Справа № 400/9431/25
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 р.м. ОдесаСправа № 400/9431/25

Категорія: 111020300 Головуючий в 1 інстанції: Величко А.В

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту:31.10.2025р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року у справі за позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2025 року Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення в рахунок погашення податкового боргу в сумі 362 128,01 грн., а саме:

- адмін. штрафи та інші санкції у сумі 1 020,00 грн. на користь державного бюджету;

- податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 333 340,49 грн. на користь зведеного бюджету Миколаївської територіальної громади;

- військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 27 777,52 грн. на користь державного бюджету.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що відповідно до інтегрованої картки платника, податкова заборгованість ОСОБА_1 з адмін. штрафи та інші санкції, з податку на доходи з фізичних осіб та військового збору, що сплачуються фіз. особами за результатами річного декларування, перед бюджетом становить 362 128,01 грн.

Заборгованість виникла в результаті нарахування згідно з податкового повідомлення-рішення від 18 березня 2025 року №4121/14292405; №4113/14292405 від 18 березня 2025 року; №4125/14292405 від 11 березня 2025 року, нараховано пені на податкове повідомлення - рішення №4113/14292405 від 18 березня 2025 року та №4125/14292405 від 11 березня 2025 року.

У зв`язку з несплатою боржником заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу, яку було направлено рекомендованим листом на адресу ОСОБА_1 . Вказана заборгованість відповідачем не погашена, що і стало підставою для звернення до суду.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року позов ГУ ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 в рахунок погашення податкового боргу в сумі 362 128,01 грн., а саме з адмін. штрафи та інші санкції у сумі 1 020,00 грн. на користь державного бюджету; податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фіз. особами за результатами річного декларування у сумі 333 340,49 грн. на користь зведеного бюджету Миколаївської територіальної громади; військового збору, що сплачуються фіз.. особами за результатами річного декларування у сумі 27 777,52 грн. на користь державного бюджету.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги:

- контролюючий орган провів документальну позапланову невиїзну перевірку без належного повідомлення платника податків;

- висновки акту перевірки є недоведеними та ґрунтуються на припущеннях;

- у контролюючого органу були відсутні правові підстави для донарахування податкових зобов`язань та застосування штрафних санкцій до відповідача після закінчення 1095-денного строку з моменту припинення господарської діяльності.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДПС в Миколаївській області вказує, що рішення суду першої інстанції є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновок суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

Платник податків ОСОБА_1 займався підприємницькою діяльністю на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, взята на податковий облік до ГУ ДПС у Миколаївській області.

Позивачем проведено фактичну перевірку діяльності ФОП ОСОБА_1 .

За результатами фактичної перевірки ГУ ДПС у Миколаївській області складено акт фактичної перевірки від 14 лютого 2025 року №2238/14-29-24-05/ НОМЕР_1 "Про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового , валютного та іншого законодавства".

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не сплачено штрафні санкції, визначені податковими повідомленнями - рішеннями №4121/14292405 від 18 березня 2025 року в сумі 1 020,00 грн.

З матеріалів справи встановлено, що за відповідачем числиться заборгованість згідно податкового повідомлення - рішення №4113/14292405 від 11 березня 2025 року, відповідно до якого відповідачем самостійно визначено суму грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами в розмірі 333 330,49 грн, нараховано пені згідно податкового повідомлення - рішення на акт про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового , валютного та іншого законодавства від 14 лютого 2025 року №2238/14-29-24-05/ НОМЕР_1 у сумі 82 073,14 грн.

Однак, як встановлено судом сума податкового боргу, визначена відповідачем у поданому сплачена не була.

Також встановлено, що за відповідачем числиться заборгованість з військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування згідно податкового повідомлення - рішення №4125/14292405 від 18 березня 2025 року у сумі 27 777,52 грн, нараховано пені згідно податкового повідомлення - рішення на акт про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового , валютного та іншого законодавства від 14 лютого 2025 року №2238/14-29-24-05/ НОМЕР_1 у сумі 6 839,43 грн.

Враховуючи те, що податковий обов`язок щодо сплати узгоджених сум грошових зобов`язань у встановлені законодавством строки відповідачем не виконано, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що за відповідачем обліковується податковий борг, вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, на час розгляду справи доказів про сплату вказаної заборгованості в добровільному порядку відповідачем суду не надано, на підставі чого суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ГУ ДПС у Миколаївській області про стягнення податкового боргу належить задовольнити.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ПК України.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, виходячи з наступного.

Згідно п.15.1 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пп.20.1.34 п.20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно пп.14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 ст. 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.п."е" п.176.1 ст. 176 ПК України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, з вказаних норм слідує, що у платника податків наявний обов`язок щодо сплати узгодженої суми податкових зобов`язань.

Заборгованість, з позовом про стягнення якої ГУ ДПС в Одеській області звернулося до суду, виникла у зв`язку з несплатою відповідачем грошових зобов`язань, визначених йому податковими повідомленнями-рішеннями №4121/14292405 від 18 березня 2025 року, №4113/14292405 від 11 березня 2025 року, №4125/14292405 від 18 березня 2025 року.

Наведені вище податкові повідомлення рішення були надіслані відповідачу рекомендованими поштовими відправленнями із зворотними повідомленнями, які були отримані відповідачем.

Відповідно п.42.1 ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Пунктом 42.2 ст. 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно п.42.5 ст. 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Таким чином, ДПС України виконала вимоги податкового законодавства у строк, встановлений п.56.9 ст. 56 ПК України, а тому прийняті податкові повідомлення-рішення є чинними.

Докази оскарження чи скасування вказаних вище податкових повідомлень - рішень у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зобов`язання є узгодженим.

Колегія суддів вказує, що на час розгляду справи доказів про сплату вказаної заборгованості в добровільному порядку відповідачем суду не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків суду першої інстанції не спростовують, тоді як факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 12 лютого 2026 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.