Справа № 480/9121/25
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року Справа № 480/9121/25

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9121/25 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження міського голови м. Суми від 23 жовтня 2025 року № 718-К про її звільнення з посади начальника відділу економічного аналізу, контролю та аудиту управління внутрішнього контролю та аудиту Сумської міської ради у зв`язку із виключенням управління внутрішнього контролю та аудиту Сумської міської ради із структури виконавчих органів Сумської міської ради на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України;

- поновити її на посаді начальника відділу економічного аналізу, контролю та аудиту управління внутрішнього контролю та аудиту Сумської міської ради;

- стягнути з виконавчого комітету Сумської міської ради на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 04 листопада 2025 року по дату винесення судового рішення. Крім того, просить суд допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за один місяць.

Вимоги мотивує тим, що 16 квітня 2024 року її було прийнято посаду начальника відділу економічного аналізу, контролю та аудиту управління внутрішнього контролю та аудиту Сумської міської ради до Виконавчого комітету Сумської міської ради як посадову особу місцевого самоврядування і відповідно до розпорядження міського голови м. Суми від 16.04.2024 № 250-к встановлено надбавку за 10 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

На підставі рішення Сумської міської рад від 13 серпня 2025 року № 5852-МР "Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 27 липня 2016 року № 1031-МР" Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної кількості (зі змінами)" Управління внутрішнього контролю та аудиту Сумської міської ради, в якому позивач працювала з 16 квітня 2024 року на посаді начальника відділу економічного аналізу, контролю та аудиту управління внутрішнього контролю та аудиту Сумської міської ради, було виключено зі структури виконавчих органів Сумської міської ради.

Одночасно з виключенням Управління внутрішнього контролю та аудиту Сумської міської ради вищезазначеним рішенням Сумської міської рад від 13 серпня 2025 року № 5852-МР було вирішено утворити в структурі виконавчих органів Сумської міської ради такі структурні одиниці:

- Управління архітектури, містобудування та охорони культурної спадщини громади Сумської міської ради (зі статусом юридичної особи) шляхом виділення його з Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради;

- Управління інвестицій, міжнародної співпраці, охорони довкілля, енергоефективності та кліматичної політики Сумської міської ради (без статусу юридичної особи);

- Управління транспорту, транспортної інфраструктури та зв`язку Сумської міської ради (без статусу юридичної особи);

- Відділ з питань забезпечення роботи адміністративної комісії та судового супроводження справ про адміністративні правопорушення Сумської міської ради (без статусу юридичної особи);

- Відділ цифрової трансформації Сумської міської ради (без статусу юридичної особи).

Про майбутнє звільнення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням посади начальника відділу економічного аналізу, контролю та аудиту управління внутрішнього контролю та аудиту Сумської міської ради позивача попередив Виконавчий комітет Сумської міської ради (Відповідач) 02 вересня 2025 року, що підтверджується копією попередження про звільнення.

На підставі розпорядження міського голови м. Суми від 23 жовтня 2025 року № 718-К на виконання рішення Сумської міської рад від 13 серпня 2025 року № 5852-МР "Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 27 липня 2016 року № 1031-МР" "Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної кількості (зі змінами)" позивача було звільнено 03 листопада 2025 року з посади начальника відділу економічного аналізу, контролю та аудиту управління внутрішнього контролю та аудиту Сумської міської ради у зв`язку із виключенням управління внутрішнього контролю та аудиту Сумської міської ради зі структури виконавчих органів Сумської міської ради на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Позивач зазначає, що у попередженні про звільнення відсутні посади, які б пропонувалися їй відповідачем для працевлаштування. Надалі відповідач, з моменту попередження про наступне вивільнення і по дату звільнення, також не пропонував позивачу будь-які вакантні посади чи іншу роботу у Виконавчому комітеті Сумській міської ради.

Вважає, що відповідач не дотримав процедуру вивільнення працівників у зв`язку з чим порушені трудові права позивача, які підлягають поновленню шляхом визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення.

