Справа № 240/13277/24
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про прийняття звіту про виконання судового рішення

12 лютого 2026 року м. Житомир Справа № 240/13277/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Майстренко Н.М., розглянувши звіт Військової частини НОМЕР_1 про виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі № 240/13277/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії задоволено частково, зокрема:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у незастосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 в редакції, чинній з 29.01.2020, при обчисленні ОСОБА_1 в період з 06.03.2022 по 19.05.2023 включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме невизначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 вказаної постанови;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 06.03.2022 по 19.05.2023 сум грошового забезпечення, основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення, отриманих у цей період, обчисливши їх із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (в редакції, чинній з 29.01.2020) шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023. на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

17.12.2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) про встановлення судового контролю за виконанням рішення у цій справі, в якій заявник просить встановити судовий контроль за виконанням рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 року у справі № 240/13277/24 та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 у встановлений судом строк подати звіт про виконання зазначеного рішення.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 було встановлено Військовій частині НОМЕР_1 строк для подання звіту про виконання рішення протягом одного місяця з дня вручення ухвали.

В межах встановленого судом строку 29.01.2026 від Військової частини НОМЕР_1 до суду надійшов звіт про виконання судового рішення від 15.05.2025 у цій справі.

У поданому звіті відповідачем зазначено, що командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ (з адміністративно-господарської діяльності) від 31.10.2025 за №510, відповідно до якого фінансово-економічна служба військової частини має виконати рішення суду. Також зазначено, що військова частина НОМЕР_1 є розпорядником бюджетних коштів третього рівня, а відтак не має власних грошових коштів, натомість їхнє надходження на рахунок військової частини відбувається за відповідними заявками, що направляються фінансово-економічною службою військової частини до головного розпорядника бюджетних коштів (другого рівня) ІНФОРМАЦІЯ_1 . Військова частина не вправі самостійно здійснювати перерозподіл асигнувань за спеціальним фондом Державного бюджету України на 2025 рік, у якому, серед них, не врахована потреба військових частин за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» для сплати грошових коштів на виконання рішень судів, як слідує із постанови КМУ від 23 січня 2024 року №69 «Деякі питання фінансування матеріально-технічного забезпечення військових частин Збройних Сил, інших військових формувань», якою затверджено Порядок спрямування коштів спеціального фонду державного бюджету [...] на матеріально-технічне забезпечення військових частин Збройних Сил, інших військових формувань.

Керуючись приписами частини третьої статті 194, частини дев`ятої статті 205, частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), суд вважає за можливе розглянути звіт у порядку письмового провадження.

За правилами частини першої статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Розглянувши у встановлений строк в порядку письмового провадження поданий звіт та додані до нього на підтвердження відповідних обставин матеріали, судом встановлено таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі статтею 2, частиною 1 статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 №4901-VI (далі Закон №4901-VI) держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган; державні підприємство, установа, організація.

У відповідності до пункту 1 статті 7 Закону №4901-VI виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно частини 2 статті 382-2 КАС України звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.

Частиною 3 ст. 382-2 КАС України встановлено, що до звіту, зокрема, додаються: докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Як передбачено частиною 2 статті 382-3 КАС України, суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

Судом встановлено, що звіт Військової частини поданий у встановлений судом строк.

Проте, докази надсилання його іншій стороні боржником не надано, що свідчить про недотримання приписів статті 382-2 КАС України.

Надані військовою частиною докази свідчать про забезпечення нею умов для виконання судового рішення у цій справі. Зокрема, здійснено нарахування сум до виплат на виконання встановленого судовим рішенням обов`язку.

Проте, в частині виплати нарахованих сум за період з 06.03.2022 по 19.05.2023 рішення суду залишається невиконаним.

Відсутність відповідного фінансування бюджету Військової частини НОМЕР_1 з боку ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджує, що таке невиконання судового рішення обумовлено об`єктивними обставинами, незалежними від посадових осіб військової частини.

Отже, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності необхідного фінансового забезпечення, на думку суду, є невиконанням судового рішення з незалежних від суб`єкта владних повноважень причин.

З огляду на неповне виконання судового рішення, вжиття відповідачем належних заходів для його виконання, суд дійшов висновку про часткове прийняття поданого звіту.

Відповідно до частини 11 статті 382-3 КАС України, якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Беручи до уваги, що в умовах дії правового режиму воєнного стану першочерговим завданням держави є забезпечення обороноздатності та виконання завдань сектору безпеки і оборони, що зумовлює спрямування бюджетних коштів насамперед на потреби Збройних Сил України та інших військових формувань, а також з огляду на об`єктивні обмеження у фінансуванні, пов`язані з воєнними діями та необхідністю оперативного перерозподілу бюджетних ресурсів, суд вважає можливим прийняти звіт Військової частини НОМЕР_1 про часткове виконання судового рішення у цій справі та, керуючись частиною одинадцятою статті 382-3 КАС України, вважає за необхідне встановити новий, більш тривалий строк для подання звіту щодо повного виконання судового рішення.

Керуючись статтями 243, 248, 381-1, 382-1, 382-2, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Прийняти звіт Військової частини НОМЕР_1 про часткове виконання судового рішення в адміністративній справі №240/13277/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Встановити Військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання у повному обсязі рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі №240/13277/24 протягом трьох місяців з дня отримання суб`єктом владних повноважень цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Н.М. Майстренко