Справа № 380/12357/24
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 380/12357/24

провадження № К/990/4549/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Єресько Л.О.,

перевіривши касаційну скаргу Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2026 року у справі № 380/12357/24

за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, в якому просила:

- визнати протиправною відмову відповідача прийняти у неї декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняти у неї декларацію про відмову від іноземного громадянства від 30 квітня 2024 року замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року, позов задоволено.

Окремою ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року заяву представниці позивачки про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії (в порядку статті 383 КАС України) задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року у справі №380/12357/24, яке набрало законної сили 06 лютого 2025 року, в частині щодо зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства від 30 квітня 2024 року замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області вжити заходи щодо усунення порушень статті 129-1 Конституції України шляхом прийняття поданої ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року заяву представниці позивачки, адвоката Дар`ї Тарасенко, про зобов`язання подати звіт задоволено.

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області надати суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року у справі №380/12357/24 у 50-денний строк з дня отримання цієї ухвали.

11 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про заміну відповідача (боржника) у справі №380/12357/25 на його правонаступника - Західне міжрегіональне управління Державної міграційної служби ().

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2025 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2026 року, заяву про заміну сторони (боржника) її правонаступником задоволено.

Замінено відповідача (боржника) у справі №380/12357/25 на його правонаступника - Західне міжрегіональне управління Державної міграційної служби ( ).

30 січня 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2026 року у справі № 380/12357/24.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2026 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Жук А.В., судді: Мельник-Томенко Ж.М., Єресько Л.О.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.

Скаржник вимоги своєї касаційної скарги мотивує тим, що суди допустили порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшли помилкового висновку про наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження.

Надаючи оцінку аргументам касаційної скарги щодо їхньої обґрунтованості, Верховний Суд керується такими мотивами.

Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Задовольняючи заяву про заміну сторони (боржника) її правонаступником, суд першої інстанції, з висновками, якого погодився суд апеляційної інстанції зазначив, що Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області, яке перебуває у стані припинення немає можливості виконати судове рішення у цій справі, яке набрало законної сили, а тому враховуючи положення постанови КМУ №1160, Західне міжрегіональне управління Державної міграційної служби є територіальним органом Державної міграційної служби України та отримує повноваження на здійснення всіх функцій, які належали ГУ ДМС у Львівській області.

Згідно з положеннями статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року №1074 затверджено Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок).

За змістом пунктів 5, 6 цього Порядку орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Пункт 8 Порядку передбачає, що внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2024 року №1160 регламентовано утворити як юридичну особу публічного права територіальний орган Державної міграційної служби - Західне міжрегіональне управління Державної міграційної служби.

Ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної міграційної служби - Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області та Головне управління Державної міграційної служби у Львівській області.

Судами попередніх інстанцій установлено, що Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області та Головне управління Державної міграційної служби у Львівській області, які ліквідуються, продовжують здійснювати покладені на них функції та повноваження до завершення здійснення заходів, пов`язаних з утворенням Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби.

Тож, суди ухвалюючи оскаржувані судові рішення виходили з того, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року визнано протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації. Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства від 30 квітня 2024 року замість документа про припинення громадянства російської федерації.

При цьому, вищевказане судове рішення не виконано, зокрема, зі змісту листа Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області від 24 липня 2025 року №4601.08-7415/46.2-25 вбачається, що останнім на виконання ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року, якою зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області надати суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року у справі №380/12357/24 у 50-денний строк з дня отримання цієї ухвали, повідомлено суд першої інстанції про те, що територіальні та структурні підрозділи Головного управління не функціонують, не діють та припинили надавати громадянам адміністративні послуги, а тому виконати судове рішення у цій справі та надати звіт не видається можливим.

Так, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області станом на сьогодні перебуває у стані припинення.

Колегія суддів залишаючи без змін рішення суду першої інстанції зазначила, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим видом правонаступництва, під яким розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому, обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) іншому або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

За приписами частини першої статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Тож, ураховуючи встановлені фактичні обставини у цій справі, суд першої інстанції з висновками якого погодився апеляційний суд уважали за необхідне замінити сторону виконавчого провадження у цій справі.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій в тому, що законодавством установлено головну умову, за якої обов`язки боржника може бути перекладено на іншу особу - це вибуття сторони.

Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки у повному обсязі переходять до суб`єктів, які їх замінюють. Заміна осіб у зобов`язанні може набувати форми заміни кредитора або заміни боржника.

Як вірно встановлено та зазначено судами першої та апеляційної інстанцій у спірному випадку існують підстави стверджувати про наявність обставин для заміни боржника на правонаступника - Західне міжрегіональне управління Державної міграційної служби ( ), оскільки Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області, яке перебуває у стані припинення немає можливості виконати судове рішення у цій справі, яке набрало законної сили.

З приводу доводів скаржника щодо неврахування правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах № 922/4519/14 та №34/425 і Верховного Суду у справах №480/162/21, №480/907/21, № 480/2142/21, №812/1408/16, №200/12767/18-а щодо застосування статей 52 та 379 КАС України, колегія суддів зауважує, що у кожних окремих правовідносинах результат вирішення справи залежить від фактичних обставин справи, оцінки судами доказів або відсутності певних доказів.

Так, касаційний суд вказує, що неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, зокрема, має місце тоді, коли суди попередніх інстанцій, посилаючись на норму права, застосували її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачили тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі, яка є подібною до справи, що розглядається Судом.

Водночас аналіз висновків судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі та у наведених скаржником рішеннях суду свідчить про те, що вони ґрунтуються на різних фактичних обставинах справи, а тому висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду не можуть слугувати прикладом неправильного застосування норм процесуального права.

Отже, підстава касаційного оскарження за пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України не знайшла свого підтвердження у цій справі.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновків, що судами попередніх інстанцій повно і всебічно досліджено і оцінено обставини в справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

З огляду на наведене та виходячи з того, що правильне застосовування судами попередніх інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення та доводи касаційної скарги не спростовують наведеного, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись положеннями пункту 5 частини першої, приписами частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2026 року у справі № 380/12357/24.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко

Л.О. Єресько

Судді Верховного Суду