Ухвалою від 05.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

17.12.2025 представник позивача подав відзив на позов, в якому зазначив, що підставою для прийняття наказу про звільнення позивача слугувало скорочення посади заступника начальника Управління внутрішнього контролю та аудиту Сумської міської ради. Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, призначені відповідно до абзацу першого цієї частини, не можуть бути переведені на інші посади державної служби або посади в органах місцевого самоврядування. Отже, Законом № 389-VIII встановлено імперативну заборону щодо переведення посадових осіб місцевого самоврядування, які були призначені без конкурсів в період дії воєнного стану, на іншу посаду в органі місцевого самоврядування і під час дії воєнного стану і після його завершення чи скасування. Проти позову заперечує повністю.

Позивач подала відповідь на відзив, у якому позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, наполягаючи на недотриманні відповідачами процедури реорганізації та звільнення із займаної посади.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивача з 16.04.2024 призначено на посаду заступника начальника відділу економічного аналізу, контролю та аудиту Управління внутрішнього контролю та аудиту Сумської міської ради на підставі поданої заяви відповідно до частини 5 статті 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", про що зазначено в заяві про прийняття на роботу та розпорядженні від 12.04.2024 № 247-к "Про призначення працівників Управління внутрішнього контролю та аудиту".

Рішенням Сумської міської ради від 13.08.2025 № 5852-МР "Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 27 липня 2016 року № 1031-МР "Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної кількості (зі змінами)":

- зі структури виконавчих органів Сумської міської ради виключено Управління внутрішнього контролю та аудиту Сумської міської ради, в якому працювала позивач (пункт 1 рішення);

- вирішено утворити у структурі виконавчих органів Сумської міської ради, з врахуванням пунктів 1 4 цього рішення (пункт 5 рішення): Управління архітектури, містобудування та охорони культурної спадщини громади Сумської міської ради (зі статусом юридичної особи) шляхом виділення його з Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради; управління інвестицій, міжнародної співпраці, охорони довкілля, енергоефективності та кліматичної політики Сумської міської ради (без статусу юридичної особи); управління транспорту, транспортної інфраструктури та зв`язку Сумської міської ради (без статусу юридичної особи); відділ з питань забезпечення роботи адміністративної комісії та судового супроводження справ про адміністративні правопорушення Сумської міської ради (без статусу юридичної особи); відділ цифрової трансформації Сумської міської ради (без статусу юридичної особи);

- секретарю Сумської міської ради доручено привести штати виконавчих органів Сумської міської ради у відповідність до цього рішення та вжити організаційноправових заходів, пов`язаних з переведенням / вивільненням / призначенням працівників в зв`язку із змінами, що вносяться даним рішенням (пункт 8 рішення).

Пунктом 12 рішення Сумської міської рад від 13.08.2025 № 5852-МР передбачено, що воно вступає в дію з 03 листопада 2025 року.

На виконання вищевказаного рішення міської ради прийнято розпорядження міського голови від 29.08.2025 № 592-к, яким внесено зміни до граничної чисельності та штатів апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, затверджених розпорядженням міського голови від 03.10.2016 № 371-к (зі змінами), а саме, у штаті скорочено посаду заступника начальника Управління внутрішнього контролю та аудиту Сумської міської ради. Згідно пункту 3 дане розпорядження вступає в дію з 03 листопада 2025 року.

Розпорядженням міського голови від 23.10.2025 № 718-к позивача звільнено 03 листопада 2025 року з посади начальника відділу економічного аналізу, контролю та аудиту Управління внутрішнього контролю та аудиту Сумської міської ради на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України.

При звільненні позивача було дотримані вимоги ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України щодо персонального попередження не пізніше ніж за два місяці до дня звільнення, що підтверджується копією листа від 01.09.2025 1656/03.02-08, який їй було вручено 02.09.2025, що підтверджується її особистим підписом, а звільнення позивача було проведено 03 листопада 2025 року.

Позивачу при звільненні була виплачена вихідна допомога у розмірі середнього місячного заробітку, що повністю відповідає вимогам статті 44 КЗпП України.

03.11.2025 позивачу було видано копію розпорядження міського голови від 23.10.2025 № 718-к "Про звільнення ОСОБА_1 ", повідомлення про нараховані та виплачені позивачу суми при звільненні, за її вимогою були внесені належні записи про звільнення до трудової книжки, що підтверджується її особистим підписом на розпорядженні про звільнення, повідомленні про нараховані та виплачені суми при звільненні, копією трудової книжки наданої позивачем суду до якої внесено відповідний запис про звільнення.

