Справа № 320/6339/26
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2026-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення доказів

16 лютого 2026 року м. Київ 320/6339/26

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жукової Є.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2026 року через систему "Електронний суд" від представника ОСОБА_1 - адвоката Лисовець Тетяни Василівни надійшла заява про забезпечення доказів до подання позовної заяви, в якій заявник просить суд:

"1. Забезпечити докази до подання позовної заяви шляхом витребування та збереження відеозаписів з нагрудних відеокамер (body camera) працівників Головного управління Національної поліції у м. Києві (Код , 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, Київ) та ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), які здійснювали службові дії " 14" січня 2026 року приблизно о 08:20 під час повітряної тривоги на блокпості, розташованому за адресою:

АДРЕСА_2 . Зобов`язати відповідні підрозділи Головного управління Національної поліції у м. Києві (Код , 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, Київ) та ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), невідкладно забезпечити збереження оригіналів зазначених відеозаписів у повному обсязі з моменту їх створення та до вирішення спору по суті, без монтажу, редагування, перезапису чи будь-якого іншого втручання".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2025 заяву розподілено судді Жуковій Є.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.02.2026 призначено заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Лисовець Тетяни Василівни про забезпечення доказів до розгляду у судовому засіданні на 10 год. 00 хв. 16 лютого 2026 року в Київському окружному адміністративному суді за адресою: місто Київ, бульвар Лесі Українки, 26-а, 1 під`їзд, 4 поверх, зал №1.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У подальшому, від представника заявника надійшло клопотання про розгляд заяви про забезпечення доказів без участі представника заявника.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений згідно вимог КАС України, подав письмові пояснення по суті поданої заяви про забезпечення доказів.

Представник Головного управління Національної поліції у м. Києві в судове засідання з`явився, надав пояснення по суті поданої заяви, відповів на питання головуючого у справі.

У судовому засіданні 16 лютого 2026 року, заслухавши пояснення представника Головного управління Національної поліції у м. Києві та отримавши від нього відповідне клопотання про подальший розгляд даної заяви в порядку письмового провадження, суд на місці ухвалив продовжити розгляд заяви про забезпечення доказів у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини третьої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Порядок забезпечення доказів в адміністративному процесі регулюється приписами статей 114-117 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Так, відповідно до статті 114 КАС України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Статтею 115 КАС України визначено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

За приписами частини 1 статті 116 КАС України у заяві про забезпечення доказів зазначаються, зокрема, докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Відповідно до п. п. 4, 5 частини 1 статті 116 КАС України у заяві про забезпечення доказів зазначаються докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Згідно частини 5 статті 117 КАС України, за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Отже, інститут забезпечення доказів в адміністративному судочинстві спрямований на забезпечення здійснення процесу доказування шляхом збирання і закріплення доказів, якщо існують обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

У контексті вищевикладеного заява про забезпечення доказів повинна містити виклад обставин, які свідчать про небезпеку втрати доказів або неможливість чи ускладнення подання доказів у майбутньому.

Саме це відрізняє заяву про забезпечення доказів від звичайного клопотання про витребування доказів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 березня 2020 року по справі № 9901/608/19 зазначила, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Суд, вивчивши матеріали заяви, проаналізувавши норми Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення даної заяви, виходячи з наступного.

У поданій заяві представник заявника просить вжити заходів щодо забезпечення доказів шляхом їх витребування та збереження відеозаписів з нагрудних відеокамер (body camera) працівників Головного управління Національної поліції у м. Києві та ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язання невідкладно забезпечити збереження оригіналів зазначених відеозаписів у повному обсязі з моменту їх створення та до вирішення спору по суті, без монтажу, редагування, перезапису чи будь-якого іншого втручання.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення доказів заявник зазначає, на відповідні запити адвоката Лисовець Тетяни Василівни листом за вих. № 02/860 від 30.01.2026 року ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовив у наданні копії запитуваних відеозаписів.

Також листом за вих. № 28163-2026 від 30.01.2026 року Головне управління Національної поліції в м. Києві надало відповідь на запит та повідомило про те що відеозаписи з портативних відеореєстраторів працівників поліції містять персональні данні третіх осіб та інформацію з обмеженим доступом, та відмовив у наданні копії запитуваних відеозаписів.

Поряд з цим, заявник вказує, 27.01.2026 року на поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 адвокатом Лисовець Т.В., в інтересах ОСОБА_1 повторно було направлено адвокатський запит за вих. № S02-27/01/2026 від 27.01.2026 року, з проханням надати копії відеозаписів з портативних відеореєстраторів поліцейських, на яких зафіксовано події з моменту зупинення ОСОБА_1 , перевірки документів, та протягом усього часу його супроводження та до моменту доставлення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. На дату подання цієї заяви відповідь на адвокатський запит за вих. № S02- 27/01/2026 від 27.01.2026 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 не надійшла.

Заявник акцентує, відповідно до п. п. 2-3 розд. ІV Інструкції із застосування територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та відеофіксації, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 532 від 06.08.2024 року, строк зберігання на сервері фото- та відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 днів з дати завантаження відповідної інформації.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.02.2026 запропоновано ІНФОРМАЦІЯ_1 та Головному управлінню Національної поліції у м. Києві подати до суду у строк до 16.02.2026 до 09 год.30 хв. письмові пояснення з приводу поданої заяви про забезпечення доказів та документи, які у них є, із посиланням на відповідні норми права.

Від представника Головного управління Національної поліції у м. Києві через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення, відповідно до змісту яких зазначено, що з урахуванням того, що з дати події - 14 січня 2026 року - до дня отримання ухвали суду 13 лютого 2026 року сплинуло 30 календарних днів, Головним управлінням Національної поліції у м. Києві вжито заходів щодо з`ясування наявності та стану збереження відповідних відеозаписів. Наразі запит перебуває на опрацюванні, інформація про фактичне збереження відеозаписів очікується після отримання відповіді від уповноваженого підрозділу

16 лютого 2026 року надійшли пояснення ІНФОРМАЦІЯ_1 , в яких зазначається, що станом на дату звернення суду із відповідною вимогою та на момент поданню цих пояснень: 30-денний строк зберігання відеозаписів сплив; відповідні відеоматеріали автоматично видалені з серверів зберіганню у порядку, передбаченому наказом МОУ № 532; відеозаписи не вилучались, не копіювались та не передавались де інших органів у межах кримінального чи адміністративного провадження до моменту закінчення строку їх зберігання. Отже, відсутність можливості надати суду запитувані відеозаписи зумовлена не діями чи бездіяльністю відповідача, а прямою дією нормативно встановленою механізму зберігання та автоматичного видалення інформації.

З огляду на матеріали справи, судом встановлено, Головним управлінням Національної поліції у м. Києві сформовано запит до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві щодо надання інформації щодо го, чи збережено відеозаписи з нагрудних відеокамер працівників Головного управління у м. Києві, які здійснювали службові повноваження 14 січня 2026 року приблизно о 08 год. 20 хв. під час повітряної тривоги на блокпості по вул. Стеценка у м. Києві та за наявності забезпечити належне збереження зазначених відеозаписів.

Листом від 13.02.2026 №32976-2026 Шевченківське управління поліції проінформувало, що відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів наявні та збережені для надання до Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Суд враховує, відповідно до статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:

1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;

3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;

4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;

5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Згідно з частиною другою та третьою статті 40 цього Закону інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці. Строки та порядок зберігання матеріалів фото- і кінозйомки, відеозапису та результатів їх аналізу встановлюються Міністерством внутрішніх справ України.

З урахуванням вимог частини 3 розділу ІІ інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 № 1026 (далі - Інструкція № 1026) портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення (частина 4 розділу ІІ інструкції № 1026).

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу (частина 5 розділу ІІ інструкції № 1026).

Розділом VIII інструкції № 1026 визначено наступне:

1. Вивантаження відеозаписів з карт пам`яті портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів, установлених на службових транспортних засобах, БпЛА, на сервер зберігання відеозаписів здійснюється шляхом приєднання карти пам`яті до спеціального обладнання в автоматичному режимі за допомогою спеціального програмного забезпечення або в інший спосіб, визначений виробником до такого сервера.

2. Відеозаписи автомобільних та стаціонарних систем зберігаються на сервері у визначений виробником спосіб.

3. Строк зберігання відеозаписів становить:

1) з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА,- 30 діб;

2) з автомобільної або стаціонарної системи залежно від технічних характеристик - не менше 30 діб;

3) у стаціонарних системах, які використовуються під час відбору кандидатів на службу до поліції,- 60 діб;

4) під час проведення поліцейськими навчальних занять та навчальних зборів зі службової підготовки - встановлюється керівником навчань.

