Справа № 293/1616/25
Суддя: Збаражський О. М.
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1616/25

Провадження № 2-а/293/1/2026

12 лютого 2026 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області, Департаменту патрульної поліції України, ГУНП в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

І.СУТЬ СПРАВИ

25.12.2025 позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, за змістом якого просить визнати протиправною та скасувати постанову від 23.11.2025 серії ЕНА №6209866 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в розмірі 340,00грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Позивач зазначає, що вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки дане порушення є надуманим та постанова винесена неправомірно, жодних належних та допустимих доказів, які б зафіксували таке порушення в матеріали справи не надано та ним не порушувалися жодні правила дорожнього руху.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2025 справа №293/1616/25 передана на розгляд судді Збаражського О.М.

Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 29.12.2025 позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху із наданням строку на усунення вказаних в ухвалі недоліків.

15.01.2026 ухвалою суду позовна заява ОСОБА_1 повторно залишена без руху з наданням строку на усунення недоліків позову.

26.01.2026 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у адміністративній справі №293/1616/25, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Житомирській області надати на адресу суду належним чином завірену копію оскаржуваної постанови та матеріалів, що стали підставою для її винесення.

30.01.2026 на адресу суду надійшов відзив ГУНП в Житомирській області на позовну заяву. В заперечення позовних вимог, представник відповідача зазначив, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6209866 від 23.11.2025 винесена у зв`язку із порушенням позивачем Правил дорожнього руху (далі також - Правила), цей факт підтверджується матеріалами справи. Доказом встановлення вини Позивача у порушенні Правил дорожнього руху являється винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відео-докази.

Позивач у відповіді на відзив 02.02.2026 заперечив доводи відповідача, зазначив про відсутність належних і допустимих доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

02.02.2026 на адресу суду надійшов відзив Департаменту патрульної поліції України на позовну заяву. Відповідач зазначив, що Департамент патрульної поліції є неналежним відповідачем у даній справі, до заявлених предмету та підстав позову не має жодного відношення, оскільки спірна постанова ані УПП в Житомирській області ДПП, а ні посадовою особою Департаменту патрульної поліції не виносилась, а отже жодних спірних рішень відносно позивача не приймалося, прав та інтересів його не порушено.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

Встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6209866 від 23.11.2025, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340грн за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 23.11.2025 о 20 годині 57 хвилин по вулиці Коростенська, 30, в селищі Черняхів Житомирського району Житомирської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «HYUNDAI TUCSON» номерний знак НОМЕР_1 , пересік суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 яка поділяє напрямок руху, чим порушив п. 8.5.1. Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Представником відповідача-3 до відзиву на позов додано відеозапис з поліцейського автомобіля, на якому зафіксовано рух по правій смузі автомобіля «HYUNDAI TUCSON» та його зупинку поліцейським, а також відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського про спілкування поліцейського із Забродським О.В.

ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

V. МОТИВИ та ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Отже, належним відповідачем у адміністративній справі є саме відповідний орган, на який, зокрема, положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема й передбачені статтею ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 цього Закону територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Ураховуючи наведене, належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

У контексті з положеннями частини 1 статті 5 КАС України, яка передбачає право на судовий захист, та пункту 9 частини 5 статті 160 вказаного Кодексу, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає обґрунтовану наявність встановленого судом факту їх порушення.

Відповідно до постанови КМУ № 730 від 16.09.15 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції, зокрема, Головне управління Національної поліції в Житомирській області () та, окремо, Департамент патрульної поліції () як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції.

Таким чином, поліцейський сектору поліцейської діяльності № 1 Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області сержант поліції Сидорик В.В. являється співробітником саме Головного управління Національної поліції в Житомирській області, а не Департаменту патрульної поліції.

Відповідачем, згідно положень КАС України, є особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси Позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Неналежний відповідач - особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України «Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи».

Після відкриття провадження по справі позивачем не подано до суду клопотань про заміну первісних відповідачів належним відповідачем.

У постанові від 26.12.2019, справа № 724/716/16-а, Верховний Суд роз`яснив, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності. З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Водночас колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України: «При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду».

Згідно постанови Верховного Суду від 21.12.2018 у справі № 803/1252/17 судом зазначено, що якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки вона не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц).

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів чи неналежного відповідача суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі в справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти в задоволенні позову. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №522/14402/15-ц від 07.06.2023.

Верховний Суд у постанові від 15.05.2023 у справі № 352/371/21 зазначив, що «лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть».

