Справа № 480/221/26
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 лютого 2026 року Справа № 480/221/26

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кунець О.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми клопотання представника відповідача про розгляд у судовому засіданні з повідомленням сторін справи за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної казначейської служби України, в якій просить:

- визнати протиправними дії Державної казначейської служби України по несвоєчасному виконанню рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року № 480/10647/23 та рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року № 480/6302/23;

- стягнути з Державної казначейської служби України на мою користь ОСОБА_1 три проценти річних від простроченої суми у розмірі 689, 95 грн та інфляційні втрати (індекс інфляції) у розмірі 1975 ,06 грн, що в загальному розмірі складає 2665,01 грн.

Ухвалою суду від 16.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №480/221/26. Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У подальшому, представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, в якому заявлено клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін (за участю Казначейства). В обгрунтування заявленого клопотання зазначає, що справа № 480/221/26 стосується діяльності Казначейства як окремої юридичної особи та суб`єкта, наділеного Державою повноваженнями приймати рішення щодо безспірного списання коштів із рахунків боржників і Державного бюджету на підставі виконавчих документів. Отже, оскільки надані докази потребують дослідження у судовому засіданні, враховуючи складність справи в цілому, Казначейство вважає, що розгляд справи без проведення судового засідання може призвести до порушення принципу змагальності сторін і негативно вплинути на права й обов`язки Казначейства. Таким чином, з метою належного встановлення фактичних обставин справи, надання можливості відповідачу висловити свою позицію й надати усні пояснення по суті спору, у Казначейства виникла необхідність звернутися до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням сторін (не за правилами спрощеного позовного провадження).

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 1, 2, 3 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

У відповідності до ч. 6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд наголошує, що даний спір не входить до виключного переліку справ, які розглядаються за правилами загального позовного провадження, встановлений ч. 4 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Спір у справі також не підпадає під перелік справ у спорах, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, визначеного ч. 4 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 3 ст. 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

За правилами ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, а також якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Таким чином, питання щодо виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується судом з урахуванням необхідності заслуховування таких пояснень.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Аксен проти Німеччини", заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі "Варела Ассаліно проти Португалії", заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

ЄСПЛ вказав на те, що відмову в проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

В даному випадку кожен з учасників справи може користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками, визначеними ст. 44 КАС України із урахуванням норм, передбачених главою 10 "Розгляд справ за правилами спрощеного позовного провадження" КАС України.

У своєму клопотанні представник відповідача не навів обґрунтованих підстав того, що справа не може бути розглянута без попереднього усного заслуховування пояснень сторін щодо суті спору.

Бажання сторін у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, висловлені ними в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення справи до розгляду з викликом її учасників.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, суд на даний час не вбачає необхідності у наданні усних пояснень сторонами у зазначеній справі, а тому дійшов висновку, що підстави для її розгляду за участю сторін відсутні. У зв`язку з чим відсутні і підстави для задоволення клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про призначення у справі № 480/221/26 судового засідання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кунець