Справа № 640/34748/21
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Бужак Н.П., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиця-Агро» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиця-Агро» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиця-Агро» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління ДПС у м. Києві щодо прийняття звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиця-Агро» для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи у 2021 році, оформлену листом від 19.02.2021 за № 17208/6/26-15-04-14-18 «Повідомлення про відмову у прийнятті звітності»;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві підтвердити Товариству з обмеженою відповідальністю «Волиця-Агро» статус платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2021, про що видати довідку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач вказав, що відмова податкового органу у прийнятті декларації, поданої у відповідності до вимог законодавства, одна з формальних описок у вигляді невірно вказаного коду органу місцевого самоврядування за КОАТУУ, оформлена листом ГУ ДПС у м. Києві від 19.02.2021 № 17208/6/26-15-04-14-18 є незаконною та такою, що порушує права Позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» від 16 липня 2024 року № 3863-IX, пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-IX викладено в такій редакції, зокрема:

- «Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом» (абзац четвертий пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення»);

- «Судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд» (абзац шостий пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення»).

На виконання вимог Закону № 2825-IX, Донецькому окружному адміністративному суду розподілено не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва справи, зокрема 12 травня 2025 року і справу № 640/34748/21.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року прийнято до провадження справу № 640/34748/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиця-Агро» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиця-Агро» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиця-Агро» посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Доводи апеляційної скарги аналогічні, заявленим у позовній заяві, та містять посилання на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції та невідповідність його висновків таким обставинам.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиця-Агро», в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами даної адміністративної справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиця-Агро» (код за ) зареєстроване 14.12.2016, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Видами діяльності Позивача згідно КВЕД є: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.13 вирощування овочів і баштатних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.19 вирощування інших однорічних і дворічних культур; 01.26 вирощування олійних плодів; 01.29 вирощування інших багаторічних культур; 01.50 змішане сільське господарство; 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві; 01.63 післяурожайна діяльність; 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.38 оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками.

17 лютого 2021 року Позивач засобами електронного зв`язку в електронній формі направив до контролюючого органу Податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік. Вказана декларація була прийнята податковим органом 17 лютого 2021 року та зареєстрована за № що підтверджується квитанцією 2 (а.с. 59-60).

19 лютого 2021 року Головне управління ДПС у м. Києві направило Позивачу «Повідомлення про відмову у прийнятті звітності» № 17208/6/26-15-04-14-18 (а.с. 13), в якому зазначено, що за результатами перевірки наявності та достовірності обов`язкових реквізитів (п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу України) документ - Податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік, який був прийнятий 17 лютого 2021 року за № , вважається неподаним у зв`язку з порушенням вимог нормативно-правових актів, а саме: зазначено недостовірне значення обов`язкового реквізиту «Код органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки за КОАТУУ (при поданні загальної, нової загальної або уточнюючої загальної декларації заповнюється код органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням платника (основне місце обліку)» (п. 48.4 ст. 48 Податкового кодексу України), оскільки в Декларації вказано невірний код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ.

14 квітня 2021 року ТОВ «Волиця-Агро» подало Уточнюючу декларацію за № , яка була прийнята 20 квітня 2021 року та у якій було зазначено вірний код органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки за КОАТУУ.

Листом від 23 квітня 2021 року № 42273/6-26-15-04-14-18 Головне управління ДПС у м. Києві повідомило Позивача про відмову у прийнятті уточненої податкової декларації, у зв`язку з порушенням вимог нормативно-правових актів, а саме: недостовірне зазначення обов`язкового реквізиту «звітний (податковий) період, що уточнюється» (не подано звітний або звітний новий документ).

Також, листом від 27 квітня 2021 року № 43698/6/26-15-04-14-18 Головне управління ДПС у м. Києві повідомило Позивача, що він не є платником єдиного податку четвертої групи - сільськогосподарські товаровиробники в 2021 році.

ТОВ «Волиця-Агро» оскаржило рішення (повідомлення) Головного управління ДПС у м. Києві від 19.02.2021 № 17208/6/26-15-04-14-18 в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України «Про результати розгляду скарги» від 27 серпня 2021 року № 19519/6-99-0018-04-03-06 скаргу Позивача залишено без задоволення, а Повідомлення, що оскаржується, залишено без змін.

Вважаючи вказане Повідомлення протиправним, Позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Податкова декларація була заповнена з порушенням вимог пункту 48.4 ст. 48 Податкового кодексу України, контролюючий орган виконав свої зобов`язання щодо відмови у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його необґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (далі - ПК України).

Згідно з пп. 16.1 3 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.

Згідно з п. 48.1 ст. 48 ПК України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Пунктом 48.2 ст. 48 ПК України встановлено, що обов`язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Відповідно до п. 48.3 ст. 48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Згідно з п. 48.4 ст. 48 ПК України в окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов`язкові реквізити:

- відмітка про звітування за спеціальним режимом;

- код виду економічної діяльності (КВЕД);

- код органу місцевого самоврядування за Класифікатором об`єктів адміністративно-територіального устрою України (КОАТУУ);

- індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період;

- дата та номер рішення про включення неприбуткової організації до Реєстру неприбуткових установ та організацій;

- ознака неприбутковості організації;

- повне найменування нерезидента;

- місцезнаходження нерезидента;

- назва та код держави резиденції нерезидента;

- код нерезидента, що присвоєно державою, резидентом якої він є.

