Справа № 280/10352/25
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року Справа № 280/10352/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Військової частини НОМЕР_1

до ОСОБА_1

про стягнення безпідставно набутих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , позивач) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті кошти у розмірі 160032,60 грн під час фактичного невиконання обов`язків військової служби.

Позовні вимоги обґрунтовує Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», Законом України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, та зазначає, що оскільки ОСОБА_1 не повернувся до військової частини ( АДРЕСА_1 ) з лікувального закладу, не виконував обов`язки військової служби в період часу з 08.09.2022 по 07.02.2024, а військовою частиною за цей час було нараховано та виплачено відповідачу грошове забезпечення за вересень 2022 року, тому позивач вважає, що останній безпідставно отримав грошове забезпечення у сумі 160032,60 грн, що є підставою для стягнення зазначеної суми в судовому порядку.

Ухвалою суду від 01.12.2025 позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивачем було усунуто.

Ухвалою судді від 08.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач відзиву на позов не направив.

На підставі частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.07.2022 № 193, солдат ОСОБА_1 прибув та зарахований в розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 солдатом резерву резервної роти.

Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.07.2022 №198 солдат ОСОБА_1 , призначений на посаду водія-номера обслуги кулеметного відділення взводу вогневої підтримки 2 аеромобільно-десантної роти ВЧ НОМЕР_1 , вважається таким, що з 18 липня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.08.2022 № 238 солдат ОСОБА_1 , водій-номер обслуги кулеметного відділення взводу вогневої підтримки 2 аеромобільно-десантної роти, з 21 серпня 2022 року у зв`язку із отриманим пораненням під час виконання бойового завдання вибув до медичної роти військової частини НОМЕР_2 .

Згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.09.2022 № 248, солдат ОСОБА_1 , водій-номер обслуги кулеметного відділення взводу вогневої підтримки 2 аеромобільно-десантної роти, відповідно до пункту 116 підпункту 15 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням, або хворобою, з 04 вересня 2022 року увільнений від займаної посади і зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.12.2022 №360 солдата ОСОБА_1 , військовослужбовець в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , який з 21 серпня 2022 року вибув на лікування після поранення, вважається таким, що станом на 25 грудня 2022 року не повернувся до ВЧ НОМЕР_1 без поважних причин, на телефонні дзвінки не відповідає, медичні документи надані не були, місцезнаходження невідомо.

За фактом нез`явлення на службу з лікувального закладу солдата ОСОБА_1 проведено службове розслідування, в рамках якого встановлено, що відповідач евакуйований з ВМКЦ СР м. Дніпра 23.08.2022 в 5 відділення КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І Ющенка ВОР», з якого був виписаний 07.09.2022, проте ВЧ НОМЕР_1 не повідомив.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 30.09.2023 №1100 «Про підсумки службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_1 за фактом нез`явлення на службу з лікувального закладу» солдата ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, накладено дисциплінарне стягнення оголошено сувору догану. Зобов`язано начальника фінансово-економічної служби ВЧ НОМЕР_1 здійснити перевірку нарахованого та виплаченого військовослужбовцю у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 грошового забезпечення.

Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.07.2025 №193 ОСОБА_1 є таким, що з 07 лютого 2024 року виключений зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 та його облікові документи направлені до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14.09.2025 за вх. № 18938/р до командування ВЧ НОМЕР_1 надійшов рапорт начальника фінансово-економічної служби ВЧ НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 про те, що згідно з вимогами наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 30.09.2023 №1100 «Про підсумки службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_1 за фактом нез`явлення на службу з лікувального закладу», нею було проведено перевірку нарахованого та виплаченого грошового забезпечення колишньому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 за вересень 2022 року, в результаті якої було виявлено факти надмірно виплаченого грошового забезпечення за вересень 2022 року.

На підставі вказаного рапорту командиром ВЧ НОМЕР_1 15.09.2025 виданий наказ № 785 «Про призначення службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_1 за фактом неналежного виконання службових обов`язків, що спричинило надлишкову виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди за вересень 2022 року солдату ОСОБА_1 ».