Наказом МВС України від 27.04.2020 № 357, зареєстрованим в Мінюсті України 15.05.2020 за № 443/34726, затверджена Інструкція з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України.

Терміни в цій Інструкції вживаються в таких значеннях, зокрема, - група реагування патрульної поліції (далі - ГРПП) - наряд патрульної поліції у складі не менше двох поліцейських, які в зоні оперативного реагування виконують завдання із забезпечення публічної безпеки і порядку, взаємодії з населенням, безпеки дорожнього руху, запобігання правопорушенням або подіям та їх припинення, оперативного реагування на них; - підрозділ реагування патрульної поліції (далі - ПРПП) - відділ (сектор) реагування патрульної поліції, який організовує та координує діяльність ГРПП, які цілодобово забезпечують оперативне реагування на заяви і повідомлення про правопорушення або події, а також здійснює комплекс превентивних заходів шляхом патрулювання території обслуговування, виявлення та припинення правопорушень, застосування визначених законодавством поліцейських та інших заходів (пункт другий означеної вище Інструкції).

Отже, з огляду на викладене, Сектор поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області та Департамент патрульної поліції є неналежними відповідачами у даній справі, оскільки належним відповідачем є Головне управління Національної поліції в Житомирській області.

Позивач заперечуючи правопорушення зазначає, що він 23.11.2025 близько 21 години керуючи автомобілем марки «HYUNDAI TUCSON» по вулиці Коростенська в селищі Черняхів рухався по своїй смузі руху, не пересікав суцільну лінію дорожньої розмітки.

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 8.5.1 Правил горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках; позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З оглянутого відеофайлу з патрульного автомобіля вбачається, що автомобіль марки «HYUNDAI TUCSON» рухався по своїй смузі руху, не пересікав суцільну лінію дорожньої розмітки, однак був зупинений поліцейськими.

Тобто факту пересікання суцільної лінії дорожньої розмітки технічними засобами не зафіксовано, тобто не зафіксовано правопорушення, яке зазначено в оскаржуваній постанові.

Отже, такий доказ вчинення адміністративного правопорушення є неналежним, оскільки не підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення, вказаного в оскаржуваній постанові. Інших відеозаписів, які підтверджують факт вчинення правопорушення, а також інших доказів (показань свідків правопорушення, понятих) на підтвердження вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, відповідачем-3 не надано. Відтак, наданий відеозапис, що міститься на DVD диску, не може бути взятий судом до уваги, а інші докази на підтвердження вказаного у постанові правопорушення відповідачем-3 не надані.

При цьому слід зазначити, що сам факт винесення поліцейським постанови не є належним доказом вини позивача, оскільки поняття доказів та критерії доказування у справах про адміністративне правопорушення визначені статтею 251 КУпАП, серед яких відсутній такий спосіб доказування, як пояснення чи спостереження посадової особи, яка винесла постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/855/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Більш того, Верховний Суд України у постанові по справі №177/525/17 наголосив, що навіть сам факт визнання особою вини у порушенні Правил дорожнього руху не є достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень без наявності інших належних і допустимих доказів. Відповідач зобов`язаний довести правомірність винесеного ним рішення, і така відповідальність не знімається навіть у разі згоди особи з порушенням.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що з наданих відповідачем-3 доказів неможливо достовірно встановити факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, яким вказане заперечується.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, а відповідач-3 ГУНП в Житомирській області належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростував, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог до ГУНП в Житомирській області, скасування постанови від 23.11.2025 серії ЕНА № 6209866 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в розмірі 340,00 грн, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В частині позовних вимог до Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області та Департаменту патрульної поліції необхідно відмовити, як таких, що заявлені до неналежних відповідачів.

VІ. СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За розгляд цієї справи судовий збір становить 605,60 грн.

Оскільки судом задоволено позовні вимоги, тому слід стягнути з відповідача ГУНП в Житомирській області на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 90, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову від 23.11.2025 серії ЕНА № 6209866 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в розмірі 340,00 грн. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У задоволенні позову в частині вимог до Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області та Департаменту патрульної поліції відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Житомирській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Відповідачі:

Сектор поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області, адреса місцезнаходження: 12301, Житомирська область, Житомирський район, с-ще Черняхів, вул. Шевченка, 10

Департамент патрульної поліції України, адреса місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3,

Головне управління Національної поліції в Житомирській області, адреса місцезнаходження: м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37,

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