.07.2025 вих. №2000-0308-8/113477 та відповідних доказів відкриття виконавчого провадження у справах, а також не зазначення ідентифікатора виконавчого провадження.

У відповідності до вже наведеної вище ч. 1 ст. 167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Отже, суд повертає заяву, якщо таку заяву подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути.

Суд першої інстанції не навів обґрунтованих підстав вважати, що наявність певних недоліків перешкоджає розгляду заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі № 520/26082/24.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення заяви без розгляду, відповідно до ч. 2 ст.167 КАС України.

Проте, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги позивача про те, що повернення заяви має ґрунтуватися на спеціальних нормах, що регулюють конкретну заяву за ст. 382 КАС України, а не на загальних вимогах до клопотань відповідно до ст. 167 КАС України, з огляду на таке.

Так, спеціальною нормою щодо подання заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення є ст. 382 КАС України, проте, наведеною нормою не врегульоване питання щодо загальних вимог до форми і змісту такої заяви, а також повернення або залишення без розгляду такої заяви.

В свою чергу, ст. 167 КАС України, це норма загального характеру щодо вимог до форми і змісту заяви, яка передбачає випадки залишення без розгляду такої заяви, отже застосовується до вказаних правовідносин.

Стосовно вимоги апеляційної скарги про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю та встановлення судового контролю за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 р. у адміністративній справі № 520/26082/24 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області «провести ОСОБА_1 виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №04-49/405, №04-49/406, №04-49/407, №04-49/408 від 02.09.2024 за 2021 - 2024 роки, виданих Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області, з урахуванням проведених раніше виплат», то колегія суддів зазначає, що судом апеляційної інстанції переглядається ухвала суду першої інстанції на предмет прийняття заяви щодо встановлення звіту про виконання судового рішення, а не вирішення такої заяви по суті.

Крім того, слід зауважити, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень" від 21.11.2024 №4094-IX (далі- Закон №4094-IX) КАС України доповнено статтею 381-1, згідно з якою судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Також, колегія суддів звертає увагу, що у пункті 58 Рішення «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 (заява № 4909/04, статус остаточного: 10.05.2011) ЄСПЛ повторив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Питання доступу до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Крім того, слід зауважити, що Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні від 5 грудня 2018 року (справа №11-989заі18) зазначила, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду висловленої у справах №420/45/20, №215/4776/18 та №215/5994/18, суд не повинен тлумачити положення статті 167 КАС України у такий спосіб, щоб створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі, а також формально підходити до цих правових норм.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції, при прийнятті ухвали про залишення без розгляду заяви про встановлення судового контролю, дійшов передчасних висновків та порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Повертаючи заяву, суд першої інстанції діяв з порушенням норм процесуального права, а відтак, ухвала суду першої інстанції є такою, що підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 по справі № 520/26082/24 - скасувати.

Справу № 520/26082/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова