Справа № 357/670/26
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2026-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/670/26
Провадження № 2-а/357/152/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмола О. Я. розглянувши у порядку письмового провадження, в м.Біла Церква адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2026 року адвокат Проценко О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із адміністративним позовом та просила суд поновити строк на оскарження постанови № БЦРТЦК/4011/25 від 20.09.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та скасувати дану постанову, а провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Позиція сторін у справі.

В обґрунтування заяви про поновлення строку на оскарження представник позивача посилається на те, що оскаржувану постанову позивач не отримував, про те що відносно нього є адміністративне стягнення він дізнався, лише, коли в додатку «Дія» йому надійшло повідомлення про відкриття державним виконавцем виконавче провадження з виконання оскаржуваної постанови.

08.01.2026 представник позивача адвокат Проценко О.В. ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження та отримала копію постанови № БЦРТЦК/4011/25 від 20.09.2025, що підтверджується копією заяви від 23.12.2025.

Відповідно до постанови від 20.09.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 було розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адімністративні правопорушення.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є незаконним, необгрунтованим та недоведеним, оскільки постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення ним ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Позивач просив поновити строк на оскарження постанови БЦ РТЦК/4011/25 за справою про адміністративне правопорушення та скасувати дану постанову.

Суд звертає увагу, що зі змісту оскаржувальної постанови від 20.09.2025 року, вбачається, що позивач в письмовій формі звернувася до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою від 17.09.2025, відповідно до якої, останній не оспорює вчинене ним адміністративне правопорушення та згоден на притягнення його до адміністративної відповідальності та просить розглядати справу за його відсутності.

В позові зазначено, що вищезазначену заяву ОСОБА_1 написав під тиском посадових осіб.

Доказів на підтвердження даної інформації позивач суду не надав. Натомість цей факт підтверджує обізнаність позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2026 головуючим суддею визначено Ярмолу О.Я.

Ухвалою судді від 20.01.2026 року відкрито провадження у зазначеній справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами ст.286 КАС України з повідомленням учасників справи.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Позивач, просив поновити строк звернення до суду, оскільки зазначає, що про наявність Постанови БЦ РТЦК/4011/25 від 20.09.2025, дізнався з додатку «Дія» про відкриття ВП з виконання постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи викладене та положення ст. 121, 286 КАС України, ст. 289 КУпАП, суд вважає, що у позивача відсутні поважні причини пропуску 10-денного строку звернення до суду з даним позовом.

Частина друга статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язує учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. На цьому ж наголошено і у частині першій статті 45 цього ж Кодексу, якою передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Питання, пов`язані з оцінкою поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, неодноразово вирішувалось й Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 27.05.2020 у справі №901/546/19 висловлено правову позицію про те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Тобто, строк звернення до адміністративного суду може бути поновлений лише за наявності поважних підстав, наявність яких підтверджена відповідними доказами. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

В даному випадку, є голослівними твердження позивача про те, що він дізнався про існування оскаржуваної постанови лише після того, як в додатку «Дія» йому надійшло повідомлення про виконання постанови № БЦРТЦК/4011/25 від 20.09.2025.

Оскільки 17.09.2025 ОСОБА_1 в письмовій формі звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою в якій зазначив, що не оспорює вчинене ним адміністративне правопорушення та згоден на притягнення його до адміністративної відповідальності та просить розглядати справу за його відсутності. Наведене зазначено в позовній заяві ОСОБА_1 .

Тобто, позивач знав, що відносно нього розглядається питання щодо порушення ним вимог ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку», за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач зазначає, що вищезазначену заяву ним було написано під тиском посадових осіб, проте доказів на підтвердження даної інформації позивач не надає.

Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 286 КАС України, строк на оскарження постанови БЦРТЦК/4011/25 від 20.09.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності сплив 30.09.2025. А позивач, з даним позовом звернувся до суду 16.01.2026.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду .

З огляду на вищезазначене, суд дійшов до переконання, що адміністративний позов ОСОБА_1 було подано до суду після закінчення встановленого ч. 2 ст. 286 КАС України 10-денного строку, та зазначені представником позивача причини суд визнає неповажними.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» (№3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини у спарві «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» №11681/85).

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Керуючись ст.ст.9, 123, 240, 286, 295 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Повний текст ухвали складено 13.02.2026 року

СуддяО. Я. Ярмола