Справа № 420/28551/24
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/28551/24

Перша інстанція: суддя Юхтенко Л.Р.,

повний текст судового рішення

складено 11.03.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Семенюка Г.В. та Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року Головне управління ДПС в Одеській області (далі ДПС) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути з відповідача заборгованість по податку з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 143931,45 грн. на бюджетний рахунок №UA0015736, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК в Од.обл./Старомаяківська сільська ТГ/18010900.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість по податку з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 143931,45 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідачка подала апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянтка просила його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідки про податкову заборгованість станом на 20.08.2024 року ОСОБА_1 має податкову заборгованість зі сплати податку орендна плата з фізичних осіб 143931,45 грн, з яких: недоїмка по основному платежу 143931,45 грн.

Відповідно до розрахунку податкового боргу ОСОБА_1 станом на 20.08.2024 року має податковий борг який виник по податку орендна плата з фізичних осіб в результаті нарахувань:

- 15.08.2023 податкове повідомлення-рішення (форма Ф) №4-1533 від 31.05.2023 року на суму 47977,15 грн;

- 10.10.2023 податкове повідомлення-рішення (форма Ф) № 51952-2410 -1533/2022 від 27.03.2023 року на суму 47977,15 грн;

- 10.10.2023 податкове повідомлення-рішення (форми Ф) №51952-2410-1533/2021 від 27.03.2023 року на суму 47977,15 грн.

Всього сума податкового боргу складає: 143931,45 грн.

Оскільки відповідачкою не сплачено податковий борг у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду справи відповідачкою не надано суду доказів щодо самостійної сплати податкового боргу, нарахованого на підставі вказаних податкових повідомлень-рішень, так само як і доказів їх оскарження та скасування, у зв`язку з чим така сума грошового зобов`язання відповідача вважається узгодженою та є податковим боргом, який підлягає стягненню.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що не відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України (далі ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Приписами пп.14.1.175, п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання;

Згідно положень пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

З матеріалів справи вбачається, що 23.12.2009 між ОСОБА_1 та Ширяївською районною державною адміністрацією було укладено типовий договір оренди землі щодо земельної ділянки :01:001:0577, площею 23,6602 га, строком на 25 років (далі - Договір).

Згодом орендодавця за Договором - Ширяївську районну державну адміністрацію змінено на Старомаяківську сільську раду Березівського району Одеської області.

Відповідно до п.15 Договору, земельна ділянка передається в оренду для виробництва товарно-сільськогосподарської продукції.

Для виробництва товарно-сільськогосподарської продукції на вказаній земельній ділянці ОСОБА_1 було створено Фемерське господарство «Данило і К», номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 1 000414, .

Засновником та головою ФГ «Данило і К» є ОСОБА_1 ..

Як вже було зазначено вище, позивач звернувся до суду у зв`язку з тим, що станом на 20.08.2024 року ОСОБА_1 має податковий борг, який виник по податку орендна плата з фізичних осіб в результаті нарахувань за податковими повідомленнями-рішеннями (форма Ф) №4-1533 від 31.05.2023 року, №51952-2410-1533/2022 від 27.03.2023 року та №51952-2410-1533/2021 від 27.03.2023 року на загальну суму 143931,45 грн.

Контролюючий орган вказує, що наявна податкова заборгованість по орендній платі утворилась на підставі договору оренди №б/н від 23.12.2009, у зв`язку з чим позивачем нараховано податок - орендна плата з фізичних осіб за 2021-2023 рік згідно названих вище податкових повiдомлень-рiшень, які направлялись відповідачці засобами поштового зв`язку.

Для з`ясування наведених вище обставин та з метою повного та всебічного розгляду справи, апеляційним судом було зроблено запит до ДПС про надання суду доказів надіслання та отримання Юциковою Т.Є. названих вище податкових повiдомлень-рiшень, а також надання інформації чи проведено контролюючим органом на момент розгляду справи звірку між ОСОБА_1 та ДПС.

Листом від 23.01.2026 р. контролюючим органом надано копії податкових повідомлень-рішень та два рекомендованих повідомлення про вручення поштового відправлення, які були наявні в матеріалах справи, зі змісту яких неможливо встановити, що саме було надіслано позивачем ОСОБА_1 та коли їх було вручено останній.

Не надано також контролюючим органом на вимогу суду будь-якої інформації щодо проведення звірки між ОСОБА_1 та ДПС станом на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Разом з цим, на спростування доводів ДПС, ОСОБА_1 надано платіжні інструкції про щомісячну сплату протягом 2021 -2023 років орендної плати ФГ «Данило і К» на виконання умов договору оренди від 23.12.2009 р., які наявні в матеріалах справи.

Крім того, відповідачем надано акт звірки від 27 січня 2025 р., складений між орендарем ОСОБА_1 та орендодавцем - Старомаяківською сільською радою Березівського району Одеської області за 2021-2023 роки, відповідно до якого за вказаний період нараховано орендну плату у загальному розмірі 143931,60 грн., а сплачено за вказаний період орендну плату за Договором у загальному розмірі 144450,00 грн., що свідчить про факт відсутності заборгованості по орендній платі за договором оренди від 23.12.2009 р. за спірний період.

Відтак, ДПС просить стягнути з ОСОБА_1 плату за оренду землі, яку вже було сплачено ФГ «Данило і К».

При цьому апеляційний суд враховує, що судом першої інстанції при розгляді справи по суті неодноразово ставилось питання про надання пояснень від контролюючого органу щодо розбіжностей між ОСОБА_1 та ДПС стосовно наявності боргу, однак позивачем не вжито будь-яких заходів з порушеного питання.

Отже, приймаючи до уваги все вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач не надав належних доказів на підтвердження наявності у відповідачки податкового боргу та його розміру (у випадку наявності), а тому позовні вимоги про стягнення податкового боргу є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано судом обставини, що мають значення для справи, а відтак, відповідно до ст.ст.315, ст.317 КАС України, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Оскільки апеляційну скаргу відповідачки задоволено, то відповідно до приписів ч.6 ст.139 КАС України зі спеціального фонду Державного бюджету України на користь відповідачки підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3633,60 грн.

Керуючись ст.ст.243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 зі спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3633 (три тисячі шістсот тридцять три ) грн. 60 коп., який сплачено згідно з квитанції від 16 квітня 2025 року №0281-1265-1134-0078 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький