Справа № 320/21889/24
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

11 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 320/21889/24

адміністративне провадження № К/990/4040/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Тацій Л. В.,

суддів: Бевзенка В. М., Стеценка С. Г.

перевірив касаційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року у справі № 320/21889/24 за позовом заступника керівника Полтавської обласної прокуратури до Державної служби геології та надр України, Державної комісії України по запасах корисних копалин, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ВІЛЕНДА-РЕСУРС 2000» про визнання протиправними дій, скасування наказу та дозволу,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Полтавської обласної прокуратури звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Державної комісії України по запасах корисних копалин і Державної служби геології та надр України щодо розгляду матеріалів попередньої геолого-економічної оцінки запасів і ресурсів вуглеводнів Юхнівської площі Полтавської області, та скасувати рішення засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин, оформлене протоколом від 28 вересня 2018 року № 4529 (зі змінами, внесеними протоколом ДКЗ від 24 січня 2019 року № 4673);

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 26 листопада 2018 року № 444 в частині надання ТОВ «ВІЛЕНДА-РЕСУРС 2000» спеціального дозволу на користування надрами;

- визнати недійсним спеціальний дозвіл на користування надрами від 20 грудня 2018 року № 4949 (із змінами, внесеними наказом Держгеонадра № 74 від 07 березня 2019 року), виданий ТОВ «ВІЛЕНДА-РЕСУРС 2000», вид користування - геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислова розробка з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ).

Разом із позовною заявою прокурор подав заяву про поновлення строку звернення, яка мотивована тим, що підстави для звернення з цим позовом до суду виникли після ознайомлення 19 жовтня 2023 року працівниками Офісу Генерального прокурора з копіями документів, наданими Державною службою геології та надр України, які стосуються отримання ТОВ «ВІЛЕНДА-РЕСУРС 2000» спеціального дозволу на користування надрами № 4949 від 20 грудня 2018 року. Зазначив, що оскільки факт порушення інтересів держави встановлено Полтавською обласною прокуратурою 19 жовтня 2023 року, то процесуальний строк для звернення до суду пропущений з поважних причин та підлягає поновленню судом.

Державна комісія України по запасах корисних копалин подала до суду першої інстанції клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску прокурором строку звернення до суду та відсутністю поважних причин для поновлення пропущеного строку на звернення до суду.

В обґрунтування поданого клопотання зазначила, що на сайті Полтавської обласної ради було оприлюднено рішення пленарного засідання 22 сесії 7 скликання від 19жовтня 2018 року № 897 щодо погодження надання без проведення аукціону ТОВ «ВІЛЕНДА-РЕСУРС 2000» спеціального дозволу. Оскаржуваний наказ № 144 оприлюднений на офіційному сайті у розділі архів наказів за 2018 рік, доступ до якого є і нині. Відомості щодо наявності та чинності спеціальних дозволів на користування надрами розміщувались у відкритому доступі до початку повномасштабного вторгнення, а тому в прокуратури була можливість ще до 19 жовтня 2023 року дізнатись про наявність чи відсутність у третьої особи спеціальних дозволів.

Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 29 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено вирішити питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду в ході розгляду справи.

Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 16 вересня 2025 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року, позовну заяву заступника керівника Полтавської обласної прокуратури на підставі частини п`ятнадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) залишив без розгляду.

Заступник керівника Київської міської прокуратури не погодився з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій і подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

За змістом частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

У цій справі суди попередніх інстанцій з`ясували, що 20 грудня 2018 року ТОВ «ВІЛЕНДА-РЕСУРС 2000» видано спеціальний дозвіл на користування надрами №4949 на підставі наказу Державної служби геології та надр України від 26 листопада 2018 року № 444. Цей дозвіл після його видачі 20 грудня 2018 року та до 24 лютого 2022 року розміщувався на веб-сайті Державного науково-виробничого підприємства «Державний інформаційний геологічний фонд України».

Також, спірний наказ Державної служби геології та надр України від 20 грудня 2018 року №4949 про надання спеціального дозволу на користування надрами ТОВ «ВІЛЕНДА-РЕСУРС 2000» був опублікований на офіційному сайті суб`єкта владних повноважень у роздiлi «Архiв наказів за 2018 рік» та був і є доступним за посиланням: https://www.geo.gov.ua/diyalnist/nakazy/arhiv-nakaziv/.

