Справа № 420/41407/25
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 12 грудня 2025 року надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у задоволенні рапорта військовослужбовця ОСОБА_2 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами відповідно до абз. 13 п.п. 3 п. 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, у зв`язку з наявністю батька із числа осіб з інвалідністю ІІ групи;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 вчинити дії щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі абз. 13 п.п. 3 п. 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю батька із числа осіб з інвалідністю ІІ групи;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення, шляхом видання наказу військової частини про звільнення з лав Збройних Сил України» ОСОБА_1 з військової служби на підставі абз. 13 п.п. 3 п. 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю батька із числа осіб з інвалідністю ІІ групи.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач 26.07.2024р. направив відповідачу Рапорт про звільнення відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 (абзацу 13 підпункту з пункту 12 статті 26 - в редакції на момент подання цього позову) ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» з необхідними документами, а відповідач в свою чергу не побачив свого обов`язку розглянути це звернення по суті. Зокрема, 26.07.2024 року ОСОБА_1 направив рапорт про звільнення відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 (абзацу 13 підпункту 3 пункту 12 статті 26 - в редакції на момент подання цього позову) ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» (з усіма документами, які були вкладені в додатки) який 26.07.2024 року внесено до реєстра за № 02.8.5/6521/24- Вн від 26.07.2024 року. Далі був зареєстрований рапорт про долучення ряду додаткових документів, які було внесено до реєстра за № 02.8.5/6521/24- Вн від 31.07.2024 року. ОСОБА_1 в своєму рапорті вказав, що є єдиною дитиною та родичом 1 ступеню споріднення, яка може і повинен за законом здійснювати постійний догляд за батьком ОСОБА_3 , який має ІІ групу інвалідності, відповідно до акта огляду медико-експертної комісії №071542, серія 12 ААД від 16.07.2024р., і за висновком лікарськоконсультативної комісії №579 від 06.08.24Р., потребує постійного догляду, що підтверджується відповідними документами, які були додані до рапорту. ОСОБА_1 звернувся до Начальника відділення зв`язку та інформаційних систем підполковнику ОСОБА_4 із рапортом, в якому просив клопотати перед командуванням прикордонного загону про долучення до його рапорту від 26.07.2024р. № 02.8.5/6521/24-Вн документів. ОСОБА_1 звернувся до Начальника відділення зв`язку та інформаційних систем підполковнику ОСОБА_4 із рапортом, в якому просив долучити до його рапорту від 26.07.2024р. № 02.8.5/6521/24-Вн довідку про навчання сина ОСОБА_1 , а саме: оригінал Довідки Національного університету «Одеська Політехніка» від 06.09.2024р. № 279/026. 11.09.2024р. на адресу Військової частини НОМЕР_1 було направлено Адвокатський запит про надання інформації. 21.09.2024р. від Начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Держаної прикордонної служби України надійшов лист відповідь на Адвокатський запит, з я кого вбачається, що клопотання та зазначені в ньому підстави, питання звільнення з військової служби не було реалізовано, у зв`язку з наявністю інших членів сім`ї другого ступеня споріднення у ОСОБА_3 , а саме: - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (рідний онук), та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 (рідна онука). 14.10.2024р. на адресу Військової частини НОМЕР_1 було направлено Адвокатський запит про надання інформації. Однак, від Начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Держаної прикордонної служби України надійшов лист відповідь від 21.10.2024р. на Адвокатський запит, який повністю дублює лист відповідь від 21.09.2024р., без врахування надісланих додаткових документів на підтвердження наявності підстав звільнення за сімейними обставинами відповідно до п. п. «Г`п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Знову зазначено, що клопотання та зазначені в ньому підстави, питання звільнення з військової служби не було реалізовано, у зв`язку з наявністю інших членів сім`ї другого ступеня споріднення у ОСОБА_3 , а саме: - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (рідний онук), та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 (рідна онука).

Позивач, не погоджуючись із даною відповіддю, вважаючи порушеними його права, 25.11.2024 року звернувся з адміністративним позовом до Одеського окружного адміністративного суду про визнання дій 2138 протиправними та зобов`язання вчинити дії. 28.08.2025 року по справі № 420/36355/24 було ухвалено рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду рапорту ОСОБА_1 від 26.07.2024 про звільнення за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю батька із числа осіб з інвалідністю ІІ групи. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 26.07.2024 про звільнення за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обсв`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю батька із числа осіб з інвалідністю ІІ групи.