4. Строк зберігання відеозаписів за рішенням керівника органу, підрозділу поліції може бути збільшено у разі використання їх у процесі здійснення оперативно-розшукової діяльності, у рамках розслідування кримінального провадження та/або в провадженнях у справах про адміністративні правопорушення, у разі фіксації надзвичайних подій за участю особового складу поліції, інших подій, якщо вони можуть бути використані в процесі службової діяльності органів, підрозділів поліції, під час проведення службових розслідувань.

5. Контроль за використанням технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснює відповідальна особа, за інформацією, отриманою з їх допомогою,- безпосередньо керівник органу, підрозділу поліції.

6. Дозвіл на копіювання та видачу відеозаписів надається відповідальній особі виключно за рішенням керівника цього органу, підрозділу поліції. Копіювання та видача відеозапису проводяться відповідальною особою на підставі відповідного письмового доручення керівника органу, підрозділу поліції або особи, яка виконує його обов`язки.

7. Відеозаписи або копії з них можуть бути надані за вмотивованими запитами органів державної влади, органів досудового розслідування, прокуратури, слідчого судді та суду, поліцейського та інших осіб у порядку, передбаченому законодавством України.

8. Передавання відеозаписів, отриманих з портативних та відеореєстраторів, установлених на службових транспортних засобах, БпЛА, автомобільних та стаціонарних систем для використання засобами масової інформації, а також поширення в мережі Інтернет, здійснюється з дозволу керівника органу, підрозділу поліції з дотриманням Закону України «Про захист персональних даних». Таке передавання здійснюється виключно з метою забезпечення безпеки та захисту інтересів громадян, суспільства і держави, а також з метою захисту гідності та честі працівника поліції.

9. Відеозаписи працівникам органу, підрозділу поліції видаються в тому вигляді, в якому вони були збережені на док-станції,- без коригування.

Перегляд, аналіз відеозапису здійснюються працівником поліції, якому він виданий у встановленому цією Інструкцією порядку для виконання покладених на нього завдань в межах його повноважень.

З системного аналізу викладеного вище вбачається, що відеозаписи з нагрудних відеокамер працівників поліції зберігаються обмежений строк, отже, існує реальна загроза того, що подання в майбутньому таких доказів стане неможливим чи істотно утрудненим.

З огляду на подану заяву, мотиви, зазначені в ній, приймаючи до уваги неможливість сторони заявника самостійно зібрати докази, а також враховуючи обмежений в часі строк зберігання вказаних доказів, суд приходить до висновку про доцільність часткового задоволення заяви про забезпечення доказів шляхом витребування від Головного управління Національної поліції у м. Києві відеоматеріалів (відеозаписів) з нагрудних відеокамер працівників Головного управління Національної поліції у м. Києві, які здійснювали службові дії 14 січня 2026 року приблизно о 08:20 під час повітряної тривоги на блокпості, розташованому за адресою: вул. Стеценка у місті Києві, відносно громадянина ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 29.09.2004 Київським РВ ХМУ УМВС в Харківській області).

Визначити спосіб подання витребуваних доказів - безпосередньо до Відділу документального забезпечення та контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду на окремому флеш - носії та/або засобами електронного зв`язку із використанням системи «Електронний суд».

Враховуючи пояснення ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо того, що запитувані відеозаписи у даного суб`єкта не зберіглися, а також відсутності підстав вважати щодо можливості дій направлених на монтаж, редагування чи іншого втручання, заява про забезпечення доказів в іншій частині вимог задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 114, 115, 117, 248, 256 та 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Лисовець Тетяни Василівни про забезпечення доказів задовольнити частково.

2. Забезпечити докази шляхом витребування від Головного управління Національної поліції у м. Києві відеоматеріалів (відеозаписів) з нагрудних відеокамер працівників Головного управління Національної поліції у м. Києві, які здійснювали службові дії 14 січня 2026 року приблизно о 08:20 під час повітряної тривоги на блокпості, розташованому за адресою: вул. Стеценка у місті Києві, відносно громадянина ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 29.09.2004 Київським РВ ХМУ УМВС в Харківській області).

Визначити спосіб подання витребуваних доказів - безпосередньо до Відділу документального забезпечення та контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду на окремому флеш - носії та засобами електронного зв`язку із використанням системи «Електронний суд».

3. У задоволенні іншої частини вимог заяви про забезпечення доказів - відмовити.

4. Ухвалу суду допустити до негайного виконання, згідно з частиною 9 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України.

5. Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи, згідно з частиною 7 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала у повному обсязі виготовлена та підписана суддею 16 лютого 2026 року.

Суддя Жукова Є.О.