Справа № 632/198/26
Суддя: Библів С. В.
Дата ухвалення: 2026-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 632/198/26
провадження № 2-аз/632/1/26
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2026 р. м. Златопіль

Суддя Златопільського міськрайонного суду Харківської області Библів С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в рамках адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Златопільський відділ державної виконавчої служби у Лозівському району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

До Златопільського міськрайонного суду Харківської області надійшла позовна заява позивача ОСОБА_1 до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Златопільський відділ державної виконавчої служби у Лозівському району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

13.02.2026 року провадження у вказаній адміністративній справі відкрито.

В позовній заяві позивач просить: поновити строк на оскарження постанови т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.02.2025; скасувати постанову від 02.02.2025 року про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення; провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Одночасно із позовною заявою позивач надав до суду і заяву про забезпечення позову, зокрема про зупинення виконавчого провадження № 80161612.

Відповідно до ч.1 ст. 151 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Статтею 152 КАС України визначено зміст і форма заяви про забезпечення позову.

Так, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

На виконання вимог п. 5 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, матеріали заяви містять відомості, що постанова від 02.02.2025 року, правомірність якої оскаржує позивач, передана для примусового виконання до відповідного відділу державної виконавчої служби та відповідною посадовою особою вказаного відділу вживаються відповідні заходи по її виконанню: постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.02.2026 року; постанова про арешт коштів боржника від 04.02.2026 року.

Вжиття такого заходу забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, допустимо за умови, що вчиняються дії щодо стягнення коштів на підставі такого виконавчого документа.

Вказані вимоги позивачем дотримані, проте суд має внести деякі уточнення до заходу забезпечення, який в дійсності позивач має на увазі, подаючи відповідну заяву, оскільки є деякі неточності.

Так, позивач у заяві просить зупинити виконавче провадження № 80161612 від 04.02.2026 року, хоча на меті має саме зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який являє собою оскаржувана постанова.

Як вже зазначалося, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено, зокрема, і зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 КАС України).

Виходячи із системного аналізу змісту правових норм ч. 2 ст. 150 КАС України слідує, що обов`язковими підставами для вжиття заходів забезпечення позову є обставини, за якими невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Інститут забезпечення позову за своєю сутністю та з урахуванням європейського досвіду є інститутом попереднього судового захисту порушеного права. На цій стадії процесу суд не констатує факт порушення права, однак забезпечує можливість виконання рішення суду, яке може бути прийнято на користь позивача.

Отже існування інституту забезпечення позову обумовлено потребою в ефективному юридичному захисті прав та інтересів людини. Ефективне використання інституту забезпечення позову унеможливить порушення права людини, яке, на думку останньої, є порушеним.

За приписами п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Отже, законом визначено порядок виконання судового рішення про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа та встановлено обов`язок державного виконавця зупинити вчинення виконавчих дій в разі прийняття судом відповідного рішення.

Оскільки предметом позову у даній справі є законність постанови від 02.02.2025 року про накладення адміністративного стягнення, яка є предметом спору та на підставі якої відкрито виконавче провадження № 80161612 та здійснюється примусове стягнення, наведений захід забезпечення позову відповідає чинному законодавству, а також вимогам розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки це дозволить запобігти ймовірному неправомірному стягненню суми штрафу та витрат на проведення виконавчих дій при виконанні постанови у справі про адміністративне правопорушення від 02.02.2025 року.

Керуючись ст. 150, 151, 152, 154 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - постанови від 02.02.2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , на підставі якої відкрито виконавче провадження 80161612, до набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: С. В. Библів