У відповіді Військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2025 року, за результатами розгляду рапорта ОСОБА_1 зазначено, що причини для звільнення ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 (абзацу 13 підпункту 3 пункту 12 статті 26 - в редакції на момент подання цього позову) Закону №2232-ХІІ - відсутні у зв`язку з наявністю інших членів сім`ї другого ступеня споріднення у ОСОБА_3 .

Вважаючи протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у задоволенні рапорта військовослужбовця ОСОБА_2 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами відповідно до абз. 13 п.п. 3 п. 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, у зв`язку з наявністю батька із числа осіб з інвалідністю ІІ групи, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відзив на позов обґрунтовано наступним

Відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами та просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись в цілому на те, що на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 у справі № 420/36355/24, позивачу було надано відповідь на оскаржуваний рапорт, який наявний в матеріалах справи, з якого вбачається, що у зв`язку із наявністю із наявністю інших членів сім`ї другого ступеню споріднення відносно батька позивача, підстави щодо звільнення позивача з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-ХІІ відсутні. Як вбачається з матеріалів справи, позивач дійсно є діючим військовослужбовцем та проходить військову службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні з травня 2024 року по день написання відзиву на позовну заяву. Також, як відомо зі змісту позовної заяви, у батька позивача ОСОБА_3 наявні інші крім позивача члени сім`ї другого ступеня споріднення, а саме: 1. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (рідний онук); 2. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (рідна онука). Тобто, основною підставою для відмови у прийнятті рішення щодо звільнення позивача з діючої військової служби, а саме з лав Державної прикордонної служби України, те що у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є батьком позивача, який являється особою з ІІ групою інвалідності є інші, крім позивача, члени сім`ї другого ступеня спорідненості, а саме: Додатково хотілось би зазначити, що позивач не зазначив та станом на момент подачі відзиву на позовну заяву не надав підтверджуючі документи щодо наявності потреби рідних онуків ОСОБА_7 у здійснення за ними постійного догляду, яка підтверджується висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я. Відповідач зазначає, що позивач не надав жодних реальних та підтверджуючих документів щодо неможливості здійснення догляду ОСОБА_3 іншими членами сім`ї.

Процесуальні дії

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

11 лютого 2026 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов.

Станом на 12 лютого 2026 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалася позиція позивача та відповідача, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

ОСОБА_1 26.07.2024р. направив відповідачу Рапорт про звільнення відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 (абзацу 13 підпункту 3 пункту 12 статті 26 - в редакції на момент подання цього позову) Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» з необхідними документами.

Зокрема, 26.07.2024 року ОСОБА_1 направив рапорт про звільнення відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 (абзацу 13 підпункту 3 пункту 12 статті 26 - в редакції на момент подання цього позову) Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (з усіма документами, які були вкладені в додатки) який 26.07.2024 року внесено до реєстра за № 02.8.5/6521/24- Вн від 26.07.2024 року. В подальшому був зареєстрований рапорт про долучення ряду додаткових документів, які було внесено до реєстра за № 02.8.5/6521/24- Вн від 31.07.2024 року.

ОСОБА_1 в своєму рапорті вказав, що є єдиною дитиною та родичом 1 ступеню споріднення, яка може і повинен за законом здійснювати постійний догляд за батьком ОСОБА_3 , який має II групу інвалідності, відповідно до акта огляду медико-експертної комісії №071542, серія 12 ААД від 16.07.2024р., і за висновком лікарсько-консультативної комісії №579 від 06.08.2024 р., потребує постійного догляду, що підтверджується відповідними документами, які були додані до рапорту.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 є інвалідом II групи, який є батьком військовослужбовця ОСОБА_1 , потребує постійного стороннього догляду на підставі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії Серія ААД № 071542 від 16.07.24 р. та висновку № 579 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 06.08.2024 року. 30.08.2024р.

