Справа № 523/25132/25
Суддя: Середа І. В.
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/33/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2026 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря-Ячменьової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №9 в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі

УСТАНОВИВ:

24 листопада 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП та просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовану не в автоматичному режимі від 15.11.2025 року серії ЕНА №6155151 за ч.3 ст.121 КУпАП та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях складу правопорушення.

В обгрунтування вимог позивачка зазначила, що неправильним здійснено тлумачення та застосування норм закону, оскільки транспортний засіб Peugeot 301 номерний знак НОМЕР_1 є легковим автомобілем, який не використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку та навіть не є навчальним транспортним засобом, про свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

27 листопада 2025 року у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд.

11 грудня 2025 року до суду надійшов відзив за змістом якого відповідач заперечує проти заявлених вимог посилаючись на те, що поліцейським складено постанову відповідно до вимог закону. За результатами розгляду адміністративної справи було встановлено, що ОСОБА_1 станом на 15.11.2025 року має чинний атестат спеціаліста з підготовки водіїв транспортних засобів, зафіксовано факт навчання позивачем учня, транспортний засіб переобладнаний в навчальний та використовувався позивачкою в процесі практичної підготовки учня. Учень підтвердив, що теоретичний іспит здав і допущений до практичних занять. Крім того, встановлено, що транспортний засіб на вказану дату був зареєстрований за власником ТОВ «УЛФ-Фінанс» і був наданий в оренду (лізинг) для надання послуг з навчання водіїв, тому повинен був проходити обов`язковий технічний огляд. Також представник відповідача просив суд звернути увагу на те, що позивачка в обгрунтування своїх вимог посилається на свідоцтво, якого не було на час складення постанови. 18.11.2025 року відбулася перереєстрація транспортного засобу на нового власника ОСОБА_2 , яка між тим є ФОП та надає послуги підготовки водіїв транспортних засобів. А відтак, транспортний засіб використовувася позивачем з метою перевезення пасажира (учня) та отримання прибутку. Крім того, водій і не заперечувала, що транспортний засіб використовується для навчання і повинен проходити технічний огляд.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином. В позовній заяві позивачка вказувала клопотання про розгляд справи в її відсутності. Представник відповідача з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався.

Враховуючи зазначене та вимоги ст.268 КАС України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено, що 15.11.2025 року інспектором взводу №2 роти №6 батальйону №1 УПП в Одеській області ДПП сержантом поліції Бергей С.П. складено постанову серії ЕНА №6155151 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовану не в автоматичному режимі, за змістом якої, за адресою: м. Одеса, вул.Аеропортівська 1 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Peugeot 301, номерний знак НОМЕР_1 , який не пройшов обов`язковий технічний контроль чим порушено ст.37 Закону України «Про дорожній рух», і за дане правопорушення особу притягнуто до відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 грн..

Як слідує із наданих матеріалів з 02.10.2024 року власником транспортного засобу було ТОВ «УЛФ-Фінанс», яке за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за основною діяльністю надавав транспортні засоби у фінансовий лізинг. Транспортний засіб 18 листопада 2025 року перереєстровано у власність на ОСОБА_2 за договором фінансового лізингу.

За інформацією Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях наданого у відповідь на запит представнику УПП в Одеській області ДПП Морозову П.В., станом на 15 листопада 2025 року до особливих відміток свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Peugeot 301 номерний знак НОМЕР_1 внесено запис: «загальний легковий седан». 20 грудня 2025 року вказаний автомобіль власником ОСОБА_2 було перереєстровано при переобладнанні без зміни номерних агрегатів на власника ОСОБА_2 видано нове свідоцтво і до особливих відміток внесено запис «навчальний; спеціалізований легковий седан».

Також у листі повідомляється, що ОСОБА_1 має діючий атестат спеціаліста за напрямком підготовки «Навчання керуванню транспортними засобами серії АА №64410, виданий 03 листопада 2025 року, строком дії до 03 листопада 2030 року.

Згідно з відомостями ЄДРТЗ автомобіль пройшов обов`язковий технічний контроль 23 грудня 2025 року з призначенням «Навчальний транспортний засіб», протокол перевірки технічного стану ТЗ №01774-14895-25.

Як вбачається із наданого відеозапису під час зупинки транспортного засобу, на його кузові містяться надписи "навчальний" з номером телефону та з встановленим на даху знаку рівносторонній трикутник білого кольору з вершиною догори і каймою червоного кольору, в який вписано літеру "Н" чорного кольору. Під час складання встановлення обставин на місці винесення постанови поліцейським було з`ясовано, що за кермом знаходилася особа, яка здала теоретичний іспит, справа від даної особи знаходилася ОСОБА_1 , яка на питання поліцейського почала шукати документ про проходження техогляду і не заперечувала проти того, що проводиться практичне заняття.

Частиною 1 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до вимог ст.35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України";

Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

За нормами ч.1 ст.37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його.

За керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, нормами ч.3 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність в виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пп.6 п.1 розділу 4 Переліку вимог до закладів, що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, та кваліфікаційних вимог до спеціалістів, які здійснюють таку підготовку, затвердженого наказом МВС України від 24 листопада 2023 року №954, до використання у процесі підготовки, у тому числі практичної підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації водіїв, допускаються транспортні засоби, які пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух») та щодо яких складено протокол перевірки технічного стану транспортного засобу відповідно до Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137, у якому їх визнано технічно справними.

3а нормами п.3 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137, періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Згідно з п.1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі;

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності містить інформацію про фіксацію правопорушення, поліцейським були дотримані вимоги законодавства під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, кваліфікація дій позивачки підтверджена зібраними у справі доказами.

Частиною 1 та 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В той же час, Великою Палатою Верховного Суду у п. 47 постанови від 25 червня 2020 року у справі № 520/2261/19 зроблено висновок, що визначений вищезгаданою правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначається, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Отже, обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Окрім того, в обґрунтування власної позиції позивачкою не надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факт виявленого правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що інспектор поліції мав всі законні підстави для винесення постанови і притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, оскільки транспортний засіб експлуатувався як навчальний автомобіль не пройшовши обов`язковий технічний огляд.

Доводи позивачки не заслуговують на увагу, оскільки додане до позову свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане 18 листопада 2025 року взагалі не має відношення до події 15 листопада 2025 року. Крім того, із наданих доказів знайшло своє підтвердження керування транспортним засобом який надавав послугу ппрактичного навчання .

Керуючись ст.ст. 2,5,9, 72,77,79,90,139,241,243-246,250,255,268,286,295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту складення.

Суддя