Більше того, протокол Державної комісії України по запасах корисних копалин №4529 від 28 вересня 2018 року, до якого внесено зміни протоколом від 24 січня 2019 року № 4673, про розгляд матеріалів попередньої геолого-економічної оцінки запасів і ресурсів вуглеводнів Юхнівської площі Полтавської області оприлюднювався на сайті Державного науково-виробничого підприємства «Державний інформаційний геологічний фонд України», що входить до сфери управління Держгеонадра, та перебував у вільному доступі до введення в Україні воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022.

Суд першої інстанцій, коли вирішив залишити позовну заяву без розгляду, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив в того, що з цим позовом заступник керівника Полтавської обласної прокуратури звернувся до Київського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку 14 грудня 2023 року, зазначаючи, що підстави для звернення до суду з позовом, виникли лише після ознайомлення працівниками Офісу Генерального прокурора з копіями документів, наданими Державною службою геології та надр України, які стосуються отримання ТОВ "ВІЛЕНДА-РЕСУРС 2000" спеціального дозволу на користування надрами № 4949 від 20 грудня 2018 року.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що доступ до необхідної інформації був обмежений, або що набуття прокуратурою фактичної обізнаності відбулося пізніше з об`єктивних причин. Навпаки, відповідні правовідносини перебували під постійним контролем прокуратури, що виключає можливість вважати момент отримання відповіді 19 жовтня 2023 року на запит прокуратури від 13 жовтня 2023 року №12-876 вих-23- початком перебігу строку.

Суд зауважив, що регулярні звернення прокурора, з метою витребування ним документів для підтвердження підстав представництва інтересів держави в суді не можуть слугувати механізмом продовження встановлених законом строків звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки це призведе до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах, порушення стабільності у діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання ними своїх функцій.

Такі висновки судів попередніх інстанцій узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2024 року у справі №340/3868/23.

Виходячи зі змісту конкретних обставин, хронології та послідовності дій органів прокуратури, суди дійшли висновку, що наведені прокурором обставини не можуть бути причиною для поновлення строку звернення до суду з позовом, оскільки це матиме наслідком необґрунтоване втручання суду у принцип правової визначеності та порушення права інших учасників провадження на справедливий судовий розгляд в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Обставин, які об`єктивно унеможливлювали реалізацію прав щодо своєчасного звернення до суду, позивачем не наведено.

Релевантні до спірних правовідносин висновки Верховного Суду щодо пропуску прокурором строку звернення до суду та відсутності поважних причин для його поновлення викладені у постановах від 16 травня 2024 року у справі №460/12886/23, від 20 травня 2024 року у справі №240/21531/23, від 20 травня 2024 року у справі №240/21812/23, від 21 травня 2024 року у справі №240/8829/23, від 21 травня 2024 року у справі №240/25181/23, від 13 лютого 2024 року у справі №340/3868/23, від 24 лютого 2025 року у справі №380/20376/23, від 13 травня 2025 року у справі №320/43928/24 та інших.

Частиною тринадцятою статті 171 КАС України визначено, що встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно з частиною чотирнадцятою цієї статті, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 171 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Отож, суди першої і апеляційної інстанцій, коли застосовували приписи частини п`ятнадцятої статті 171 КАС України, правильно виснували про наявність причин для відмови у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду та наявності підстав для залишення позовної заяви прокурора без розгляду, оскільки встановили, що прокурор пропустив встановлений законом строк звернення до суду та будь-яких переконливих обґрунтувань обставин та належних доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду із зазначеними позовними вимогами позивачем не наведено та не доведено.

Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судами обставини, а до скарги не додано будь-яких доказів, які б спростовували зазначене.

Зважаючи на те, що зміст оскаржуваних судових рішень та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року у справі № 320/21889/24 за позовом заступника керівника Полтавської обласної прокуратури до Державної служби геології та надр України, Державної комісії України по запасах корисних копалин, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ВІЛЕНДА-РЕСУРС 2000» про визнання протиправними дій, скасування наказу та дозволу.

Копію цієї ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л. В. Тацій

Судді В. М. Бевзенко

С. Г. Стеценко