Справа № 240/4011/25
Суддя: Приходько Оксана Григорівна
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

16 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/4011/25

категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Приходько О.Г., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивачка просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з визначенням місяців, в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою cуду від 24 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи провадити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши зміст заявлених позивачкою вимог у цій справі суд з`ясував, що у 2019 році ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просила суд:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року без зміни для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) в січні 2016 року.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року у справі № 240/7965/19, яке набрало законної сили 28 листопада 2019 року, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із встановленням для обчислення індексації базового місяця - січня 2016 року.

Отже, у судовому порядку у справі № 240/7965/19 захищено право позивачки щодо нарахування та виплати індексації за спірний період (з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року). При цьому компенсація сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, охоплюється механізмом нарахування індексації грошового забезпечення та поглинається спірною виплатою.

Слід враховувати, що вирішуючи справу № 240/7965/19 у мотивувальній частині рішення від 24 липня 2019 року суд, обираючи спосіб захисту прав і законних інтересів позивачки, виходив з того, що: "З огляду на положення Порядку № 1078 та Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", в період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року базовим місяцем для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення є січень 2016 року".

Верховний Суд у постанові від 09 жовтня 2018 року у справі № 809/487/18 зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Таким чином, нарахування спірної індексації грошового забезпечення позивачки за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року було предметом судового контролю та оцінки у справі № 240/7965/19, як і питання місяця підвищення доходу для цілей проведення індексації за означений період охоплено судовою перевіркою у межах спору у справі № 240/7965/19 й визначено судом як "січень 2016 року". Тож є підстави вважати, що ініційований з новим поданням позову спір у цій справі щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення вже вирішено судом ухваленням рішення щодо аналогічних позовних вимог за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року.

Верховний Суд неодноразово викладав позиції стосовно того, що підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна обсягу посилань на норми матеріального чи процесуального права. (пункт 7.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 9901/433/18 зазначено, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

За змістом заявленого позову позивачка у межах цієї справи фактично просить суд повторно переглянути питання щодо перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, тобто заявлені позивачкою вимоги у цій справі охоплюються та поглинаються позовними вимогами, вирішеними у справі № 240/7965/19, які отримали своє остаточне вирішення в межах розгляду справи № 240/7965/19.

Слід наголосити, що незгода із судовим рішенням вирішується за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) оскарженням ухваленого судового акта у встановленому процесуальному порядку, однак не передбачає вирішення через звернення з новим позовом, зокрема, як у цій справі, - з визначенням іншого базового місяця як січень 2008 року. Як і стилістично змінений виклад заявлених вимог не свідчить про виникнення іншого публічно-правового спору, не охопленого правовою оцінкою суду спірних правовідносин у справі № 240/7965/19.

Тому суд погоджується з відповідачем, який у відзиві на позовну заяву акцентує на тому, що оскарження судових рішень здійснюється у порядку апеляційного та касаційного провадження, втім позивачка, не скориставшить оскарженням у встановленому процесуальним законом порядку судового рішення, яким, у тому числі, встановлено для обчислення індексації за спірний період базовий місяць січень 2016 року, натомість звернулась з новим позовом до суду, заявляючи вимоги, вже вирішені по суті судом у справі № 240/7965/19.

Визначаючись у цій справі суд враховує, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалено за результатами розгляду тотожного позову тому, що поданий до суду.

Оскільки за змістом заявленого позову позивачка у межах цієї справи фактично просить суд повторно вирішити вимоги щодо індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, які вже отримали судову оцінку та вирішення у межах справи № 240/7965/19 з визначенням базового місяця для цілей обчислення спірної індексації, суд вважає застосовною аналогію процесуального закону - пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, аби недопустити повторне вирішення тотожного спору.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Оскільки є рішення суду, яке набрало законної сили та яким захищено права позивачки щодо індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, що охоплює заявлені у цій справі вимоги, провадження у справі слід закрити.

Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом, зокрема у постановах від 10 листопада 2022 року у справі № 420/18232/21, від 06 квітня 2023 року у справі № 380/10075/21, від 11 квітня 2023 року у справі № 600/2561/21-а, від 31 травня 2023 року у справі № 160/16445/22, від 20 липня 2023 року у справах № 280/7163/22 та № 600/4130/22-а, від 26 липня 2023 року у справі №120/9859/23, від 28 липня 2023 року у справі № 420/14964/22, від 25 червня 2024 року у справі № 560/11050/22 та інших.

Керуючись статтями 238, 239, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Закрити провадження в адміністративній справі № 240/4011/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Повторне звернення ОСОБА_1 до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (частина друга статті 239 КАС України).

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.Г. Приходько

16.02.26