Справа № 120/7791/24
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 лютого 2026 року

м. Київ

справа №120/7791/24

провадження № К/990/4553/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Єресько Л.О., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1

на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року

та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року

у справі №120/7791/24

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року, адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 25 лютого 2022 року без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2020 року, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 року та Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок його грошового забезпечення (основні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення) за період з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року включно, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2020 року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок його грошового забезпечення (основні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення) за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року включно, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1,12,13,14, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок його грошового забезпечення (основні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення) за період з 01 січня 2022 року по 25 лютого 2022 року включно, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1,12,13,14, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму несвоєчасно виплаченого грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 25 лютого 2022 року, за весь час затримки виплати, а саме з 29 січня 2020 року по день фактичної виплати грошового забезпечення.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її 30 січня 2026 року через підсистему «Електронний суд».

У своїй касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року у справі №120/7791/24, та ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Верховним Судом установлено та підтверджено даними бази «Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)» наступне.

Так, Верховний Суд ухвалою від 10 листопада 2025 року (провадження № К/990/39317/25) відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року у справі №120/7791/24.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

З огляду на наявність ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на ці самі судові рішення, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Варто зазначити, що вищенаведена норма процесуального закону визначає імперативний обов`язок суду касаційної інстанції відмовити у відкритті касаційного провадження за наявності постановленої у відповідній адміністративній справі ухвали суду касаційної інстанції про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Законодавець, установивши такі процесуальні правила, обмежив можливість суду касаційної інстанції повертатись до вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, за скаргою якої вже відмовлено у відкритті касаційного провадження на це саме судове рішення. Ці правила є чіткими, а процесуальне законодавство не містить виключень щодо їх застосування.

За таких обставин, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Окрім іншого, скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження. Проте, оскільки Суд вирішив відмовити у відкритті касаційного провадження, то клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Суд не вирішує.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року у справі №120/7791/24.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

Л. О. Єресько

Ж. М. Мельник-Томенко

Судді Верховного Суду