ОСОБА_1 звернувся до Начальника відділення зв`язку та інформаційних систем підполковнику ОСОБА_4 із рапортом, в якому просив клопотати перед командуванням прикордонного загону про долучення до його рапорту від 26.07.2024р. № 02.8.5/6521/24-Вн документів, а саме: належним чином засвідчену копію Висновку ЛКК від 06.08.2024р. № 579 - 2 арк., належним чином завірену копію Висновку МСЕК від 16.07.2024р. № 071542 - 1 арк., оригінали Акту сумісного проживання та довідки ОСББ - 2 арк., належним чином завірену копію Свідоцтва про народження батька 1 арк., належним чином завірену копію паспорту ОСОБА_1 , належним чином завірену копію ІНН1 арк., належним чином завірену копію Військового квитка ОСОБА_1 5 арк., належним чином завірену копію Свідоцтва про народження ОСОБА_1 1 арк., належним чином завірену копію Свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 , належним чином завірену копію паспорту дружини ОСОБА_1 - 3 арк., належним чином завірену копію ІНН дружини ОСОБА_8 1.1 арк., належним чином завірену копію Свідоцтва про народження дружини ОСОБА_1 1 арк., належним чином завірену копію Свідоцтва про народження брата ОСОБА_1 -1 арк., належним чином завірену копію Свідоцтва про смерть брата ОСОБА_1 1 арк., належним чином завірену копію Свідоцтва про смерть матері ОСОБА_1 1 арк., належним чином завірену копію паспорту дружини батька ОСОБА_1 -3 арк., належним чином завірену копію ІНН дружини батька ОСОБА_1 1 арк., належним чином завірену копію пенсійного посвідчення дружини батька ОСОБА_1 - 1 арк., належним чином завірену копію Висновку МСЕК дружини батька ОСОБА_1 від 08.06.2010р. № 0515721 арк., належним чином завірену копію паспорту сестри батька ОСОБА_1 - ОСОБА_9 1 арк., належним чином завірену копію пенсійного посвідчення сестри батька ОСОБА_1 ОСОБА_9 1 арк., належним чином завірену копію Свідоцтва про народження сестри батька ОСОБА_1 ОСОБА_9 1 арк., належним чином завірену копію паспорту сестри батька ОСОБА_1 ОСОБА_10 - 2 арк., належним чином завірену копію пенсійного посвідчення сестри батька ОСОБА_1 ОСОБА_10 1 арк., належним чином завірену копію Свідоцтва про народження сестри батька ОСОБА_1 ОСОБА_10 1 арк., належним чином завірену копію паспорту сестри батька ОСОБА_1 . ОСОБА_11 , належним чином завірену копію пенсійного посвідчення сестри батька ОСОБА_1 . ОСОБА_11 1 арк., належним чином завірену копію Свідоцтва про народження сестри батька ОСОБА_12 .1. ОСОБА_11 -1 арк., належним чином завірену копію паспорту сестри батька ОСОБА_1 ОСОБА_13 1 арк., належним чином завірену копію пенсійного посвідчення сестри батька ОСОБА_1 ОСОБА_13 1 арк., належним чином завірену копію Свідоцтва про народження сестри батька ОСОБА_1 ОСОБА_13 1 арк.

07.09.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Начальника відділення зв`язку та інформаційних систем підполковнику ОСОБА_4 із рапортом, в якому просив долучити до його рапорту від 26.07.2024р. № 02.8.5/6521/24-Вн довідку про навчання сина ОСОБА_1 , а саме: оригінал Довідки Національного університету «Одеська Політехніка» від 06.09.2024р. № 279/026.

11.09.2024 року на адресу Військової частини НОМЕР_1 було направлено Адвокатський запит про надання інформації.

21.09.2024 року від Начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Держаної прикордонної служби України надійшов лист відповідь на Адвокатський запит, з я кого вбачається, що клопотання та зазначені в ньому підстави, питання звільнення з військової служби не було реалізовано, у зв`язку з наявністю інших членів сім`ї другого ступеня споріднення у ОСОБА_3 , а саме: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (рідний онук), та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 (рідна онука).

14.10.2024 року на адресу Військової частини НОМЕР_1 було направлено Адвокатський запит про надання інформації.