Вважаючи розпорядження про звільнення протиправним, позивач звернулась до суду із відповідним позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно із статтями 2, 5-1 Кодексу законів про працю України передбачено право громадян України на працю і гарантії держави в правовому захисті працездатним громадянам від незаконного звільнення.

Частиною другою статті 21 та частиною першою статті 23 Загальної декларації прав людини встановлено, що кожна людина має право рівного доступу до державної служби в своїй країні, кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття.

Статтею 24 Європейської соціальної хартії, ратифікованої Україною 14.09.2006 визначено, що з метою забезпечення ефективного здійснення права працівників на захист у випадках звільнення Сторони зобов`язуються визнати: право всіх працівників не бути звільненими без поважних причин для такого звільнення, пов`язаних з їхньою працездатністю чи поведінкою, або поточними потребами підприємства, установи чи служби; право працівників, звільнених без поважної причини, на належну компенсацію або іншу відповідну допомогу. З цією метою Сторони зобов`язуються забезпечити, щоб кожний працівник, який вважає себе звільненим без поважної причини, мав право на оскарження в неупередженому органі.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, а також загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування врегульовані та визначені Законом України № 2493-III "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Частиною 3 статті 7 Закон № 2493-III визначено, що на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

У відповідності до частини 1 статті 10 Закону № 2493-III прийняття на службу в органи місцевого самоврядування керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування здійснюється шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

За приписами статті 20 Закон № 2493-III, крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", цим та іншими законами України.

Пункт 4 частини 1 статті 36 КЗпП України визначає однією із підстав припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи роботодавця (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Згідно пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 статті 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Як унормовано частинами 1-3 статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні був продовжений з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента від 14.03.2022 № 133/2022, надалі іншими Указами цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб врегульовано Законом України № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану".

Відповідно до статті 1 Закону № 2136-IX "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" цей Закон визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

На період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина передбачених статтями 43, 44 Конституції України.

У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю, законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", інших законодавчих актів, що регулюють діяльність державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування у частині відносин, врегульованих цим Законом.

У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю, законів України "Про службу в органах місцевого самоврядування", інших законодавчих актів, що регулюють діяльність державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Відповідно до частини 5 статті 10 Закону № 389-VIII у період дії воєнного стану особи призначаються на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, комунальних підприємств, установ, організацій керівником державної служби або суб`єктом призначення, сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради, начальником відповідної військової адміністрації без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом, на підставі поданої заяви, заповненої особової картки встановленого зразка та документів, що підтверджують наявність у таких осіб громадянства України, освіти та досвіду роботи згідно з вимогами законодавства, встановленими щодо відповідних посад, а також за наявності у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

При цьому, норма абз. 2 ч.5 ст.10 Закону № 389-VIII містить імперативну заборону на переведення працівників, призначених без конкурсного відбору, на інші посади державної служби у період дії правового режиму воєнного стану.

Крім того, відповідно до абзацу другого частини першої статті 28 Закону № 389-VIII нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Більш того, суд також акцентує увагу на тому, що Законом України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", який визначає, зокрема, особливості проходження державної служби у період дії воєнного стану, введено обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, передбачені статтями 43, 44 Конституції України.

З огляду на викладене вище, суд вважає необґрунтованими та не приймає до уваги доводи позивач, викладені у позові.

Крім того, згідно з положеннями Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", у період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю, законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", інших законодавчих актів, що регулюють діяльність державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Оскільки позивач була призначена на посаду заступника начальника відділу економічного аналізу, контролю та аудиту Управління внутрішнього контролю та аудиту Сумської міської ради у період дії воєнного стану без проведення конкурсного відбору, переведення її на іншу посаду не могло бути реалізовано у зв`язку з викладеним вище.

З огляду на викладене вище, суд визнає про відсутність у діях відповідача порушень вимог законодавства та правомірність спірного розпорядження.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал