Справа № 200/2785/25
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

12 лютого 2026 року Справа №200/2785/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Крилова М.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача - адвоката Тарасенко Д.Ю. про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року адміністративний позов було задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в систему « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військово-облікові дані про виключення з військового обліку громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до довідки № 806 від 13.02.2023, виданої військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до інформації, яка міститься у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 15.02.2023.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в систему «Оберіг» про виключення з військового обліку громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до довідки № 806 від 13.02.2023, виданої військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до інформації, яка міститься у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 15.02.2023.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року набрало законної сили 02 серпня 2025 року.

08 серпня 2025 року видано виконавчі листи по справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року заяву представника позивача - адвоката Тарасенко Д.Ю. про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду залишено без задоволення.

02 лютого 2026 року до Донецького окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, у якому просить суд:

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 подати звіт про виконання Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року у справі № 200/2785/25 протягом 20 днів з моменту винесення ухвали.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_5 дотепер не виконано рішення суду.

Ухвало Донецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року прийнято заяву представника позивача - адвоката Тарасенко Д.Ю. про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії до розгляду. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 у строк до 10 лютого 2026 року (включно) року подати до суду письмові пояснення щодо наведених у заяві від 02.02.2026 обставин та докази на їх підтвердження (в т.ч. рішення, яке прийнято на виконання судового рішення від 02.07.2025 у справі № 200/2785/25).

Станом на 12 лютого 2026 року доказів виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року по справі №200/2785/25 до суду не надано.

Перевіривши матеріали заяви й вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд проводить розгляд наданого звіту у порядку письмового провадження.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч.2 ст.372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Отже, судове рішення, яке набрало законної сили, є підставою для його виконання, тому відповідач зобов`язаний виконати рішення суду.

Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому, з огляду на принцип загальнообов`язковості судових рішень, судові рішення є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

За приписами ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.ч.2, 3 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав осіб.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 2 ст.382 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, та за наслідками розгляду такого звіту, або в разі неподання його, суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 р. зазначив, що право на судовий захист, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Суд наголошує, що рішенням суду зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в систему «Оберіг» про виключення з військового обліку громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до довідки № 806 від 13.02.2023, виданої військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до інформації, яка міститься у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 15.02.2023.

З роздруківки електронного - військово облікового документу з додатку «Резерв+», сформованого станом на 02.02.2026 року, вбачається, що відповідачем не внесено відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в систему «Оберіг» про виключення з військового обліку громадянина України ОСОБА_1 відповідно до довідки № 806 від 13.02.2023, виданої військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.11.2025 № 11068 судом встановлено, що відповідач не виконує рішення рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/2785/25 у зв`язку з вилученням Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань журналів реєстрації тимчасових посвідчень, книг протоколів ВЛК та документів громадянина ОСОБА_1 .

Отже, станом на теперішній час рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року по справі № 200/2785/25 не виконано.

Нормами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішеннях по справах «Імобільяре проти Італії», «Горнсбі проти Греції», «Жовнер проти України», «Руйану проти Румунії» наголошує на тому, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового розгляду».

Ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення.

Враховуючи те, що рішення суду від 02.07.2025 по справі № 200/2785/25 не виконано, а саме не внесено відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в систему «Оберіг» про виключення з військового обліку громадянина України ОСОБА_1 , суд, перевіривши доводи заявника, оцінивши подані докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість заяви представника позивача та необхідність зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 подати у місячний строк звіт про виконання рішення суду від 02 липня 2025 року по справі № 200/2785/25.

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача - адвоката Тарасенко Д.Ю. про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 подати до Донецького окружного адміністративного суду протягом одного місяця з моменту набрання ухвалою законної сили звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.07.2025 по справі № 200/2785/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Крилова