Від Начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Держаної прикордонної служби України надійшов лист відповідь від 21.10.2024р. на Адвокатський запит, який повністю дублює лист відповідь від 21.09.2024p., в якій було зазначено, що клопотання та зазначені в ньому підстави, питання звільнення з військової служби не було реалізовано, у зв`язку з наявністю інших членів сім`ї другого ступеня споріднення у ОСОБА_3 , а саме: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (рідний онук), та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 (рідна онука).

Позивач, не погоджуючись із даною відповіддю, 25.11.2024 року звернувся з адміністративним позовом до Одеського окружного адміністративного суду про визнання дій 2138 протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 року по справі № 420/36355/24 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 щодо нерозгляду рапорту ОСОБА_1 від 26.07.2024 про звільнення за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю батька із числа осіб з інвалідністю II групи.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_4 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 26.07.2024 про звільнення за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю батька із числа осіб з інвалідністю II групи.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 року у справі № 420/36355/24, позивачу було надано відповідь Військовою частиною НОМЕР_1 від 25.10.2025 року, відповідно до змісту якої, за результатами розгляду рапорта ОСОБА_1 зазначено, що причини для звільнення ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII - відсутні у зв`язку з наявністю інших членів сім`ї другого ступеня споріднення у ОСОБА_3 .

Вважаючи протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у задоволенні рапорта військовослужбовця ОСОБА_2 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами відповідно до абз. 13 п.п. 3 п. 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, у зв`язку з наявністю батька із числа осіб з інвалідністю ІІ групи, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Джерела права та висновки суду

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1-4 статті 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом. Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Відповідно до статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі-Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до частин 1, 2 статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частиною шостою статті 2 Закону № 2232-XII визначені види військової служби: базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Судом встановлено, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 за призовом під час мобілізації.

Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, відносини, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі-Положення №1153).

Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення № 1153 передбачено Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 (далі-Інструкція №170).

Відповідно до абзацу другого пункту 12 Положення № 1153 право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Підстави для звільнення військовослужбовців з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану визначені у пункті 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Зокрема, абзацом 13 вказаного пункту передбачено, що військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Пунктом 233 Положення №1153 визначено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:

підстави звільнення з військової служби;

думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;

районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Пунктом 14 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» визначено, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Отже, звільнення військовослужбовця зі служби відбувається за встановленою процедурою, яка розподіляється на такі етапи: подання військовослужбовцем рапорта про звільнення з наданням підтверджуючих для цього підстав документів, безпосередньо своєму командиру; розгляд рапорта про звільнення; прийняття наказу щодо звільнення зі служби.

При цьому здійснюється перевірка документів, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин щодо дотримання пункту 14.10 розділу XIV Інструкції № 170, уточнюються дані про проходження особою військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби. Проект наказу про звільнення зі служби до подання їх на підпис командирам перевіряється безпосереднім керівником кадрового органу або особою, на яку відповідно до письмового наказу покладено тимчасове виконання обов`язків за цією посадою та проходить правову експертизу в юридичній службі.

За змістом позовних вимог, позивач звернувся до відповідача із рапортом, у якому просив звільнити його з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу».

Так, підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII (в редакції Закону України від 11.04.2024 № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», яка була чинна на момент звернення позивача із рапортом про звільнення з військової служби) визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Абзацом 13 підпунктом 3 частини 12 цієї ж статті передбачено, що військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану на таких підставах, як необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Зі змісту наведеної норми висновується, що для звільнення з військової служби у випадку необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, достатньою є наявність однієї з таких умов:

- відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи;

- інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Таким чином «відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи» означає реальну відсутність таких осіб, які фактично могли б здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю, яка цього потребує. У випадку ж «юридичної наявності» інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, які, при цьому, реально не можуть здійснювати постійний догляд за такою особою з об`єктивних причин (перебування у полоні, відбування покарання у місцях позбавлення волі, проходження військової служби, тощо), то така особа відсутня у розумінні приписів абзацу 13 пункту 3 частини дванадцятою статті 26 Закону № 2122-IX.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі №380/16966/24.

З матеріалів справи судом встановлено, що у позивача є батько, ОСОБА_1 , який, яка є особою з інвалідністю ІІ групи.

Позивач зазначає, що його батько потребує постійного стороннього догляду, що підтверджено відповідними доказами, які наявні в матеріалах справи та дана обставина визнається відповідачем та не потребує додатковому доказуванню.