Підставою для невизнання поданої звітності податковою декларацією Відповідач вказує на те, що в полі «код органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельних ділянок за Класифікатором об`єктів адміністративно-територіального устрою України (КОАТУУ) вказано невірний код органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням платника (основне місце обліку).

Позивач в апеляційній скарзі зазначив, що при поданні зазначеної Податкової декларації ним було допущено технічну помилку, а саме у рядку «код органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельних ділянок за КОАТУУ» зазначено замість .

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що зазначення коду, який не відповідає код органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельних ділянок за КОАТУУ не прирівнюється до відсутності обов`язкового реквізиту, в силу положень ст. 48 ПК України, зокрема п. 48.2 ст. 48 ПК України.

Таким чином, вказаний вище обов`язковий код був зазначений Позивачем, проте при його заповнені було допущено очевидну технічну помилку.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки зазначений реквізит не впливає на значення показників розрахунку, як податкової звітності та не створює податковому органу перешкод в адмініструванні податку, який декларується, технічна помилка в обов`язковому реквізиті не позбавляє поданий документ статусу податкової декларації.

Крім того, подана Позивачем податкова декларація, як платника єдиного податку четвертої групи за 2021 рік, була прийнята ДПС України, що підтверджується квитанцією про прийняття, з відміткою про відсутність помилок.

Також, колегія суддів звертає увагу, що Позивачем у 2021 році сплачено податки як платником єдиного податку четвертої групи, що підтверджується платіжними інструкціями.

Крім того, відповідно до п. 299.2. ст. 299 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Згідно з п. 299.10, п. 299.11 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв?язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; 2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення; 3) у випадках, визначених пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 цього Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам пп. 4 п. 291.4. та п. 291.5-1 ст. 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 1 розділу І цього Кодексу.

Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.

У 2024 році на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 29.03.2024 № 2029-п була проведена документальна планова виїзна перевірка Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2023, валютного - за період з 01.01.2017 по 31.12.2023, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 14.12.2016 по 31.12.2023 та іншого законодавства за відповідний період відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами перевірки було складено Акт перевірки від 14.06.2024 за № 67113/Ж5/26-15-07-01-02-20/41027144, в якому на стр. 19 розділу « 3.1.1.3 Єдиний податок», зазначено зокрема про те, що за період з 01.01.2018 по 31.12.2021 ТОВ «Волиця-Агро» було зареєстровано платником єдиного податку з юридичних осіб 4 групи (сільськогосподарські товаровиробники).

Відповідно до пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 Кодексу ТОВ «Волиця-Агро» для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку 4 групи подавало до 20 лютого поточного року, зокрема розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва.

Отже, факт нарахування контролюючим органом Позивачу у 2021 як платнику єдиного податку четвертої групи та прийняття його оплати від останнього, а також висновки Відповідача викладені у Акті перевірки від 14.06.2024 за № 67113/Ж5/26-15-07-01-02-20/41027144, яка зокрема охоплювала звітний 2021 рік, вказує на те, що Позивач у 2021 був платником єдиного податку четвертої групи.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що відмова Відповідача у прийнятті звітності Позивача для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи у 2021 році, оформлена листом «Повідомлення про відмову у прийнятті звітності» від 19.02.2021 за № 17208/6/26-15-04-14-18, є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 49.13 ст. 49 ПК України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Згідно з пп. 298.2.1 п. 298.1 ст. 298 ПК України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:

- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

- відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

Як вбачається з матеріалів даної адміністративної справи, Позивачу в 2018-2020 роках були видані Довідки (а.с. 78-80) про те, що Товариство відповідно до статті 298.8.1 Податкового кодексу України являється платником єдиного податку 4 групи.

Перевіривши всі фактичні обставини справи, враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність також підстав для задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Головного управління ДПС у м. Києві підтвердити Товариству з обмеженою відповідальністю «Волиця-Агро» статус платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2021, про що видати відповідну довідку.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиця-Агро», перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

За правилами ч. 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження сплати відповідних судових витрат в суді першої інстанції Позивачем надано платіжне доручення від 26.11.2021 № 1460 про сплату судового збору в загальному розмірі 2 270,00 грн.

Також, на підтвердження сплати відповідних судових витрат в суді апеляційної інстанції Позивачем надано платіжну інструкцію від 23.09.2025 № 5850 про сплату судового збору в розмірі 3 405,00 грн.

Відтак, з огляду на задоволення позовних вимог, та згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України, судові витрати підлягають стягненню на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві у сумі 5 675,00 грн (2 270,00 грн + 3 405,00 грн).

Керуючись ст. ст. 139, 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиця-Агро» задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року скасувати, прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиця-Агро» задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління ДПС у м. Києві щодо прийняття звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиця-Агро» для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи у 2021 році, оформлену листом «Повідомлення про відмову у прийнятті звітності» від 19 лютого 2021 року за № 17208/6/26-15-04-14-18.

Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ) підтвердити Товариству з обмеженою відповідальністю «Волиця-Агро» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41, ) статус платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2021, про що видати довідку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиця-Агро» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 5 675 (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Н.П. Бужак

Є.І. Мєзєнцев