Справа № 440/12661/25
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 р. Справа № 440/12661/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Колодкіної Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - Назаренка Олега Йосиповича на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 18.11.2025, суддя А.О. Чеснокова, по справі № 440/12661/25

за позовом ОСОБА_1

до 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до 1 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме, просив суд:

- визнати протиправними дії 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області щодо зменшення відсоткового розміру встановлених премій при перерахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 рік на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 по справі № 440/8132/24, а саме: -премій з 100% до 37% (період з 29.01.2020 до 30.11.2020), з 114% до 49% (період з 01.12.2020 до 31.12.2020), з 114% до 24% (період з 01.01.2021 до 31.12.2021), з 154% до 24% (період з 01.01.2022 до 31.01.2022), з 154% до 23% (період з 01.02.2022 до 31.03.2022), з 147% до 18% (період з 01.04.2022 до 30.04.2022), з 144% до 16% (період з 01.05.2022 до 30.11.2022), з 225% до 73% (період з 01.12.2022 до 31.12.2022), з 390% до 153% (період з 01.01.2023 до 19.05.2023);

- зобов`язати 1 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 окремих складових грошового забезпечення у фактично встановлених під час служби розмірах: -щомісячних премій у фактично встановлених під час проходження служби розмірах, а саме: 100% (період з 29.01.2020 до 30.11.2020), 114% (період з 01.12.2020 до 31.12.2021), 154% (період з 01.01.2022 до 31.03.2022), 147% (період з 01.04.2022 до 30.04.2022), 144% (період з 01.05.2022 до 30.11.2022), 225% (період з 01.12.2022 до 31.12.2022), 390% (період з 01.01.2023 до 19.05.2023), з урахуванням виплачених сум, а також з відрахуванням податків, зборів і обов`язкових платежів (1,5% військового збору) та одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 168.5 статті 168 Податкового Кодексу України та пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на виконання судового рішення у справі № 440/8132/24 було здійснено перерахунок грошового забезпечення позивача. Стверджує, що відповідачем було протиправно здійснено невірний розрахунок грошового забезпечення, а саме його складових: зменшено відсотковий розмір премії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.11.2025 закрито провадження у справі № 440/12661/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 1 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Представник позивача, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги представник позивача зазначає, що предметом позову у цій справі є саме питання розміру окремих складових грошового забезпечення - відсотковий розмір фактично встановлених та виплачених надбавки за особливості проходження служби та премій за період проходження служби цивільного захисту. Указане не оцінювалось судами у межах розгляду справи №440/14854/24 та суди не визначали у яких конкретно розмірах слід провести зазначені виплати.

Представник позивача зазначає, що відповідно до пункту 13 Порядку №1078 спори з питань індексації грошових доходів підлягають розгляду в судовому порядку, питання обчислення суми індексації може бути предметом судового контролю, а позовні вимоги щодо правильності їх обчислення можуть бути заявлені окремим позовом. При цьому, моментом виникнення спірних правовідносин буде ймовірне порушення прав позивача після виплати відповідачем індексації грошового забезпечення, з розміром якого позивач не погоджується.

Звернення до суду з даним позовом зумовлено неправильним розрахунком відповідачем окремих складових грошового забезпечення позивача. Дослідженню у цій справі підлягає, власне, розрахунок (розмір) окремих складових грошового забезпечення.

На переконання представника позивача, висновок суду першої інстанцій про те, що вимоги, заявлені позивачем у цій справі, вже були предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі №440/8132/24 та їх фактично вже було вирішено по суті, є помилковим, що виключає наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 328 КАС України.

Відповідач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначає, що на його думку, відповідачем виконано рішення суду у повній відповідності із його резолютивною частиною, а саме нараховано та виплачено позивачу грошове забезпечення (у т.ч., посадового окладу, окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, щомісячної та разової премії, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань) за період з 29.01.2020 по 19.05.2023 із застосуванням розрахункової величини для розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, та окремо зобов`язання виплати перерахованого грошового забезпечення у відповідній сумі рішення судів не містить.

На переконання представника відповідача, спір у цій справі є тотожним спору у справі № 440/8132/24, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, за результатами вирішення якого є таке, що набрало законної сили судове рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 у справі № 440/8132/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Першого державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 19.05.2023 з урахуванням визначення посадового окладу, окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт;

зобов`язно 1 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 (у т.ч., посадового окладу, окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, щомісячної та разової премії, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань) за період з 29.01.2020 по 31.12.2020 виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 - 2102,00 грн, з 01.01.2021 по 31.12.2021 - з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021 - 2270,00 грн, з 01.01.2022 по 31.12.2022 - з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 - 2481,00 грн, з 01.01.2023 по 19.05.2023 - з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 - 2684,00 грн, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, з урахуванням проведених виплат та з відрахуванням податків зборів і обов`язкових платежів;

визнано протиправними дії 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.12.2015 по 28.02.2018 та з 01.03.2018 по 31.12.2022;

зобов`язано 1 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно зі встановленням для обчислення індексації місяця підвищення доходів (базового місяця) - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум;

зобов`язано 1 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням виплачених сум;

визнано протиправною бездіяльність 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області щодо неврахування ОСОБА_1 в одноразову грошову допомогу при звільненні індексації різниці грошового забезпечення;

зобов`язано 1 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації різниці грошового забезпечення та провести виплату, з урахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2025 у справі №440/8132/24, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Апеляційну скаргу Першого державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області - залишено без задоволення. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 по справі № 440/8132/24 - змінити, виклавши 4, 6, 9 абзаци резолютивної частини в такій редакції: "Визнати протиправними дії 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.12.2015 по 28.02.2018 та з 01.03.2018 по 31.12.2022, з 01.01.2024 по 13.05.2024. Зобов`язати 1 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю (щомісячну фіксовану індексацію у розмірі 3962,17 грн) за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року та за період з 01 січня 2024 року по 13 травня 2024 року включно в розмірі 224829,23 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.". В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 у справі №440/8132/24 залишено без змін.

На виконання вищевказаного рішення, позивачу листом від 24 липня 2025 року (за реєстраційним номером № 61-25-01.23-1809/61-25.07) відповідач надав представнику позивача довідку про середньомісячний та середньоденний розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ; розрахунок здійснення перерахунку розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до рішення суду; розрахунок суми індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018; розрахунок суми індексації-різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 13.05.2024; розрахунок грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 , а також повідомив, що з метою добровільного та своєчасного виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 по справі № 440/8132/24, зміненим постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2025, 1 державним пожежно-рятувальним загоном листом від 22.07.2025 № 61- 25-01.23-1791/61-25.04 «Про виділення додаткових коштів» для бюджетних асигнувань, здійснено запит через Головне управління ДСНС України у Полтавській області до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, розпорядника коштів першого рівня щодо виділення додаткових кошті по КПКВ 1006280 КЕКВ 2800 для виплати перерахунку ОСОБА_1 замовлено кошти в сумі 366 457 грн. (триста шістдесят шість тисяч чотириста вісімнадцять грн. 00 коп.). Суми перерахунку ОСОБА_1 становлять: - грошового забезпечення, що підлягає нарахуванню та виплаті становить 4513,53 грн.; - індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно зі встановленням для обчислення індексації місяця підвищення доходів (базового місяця) - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум становить 83625,23 грн.; - індексації-різниці (щомісячну фіксовану індексацію у розмірі 3962,17 грн) за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року та за період з 01 січня 2024 року по 13 травня 2024 року включно в розмірі 224829,23 грн.; - одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації різниці грошового забезпечення та провести виплату, з урахуванням виплачених сум 53489,30 грн.

З урахуванням утриманого податку на доходи фізичних осіб та військового збору з нарахованої суми ОСОБА_2 згідно платіжної інструкції № 1376 від 13.08.2025 на рахунок позивача 14.08.2025 здійснено зарахування коштів у сумі 282 172,12 грн.

Позивач, не погоджуючись із сумою, яка йому буда виплачена на виконання рішення суду, звернувся з даним позовом.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що спір у цій справі є тотожним спору у справі № 440/8132/24, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, за результатами вирішення якого є таке, що набрало законної сили судове рішення, отже провадження у цій справі підлягає закриттю на підставі пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 9 статті 129 Конституції України, обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Згідно положень статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Положеннями частини другої статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

За змістом частин четвертої та п`ятої вказаної статті примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом; процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави і предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.04.2018 у справі №9901/431/18.

Підстава позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Не є зміною підстав позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28.07.2023 у справі № 420/14964/22.

Крім цього, не вважається зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права або наведення іншого праворозуміння таких норм.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №916/1764/17, від 06.10.2021 у справі № 520/16416/2020.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.04.2018 року у справі № 11-257заі18, неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Верховний Суд, надаючи оцінку наявності підстав для застосування п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, наслідком якого є закриття провадження у справі, неодноразово, зокрема у постановах від 31.03.2021 у справі № 240/6357/20, від 27.08.2021 у справі № 580/3966/20, від 15.12.2020 у справі № 804/5759/17, від 17.08.2022 у справі № 520/9008/2020, зазначав, що закриття провадження у справі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду в постанові від 20.03.2024 у справі № 320/225/23 позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.

Слід зазначити, що достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність рішення постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі виходив з того, що спір у цій справі є тотожним спору у справі № 440/8132/24, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, за результатами вирішення якого є таке, що набрало законної сили судове рішення.

Натомість, апелянт вважає, що предмет спору у справі № 440/8132/24 не є тотожним заявленому у справі, що розглядається.

Колегія суддів зазначає, що достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Отже, спірним є питання наявності в межах двох справ одночасної сукупності вказаних умов для закриття провадження у справі, що розглядається.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2025 у справі № 440/8132/24 набрали законної сили 18.07.2025 та є обов`язковим для виконання.

Слід також зауважити, що відповідач здійснив заходи щодо виконання зазначеного судового акта шляхом нарахування та виплати грошового забезпечення позивачу, що останнім не заперечується.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивач, вимагаючи нарахувати та виплатити останньому премії у конкретних відсотках за період з 29.01.2020 по 19.05.2023, фактично оскаржує порядок виконання відповідачем-суб`єктом владних повноважень ухваленого на його користь судового рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.08.2025 у справі № 440/8132/24, які набрали законної сили, та які в силу приписів статей 14 та 370 Кодексу адміністративного судочинства України мають виконуватися відповідачем без ухвалення будь-яких додаткових судових рішень.

Отже, предмети та підстави позовів, а також склад учасників справи № 440/8132/24 та справи, що розглядається, є тотожні.

Колегія суддів зауважує, що під час зміни однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

Також суд зазначає, що незгода позивача із висновками суду першої інстанції щодо вирішення позовних вимог є підставою для оскарження відповідного судового рішення у апеляційному та касаційному порядку за наявності передбачених законодавством для цього підстав, а не для повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що станом на час розгляду цієї справи було таке, що набрало законної сили, судове рішення у справі між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, у зв`язку з чим існували підстави для закриття провадження у справі відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано закрив провадження у справі № 440/12661/25.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 18.11.2025 по справі № 440/12661/25 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - Назаренка Олега Йосиповича - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 18.11.2025 по справі № 440/12661/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло
Постанова складена в повному обсязі 12.02.26.