Також судом встановлено, що у батька позивача ОСОБА_3 наявні інші крім позивача члени сім`ї другого ступеня споріднення, а саме:

1. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (рідний онук);

2. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (рідна онука).

Позивач зазначає, що онука - ОСОБА_6 08.12.1998 року перебуває на обліку внутрішньо переміщеної особи, шо підтверджується довідкою від 08.04.2022р. № 5129-. Фактичне місце проживання ОСОБА_6 : АДРЕСА_3 . Також, позивач вказує, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом із своїм родичем ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_5 , у якого 2 група інвалідності (безстроково) з дитинства. Крім того, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом та доглядає за своїми родичем ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_6 , в якого також 2 група інвалідності (безстроково). Крім того, позивач зазначає, що ОСОБА_6 ніколи не мала тісних сімейних стосунків зі своїм дідусем - ОСОБА_3 та фізично не має можливості його доглядати, так як фактично проживає в м. Рені та доглядає протягом багатьох років своїх родичів.

Відносно онука ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач зазначив, що він є непрацездатним та не може доглядати та забезпечувати свого дідуся похилого віку, крім того, він навчається на 3 курсі першого бакалаврського рівня вищої освіти денної форми здобуття вищої освіти у Національному університеті «Одеська Політехніка», що підтверджується Довідкою № 279/026 від 06.09.2024р., про що була надана відповідна Довідка.

Таким чином позивач вказує, що онуки ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не можуть здійснювати догляд за ним.

Суд приходить до висновку, що за правовідносин, щодо яких виник спір, звільнення з військової служби через сімейні обставини можливе у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови, якщо у такої особи відсутні інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення або ж, якщо такі особи є, то вони самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Додатком 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (пункт 12.11 розділу XII) затверджено Перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби.

Зокрема, пунктом 5 вказаного Переліку передбачено, що при поданні до звільнення з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років), а також документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме, згідно з підпунктом 26 (у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи):

документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами);

один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт перевірки сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за формою згідно з наказом МОЗ від 10 грудня 2024 року № 2067, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою згідно з наказом Мінсоцполітики від 21 вересня 2015 року № 946;

висновок медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за формою згідно з наказом МОЗ від 10 грудня 2024 року № 2067, про потребу в постійному догляді.

Отже, для звільнення з військової служби за змістом спірних правовідносин позивачеві потрібно довести необхідність здійснювати постійний догляд за батьком, а також відсутність у неї інших родичів першого чи другого ступеня спорідненості, а у разі їх наявності наявність у них потреби в постійному догляді за відповідним медичним висновком.

З аналізу долучених до матеріалів справи документів, зокрема, медичних документів про стан здоров`я батька позивача, ОСОБА_1 вбачається, що йому дійсно було встановлено інвалідність ІІ групи безстроково згідно з довідкою акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААД №071542.

Крім того, 06.11.2025 року ОСОБА_3 було надано Медичний висновок ЛКК № 5/5 в якому зазначено про те, що ОСОБА_3 за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду терміном на 1 рік до 06.11.2026 року.

Висновок Лікарсько - консультативної комісії при КНП «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 5 Одеської міської ради» від 06.11.2025 року № 080-4/о за формою №080-4/о підтверджує потребу ОСОБА_3 в наданні йому соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 859.

При цьому, як вже зазначалось судом, для встановлення факту потреби у постійному сторонньому догляді може подаватись у тому числі висновок лікарсько-консультативної комісії, що вказує на помилковість доводів відповідача щодо неможливості підтвердження потреби у постійному сторонньому догляді висновком ЛКК.

Проте, визначальним фактором для звільнення позивача з військової служби є не лише наявність у його батька інвалідності ІІ групи з необхідністю у постійному догляді, але й відсутність інших родичів першого або другого ступеня споріднення, які можуть здійснювати догляд за нею.

Зокрема, як встановлено судом, що у ОСОБА_3 наявні інші крім позивача члени сім`ї другого ступеня споріднення, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (рідний онук) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (рідна онука).

Позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 самі потребують постійного стороннього догляду, що відповідно до вимог закону є окремою самостійною підставою, яка могла б виключати можливість здійснення ними догляду за ОСОБА_3 . Матеріали справи не містять висновків медико-соціальної експертної комісії, лікарсько-консультативної комісії або рішень уповноважених експертних команд щодо наявності у зазначених осіб потреби у постійному догляді.

Щодо ОСОБА_6 судом враховано доводи позивача про те, що вона перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 08.04.2022 року № 5129-, та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Також згідно з поданими поясненнями вона спільно проживає з родичами ОСОБА_14 , який є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, та ОСОБА_15 , який також є особою з інвалідністю ІІ групи, та здійснює догляд за ними. Позивач також зазначає про відсутність фактичних сімейних зв`язків та можливості здійснення нею постійного догляду за дідом з огляду на місце проживання та обсяг фактичних обов`язків з догляду за іншими особами з інвалідністю.

Стосовно ОСОБА_5 позивач зазначив, що він є непрацездатним та навчається за денною формою здобуття вищої освіти на третьому курсі першого (бакалаврського) рівня у Національному університеті «Одеська політехніка», що підтверджується довідкою № 279/026 від 06.09.2024, у зв`язку з чим не має можливості здійснювати постійний догляд за особою, яка його потребує.

З урахуванням наведеного позивач стверджує, що онуки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 фактично не мають можливості здійснювати постійний догляд за ОСОБА_3 .

Суд критично оцінює наведені позивачем доводи щодо неможливості здійснення догляду за ОСОБА_3 іншими членами сім`ї другого ступеня споріднення, оскільки подані на їх підтвердження обставини не свідчать про об`єктивну та документально підтверджену неможливість такого догляду у розумінні вимог закону. Сам факт проживання онуки в іншому населеному пункті, перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи та здійснення нею догляду за іншими родичами, так само як і навчання онука за денною формою здобуття освіти, не підтверджують стану, який би виключав можливість участі у здійсненні догляду, зокрема за відсутності належних медичних висновків про потребу цих осіб у постійному сторонньому догляді або інших беззаперечних доказів об`єктивної неможливості його здійснення.

Крім того позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 дійсно спільно проживає з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які є особами з інвалідністю ІІ групи, та фактично здійснює за ними постійний догляд. Подані пояснення з цього приводу мають характер тверджень сторони та не підтверджені документально (зокрема доказами спільного проживання, актами обстеження, медичними висновками про потребу у постійному догляді, рішеннями уповноважених органів чи іншими належними доказами), у зв`язку з чим не можуть бути покладені судом в основу висновків про об`єктивну неможливість здійснення нею догляду за ОСОБА_3 .

Крім того, суд враховує доводи позивача про те, що ОСОБА_6 перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 08.04.2022 року № 5129-, та фактично проживає у місті Рені Одеської області. Водночас зі змісту зазначеної довідки вбачається, що адресою її зареєстрованого місця проживання є: АДРЕСА_1 , яка збігається з адресою проживання ОСОБА_3 , що ставить під сумнів доводи позивача щодо неможливості здійснення нею догляду у зв`язку з проживанням в іншому населеному пункті та свідчить про відсутність належного документального підтвердження фактичної неможливості такого догляду.

Відтак наведені позивачем обставини не дають підстав вважати інших членів сім`ї такими, що є відсутніми у розумінні абзацу тринадцятого підпункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу».

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що відповідач, відмовляючи позивачу у звільненні з військової служби діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, оскільки позивачем не було доведено відсутності у ОСОБА_3 інших родичів першого чи другого ступеня споріднення, які можуть здійснювати за нею догляд або неможливість здійснення ними догляду або їхню потребу у постійному догляді за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Водночас суд зазначає, що позивач не позбавлений права на звернення із рапортом про звільнення з військової служби за наявності належних доказів, що підтверджують підстави для такого звільнення.

У контексті оцінки доводів позову суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

При цьому, суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору та відмову у задоволенні позову, а відповідачем судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судових витрат у справі не здійснювати.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 173-183, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій щодо відмови у задоволенні рапорта військовослужбовця ОСОБА_2 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами відповідно до абз. 13 п.п. 3 п. 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, у зв`язку з наявністю батька із числа осіб з інвалідністю ІІ групи та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Суддя С.О. Cтефанов

.