Справа № 240/2014/26
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

16 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/2014/26

категорія 106020200

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Романченко Євген Юрійович, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частина НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними та скасувати накази командира військової частини НОМЕР_1 № 1293-АД від 10.04.2024 року, № 1968-АД від 25.06.2024 року та № 1287-ОД від 21.04.2024 року, якими ОСОБА_1 оголошена сувора догана та він був позбавлений додаткової винагороди, що передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, та премії, що передбачена розділом ХVІ Порядку №260 від 07.06.2018 року, за квітень 2024 року, червень 2024 року та липень 2024 року відповідно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України нарахувати та виплатити старшому сержанту ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , грошове забезпечення з 09.04.2024 року по 13.04.2024 року (включно) та додаткові винагороди, що передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, та премії, що передбачені розділом ХVІ Порядку №260 від 07.06.2018 року, за квітень 2024 року, червень 2024 року та липень 2024 року;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення визначених у цій ухвалі недоліків шляхом, зокрема, подання заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших поважних причин пропуску процесуального строку.

На виконання вимог ухвали від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, у обґрунтування якої зазначає, що вчиняв дії на досудове врегулювання спору. А саме, після отримання відповіді військової частини НОМЕР_1 , неодноразово звертався до суду, а також, направляв запити до військової частини (07.03.2025, 10.04.2025, 08.05.2025, 29.05.2025, 28.07.2025, 25.08.2025), звертався до Офісу уповноваженого Верховної ради України з прав людини (12.06.2025, 26.06.2025) та зі скаргою до Міністерства оборони України (03.07.2025, 14.07.2025, 07.11.2025, 22.12.2025), а також надав розрахунок моральної шкоди, яка полягає в тому, що позивача внаслідок неправомірних дій посадових осіб військової частини НОМЕР_1 безпідставно позбавлено премій і надбавок, а також завдано шкоди його репутації як військовослужбовцю, який проходить військову службу в зоні активних бойових дій.

Вирішуючи питання наявності підстав для поновлення строку звернення з позовом, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 118 цього Кодексу визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини п`ятої цієї статті, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

При цьому, як визначено у пункті 17 частини першої статті 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Позивач оскаржує накази командира військової частини НОМЕР_1 № 1293-АД від 10.04.2024 року, № 1968-АД від 25.06.2024 року та № 1287-ОД від 21.04.2024.

Суд зазначає, що накази, правомірність яких оспорює позивач, винесені у 2024 році, а з позовом про їх оскарження позивач звернувся 20.01.2026, тобто після спливу більш як одного року.

Верховним Судом по справі №810/2517/18 сформульовано правову позицію, відповідно до якої встановлення законодавцем обмеженого строку звернення де адміністративного суду є однією з умов дисциплінування фізичних осіб як учасників публічно-правових відносин при реалізації свого права на звернення до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Кодекс адміністративного судочинства України не пов`язує право суду поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з визначеним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17рп/2011 визнано, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційний прав на судовий захист і доступ до правосуддя.

За правилами частини 1 статті 77 КАС України тягар доведення наявності поважних причин пропуску процесуального строку на звернення до суду з наданням відповідних доказів покладається саме на позивача.

Суд зазначає, що доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивач у клопотанні про поновлення пропущеного строку не зазначив та не довів їх наявності.

Як зазначалося судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 24.11.2025, не знайшли свого підтвердження як на підставу для поновлення строку звернення до адміністративного суду посилання позивача на вчинення дії для досудового врегулювання спору, адже з моменту первісного звернення до суду з аналогічним позовом (29.10.2024) процедура врегулювання закінчена, а також посилання позивача на неодноразові звернення до суду, направлення запитів до військової частини (07.03.2025, 10.04.2025, 08.05.2025, 29.05.2025, 28.07.2025, 25.08.2025), звернень до Офісу уповноваженого Верховної ради України з прав людини (12.06.2025, 26.06.2025) та звернень зі скаргою до Міністерства оборони України (03.07.2025, 14.07.2025, 07.11.2025, 22.12.2025), оскільки це не позбавляло позивача в межах позовної давності звернутися до суду з позовом про скасування оскаржуваних наказів.

Проте позивач інших поважних причин пропуску процесуального строку не подає, а посилається на ті ж причини, які визнані судом неповажними.

Таким чином, суд не бере до уваги посилання позивача на обставини, викладені в клопотанні про поновлення строку звернення до суду, оскільки доказів об`єктивної неможливості вчасно звернутися до суду ні матеріали позову, ні заява про усунення недоліків не містять.

Крім того, суд звертає увагу, що реалізація ОСОБА_1 права на звернення до суду з позовною заявою про визнання протиправними та скасування наказів командира військової частини НОМЕР_1 у межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, тому нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Аналогічна правова позиція щодо даних правовідносин викладена у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19.

У даному випадку судом встановлено, що жодних належних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом позивачем не надано, а підстави, які зазначені у заяві про поновлення строку звернення до суду, суддя визнає неповажними з огляду на вищезазначене.

Згідно ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачу у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, суд на підставі ч. 2 ст. 123 КАС України вважає за необхідне повернути позивачу подану ним позовну заяву.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Є.Ю. Романченко