У ході проведення службового розслідування встановлено, що 21.08.2022 відповідач скерований на медичний огляд до військової частини НОМЕР_2 (медична рота), того ж дня евакуйований в ВМКЦ СР м Дніпро та скерований 23.08.2022 до 5 відділення КНП «ВОКПЛ ім акад. О. І. Ющенка ВОР» . 06.09.2022 було проведено медичний огляд ВЛК КНП «ВОКПЛ ім акад. О. І. Ющенка ВОР» по статті 81 графи 11 розкладу хвороб за станом здоров`я надалась відпустка на 30 календарних днів. 07.09.2022 виписаний з 5-го відділення КНП «ВОКПЛ ім. акад О. І. Ющенка ВОР» у ВЧ НОМЕР_1 . Про те, що сталося з військовослужбовцем та про причини його неприбуття з медичного закладу та неповернення до розташування військової частини, а також про місце свого дійсного перебування солдат ОСОБА_1 командування ВЧ НОМЕР_1 не повідомляв. Вищевказаними діями солдат ОСОБА_1 ввів в оману командування ВЧ НОМЕР_1 щодо свого місця перебування, внаслідок чого йому здійснювались надлишкові нарахування та виплати грошового забезпечення протягом часу поки не було встановлено факт його ухилення від виконання обов`язків військової служби.

14.10.2025 командиром ВЧ НОМЕР_1 був виданий наказ №1111 (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_1 за фактом неналежного виконання службових обов`язків, що спричинило надлишкову виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди за вересень 2022 року солдату ОСОБА_1 ». Вказаним наказом вирішено вважати встановленим факт неналежного виконання відповідачем обов`язків військової служби, що призвело до надлишкової виплати грошового забезпечення солдату ОСОБА_1 за вересень 2022 року.

Згідно з довідкою від 07.09.2025 № 804 по солдату ОСОБА_1 загальна сума переплати за жовтень 2022 року становить 160032,60 грн, з яких: по грошовому забезпеченню з урахуванням податків 20032,60 грн; по додатковій грошовій винагороді 140000,00 грн.

Будучи недобросовісним набувачем коштів у сумі 160032,60 грн, відповідач добровільно їх не повернув, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом про примусове стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011).

Відповідно до ст. 1 Закону №2011 соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

На підставі ч. 1 ст. 9 Закону №2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 9 Закону №2011 до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Відповідно до п. 2 Порядку № 260, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 визначено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:

штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно з п. 9 Порядку № 260 грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Відповідно до п. 12 Порядку № 260 військовослужбовцям, які тимчасово вибувають з військової частини зі збереженням грошового забезпечення за місцем служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, виплачуються за весь період такого вибуття.

Отже, у період перебування військовослужбовця на лікуванні за ним зберігається виплата грошового забезпечення.

Натомість, за п. 15 Порядку № 260, грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач в період з 08.09.2022 по 07.02.2024 ухилявся від виконання обов`язків військової служби та не повернувся до ВЧ НОМЕР_1 з медичного закладу, не виконує обов`язки військової служби, тому відповідно не мав права на отримання грошового забезпечення в силу положень пункту 15 Порядку № 260.

При цьому суд враховує, що позивач у цьому випадку діяв добросовісно та нараховував відповідачу грошове забезпечення дистанційно, та не міг достеменно знати час закінчення курсу лікування та дату коли відповідач повинен був прибути до військової частини.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Тобто, за змістом цієї норми, зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.

Водночас ст. 1215 Цивільного кодексу України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким.

Відповідно до закону не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, що не підлягають поверненню безпідставно набуті кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 1215 Цивільного кодексу України, то грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику.

Оскільки відповідач з 08.09.2022 не прибув до місця розташування підрозділу, де проходив військову службу та був відсутній на військовій службі, суд вважає, що відповідач діяв недобросовісно та за вересень 2022 року безпідставно отримав грошове забезпечення на суму 160032,60 грн, що підтверджується довідкою про розмір переплати солдату ОСОБА_1 від 07.09.2025 № 804.

На момент розгляду справи в безпідставно набуті кошти у розмірі 160032,60 грн під час фактичного невиконання обов`язків військової служби відповідачем не сплачені, заборгованість перед військовою частиною, доказів протилежного відповідач суду не надав. Проти позову відповідач не заперечив, доводи позивача не спростував.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки відповідно до приписів ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) про стягнення безпідставно набутих коштів, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 безпідставно набуті кошти за вересень 2022 року у розмірі 160032,60 грн (сто шістдесят тисяч тридцять дві гривні 60 копійок) під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак