Справа № 280/10244/25
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача адвоката Олексюка Назара Мироновича про ухвалення додаткового рішення по справі
до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ІІ. Виклад заперечень відповідача.
10.02.2026 від військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України надійшли заперечення на клопотання представника позивача, у яких відповідач зазначає, що позивач та його представник до подачі адміністративного позову мали у своєму розпорядженні докази на підтвердження вартості наданої правничої допомоги та мали можливість надати такі докази на до закінчення судових дебатів у справі, але не зробили цього, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. Також вказано, що обставини справи не є такими, що потребували значного часу на підготовку. Текст позовної заяви зведено до перерахування наявних у позивача доказів на підтвердження права на отримання одноразової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153. Додатково представником позивача доповнено позовм об`ємним розділом про порядок проведення розрахунків при звільненні, який не відноситься до предмету спору. Таким чином, визначений представником позивача розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.
III. Процесуальні дії у справі.
Враховуючи те, що розгляд заяви був призначений до розгляду у порядку письмового провадження без виклику учасників справи, беручи до уваги положення частини четвертої статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.01.2026 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

При цьому під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат суд зазначив, що сторони погодили, що гонорар адвоката за представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції становить 20000 грн. При цьому враховано заяву представника про те, що докази щодо розміру витрат на послуги адвоката будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, у зв`язку з чим відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України питання щодо відшкодування позивачу судових витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 132 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За частиною третьої статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною дев`ятою статті 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз змісту вищевказаних норм дозволяє дійти висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, усі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору з огляду на такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 18.01.2022 у справі № 915/1473/20, від 18.01.2022 у справі № 910/2679/21, від 12.01.2022 у справі № 918/548/21.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Представник позивача просить відшкодувати позивачу витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 20000,00 грн. В обґрунтування понесених витрат в матеріалах справи наявні наступні письмові докази:

- договір про надання правової допомоги від 13.11.2025 №02/11-2025 між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Назара Олексюка» в особі керуючого Олексюка Назара Мироновича (далі Договір);

- акт здачі-прийняття виконаних послуг від 30.01.2025 за договором про надання правничої допомоги №02/11-2025;

- платіжна інструкція № 8396-9514-0156-8014 на суму 20000,00 грн;

- рахунок-фактура №02/11-2025 на суму 20000,00 грн.

Відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 13.11.2025 №02/11-2025, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Назара Олексюка» в особі керуючого Олексюка Назара Мироновича, бюро бере на себе зобов`язання за дорученням клієнта представляти та, при необхідності, захищати його інтереси у всіх органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності, а також надати передбачену умовами цього договору правову допомогу щодо визнання бездіяльності військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиплати одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах та зобов`язання таку виплату здійснити у Запорізькому окружному адміністративному суді.

Згідно з пунктом 3.2 Договору клієнт зобов`язується виплатити бюро за надання правової допомоги гонорар, сума якого становить 20000 грн.

За змістом пунктів 1-2 акта здачі-прийняття виконаних послуг від 30.01.2025 за договором про надання правничої допомоги №02/11-2025 клієнт приймає, а бюро здає наступні виконані послуги згідно договору про надання правничої допомоги від 13.11.2025 №02/11-2025 у справі №280/10244/25 у Запорізькому окружному адміністративному суді: первинна консультація клієнта, з`ясування існуючої проблеми правничого характеру тривалість 1 год.; ознайомлення та правовий аналіз документів щодо проходження служби клієнткою тривалість 1 год.; аналіз та вивчення релевантної судової практики тривалість 3 год.; підготовка, написання та подання до Запорізького окружного адміністративного суду позовної заяви 4 год.; підготовка, написання та подання до Запорізького окружного адміністративного суду відповіді на відзив 2 год.; підготовка, написання та подання до Запорізького окружного адміністративного суду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі 3 год. Загальна тривалість часу на надані послуги з правничої допомоги 14 год.

Відповідно до пунктів 3-4 акта здачі-прийняття виконаних послуг послуги з надання правничої допомоги у справі №280/10244/25 у Запорізькому окружному адміністративному суді надавались адвокатом Олексюком Н.М. Сторони визначили, що вартість послуг, визначених п.1 акту становить 20000 грн, які є безумовним гонораром бюро, є середьно-ринковою вартістю аналогічних послуг у регіоні (Львівській області).

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд враховує, що відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц від 19.02.2020 саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Таким чином, суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах Верховного Суду від 09.03.2021 по справі № 200/10535/19-а, від 05.08.2020 у справі № 640/15803/19, від 09.05.2023 у справі № 340/9009/21, від 08.11.2023 у справі № 160/17970/21, від 16.05.2024 у справі № 320/4539/21, Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 9901/459/21.

Враховуючи заперечення відповідача, суд погоджується, що визначений адвокатом розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду даної справи, не є належним чином обґрунтованим та співмірним у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим адвокатом на підготовку процесуальних документів. Крім того, на момент відкриття провадження у справі судом встановлено можливість розгляду справи на підставі наявних матеріалів справи, які були достатніми для прийняття рішення по даній справі та не потребували надання учасниками справи додаткових обґрунтувань, пояснень та доказів по справі.

Також суд вказує, що предмет спору у цій справі не є складним, справа віднесена до категорії справ незначної складності, не містить багато спірних правовідносин, не потребує складних правових досліджень, вивчення великого обсягу фактичних даних та аналізу великої кількості первинних документів, а обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Суд звертає увагу на те, що суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку, тому суд вважає, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір правничої допомоги є завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

Таким чином, беручи до уваги розмір заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, незначну складність справи, предмет спору, незначний обсяг обставин, які відносяться до предмета доказування, суд зазначає про неспівмірність заявлених витрат на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн критерію розумності їхнього розміру, складності справи та обсягу наданих послуг, а тому в даному випадку суд погоджується з доводами представника відповідача про відсутність підстав для стягнення всієї заявленої суми витрат на правничу допомогу з відповідача та вважає обґрунтованим та розумним розміром витрат за надання професійної правничої допомоги суму 5000,00 грн.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 252, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача адвоката Олексюка Назара Мироновича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

В іншій частині заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Додаткове рішення у повному обсязі складено та підписано 11.02.2026

Суддя К.В.Мінаєва