Справа № 285/7139/25
Суддя: Сташків Т. Г.
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/7139/25

провадження у справі № 2-а/0285/13/26

09 лютого 2026 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Сташків Т. Г.,

за секретаря судового засідання Матвіюк Т. М.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , його представник Антонюк П. Г., представник відповідача Яремчук О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Житомирській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

29.12.2025 представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом та просив скасувати постанову серії ЕНА № 6313944 від 10.12.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП та провадження у справі закрити. Вирішити питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що оскаржуваною постановою від 10.12.2025 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 125 КУпАПза те, що він 10.12.2025 о 08-49 год. по вул. Драгоманова у м. Звягелі керував автомобілем Kia Soul, д.н.з. НОМЕР_1 , без увімкнених ходових вогнів поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) та накладено адміністративне стягнення у виді попередження. Зазначену постанову вважає незаконною, оскільки неправомірних дій не вчиняв, а працівником поліції вказана постанова винесена без будь-якого доказу, який би підтверджував вчинення ним правопорушення. Крім того, уповноваженою особою Звягельського РВП ГУНП у Житомирській області вказану постанову прийнято із порушенням встановленої законом процедури. З метою захисту своїх прав змушений звернутись до суду.

06.01.2026 у заяві представник позивача просив при задоволенні позову стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 605,60 грн судового збору.

06.01.2026 до суду надійшов відзив, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Наголосив, що дії поліцейського правомірні, оскільки позивач порушив вимоги п. 9.8 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП. Також долучили відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери поліцейського. Винесена постанова є доказом винних дій позивача. Безкарність правопорушника заохочує на вчинення нових проступків і подає негативний приклад іншим нестійким особам. Також щодо розподілу судових витрат зауважив, що позивачем не доведено розміру понесених витрат на правничу допомогу та доказів, що заявлені витрати є співмірними із складністю справи та об`ємом наданих послуг.

У відповіді на відзив від 13.01.2026 представник позивача наголосив, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень, не надано як доказів, що працівниками поліції була дотримана передбачена законом процедура та порядок оскаржуваної постанови щодо позивача, так і доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без ввімкнених денних ходових вогнів поза населеним пунктом. Крім того, долучені відеодокази не є належними доказами у справа, оскільки у змісті оскаржуваної постанови відсутні відомості про вказані технічні засоби. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Сторони у судове засідання 09.02.2026 не прибули.

Так як усі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, представники сторін у заявах просили розглянути справу без їх участі, суд згідно з положеннями ст. 205 КАС України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи викладене вище відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне.

10.12.2025 поліцейським Звягельського РВП ГУНП у Житомирській області Ткаченко Н. О. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6313944, відповідно до якої ОСОБА_1 10.12.2025 о 08-49 год. по вул. Драгоманова у м. Звягелі керував автомобілем Kia Soul, д.н.з. НОМЕР_1 , без увімкнених ходових вогнів поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП. Накладено адміністративне стягнення у виді попередження (а. с. 13).

Відповідно до положень п. 9.8 Правил дорожнього руху України на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Статтею ст. 125 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першоюі другою статті 129, статтями 139і 140цього Кодексу, - тягнуть за собою попередження.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення встановленою особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень, обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Не зважаючи на зазначені вимоги закону представником відповідача не надано жодного доказу, який би свідчив, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП.

На долучених відеодоказах зафіксовано зупинку автомобіля темного кольору працівниками поліції, однак відсутня будь-яка інформація, що ОСОБА_1 керував зазначеним автомобілем без ввімкнених денних ходових вогнів та поза межами населеного пункту.

Тобто, представником відповідача не доведено та не підтверджено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факту порушення позивачем 10.12.2025 о 08-49 год. по вул. Драгоманова у м. Звягелі при керуванні автомобілем Kia Soul, д.н.з. НОМЕР_1 , п. 9.8 Правил дорожнього руху України, відповідно, і факту вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП.

Також відповідачем не спростовано твердження позивача про порушення процедури розгляду справи та винесення постанови.

Із копії постанови вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від отримання копії постанови, проте стороною відповідача не надано доказів, що йому взагалі було повідомлено про її винесення, а також, що дотримана процедура розгляду справи: повідомлення особи про розгляд справи, дотримання вимог, передбачених статтями 268, 280, 283 КУпАП, роз`яснення прав, пропозиція отримати копію постанови, тощо.

На записах як відеореєстратора патрульного автомобіля, так і на нагрудній бодікамері не зафіксовано обставини, які б спростували позицію позивача.

Суд наголошує, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення як постанова про притягнення до адміністративної відповідальності має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку інспектором поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

При цьому, сама по собі постанова поліцейського не може бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення, так як у вказаній постанові міститься лише описання правопорушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, оскільки доводів позивача відповідачем не спростовано, а оскаржувана постанова серії ЕНА № 6313944 від 10.12.2025 винесена з порушенням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та вимог чинного законодавства, така постанова не може вважатися законною та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 605,60 грн (а. с. 1), а тому вказані судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Житомирській області.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн, то згідно з вимогами ч. 5 ст. 134 КАС України, вказані витрати повинні бути співмірними із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову.

Виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та зважаючи на фінансовий стан обох сторін, враховуючи, що справа є малозначною, розглянута судом у спрощеному позовному провадженні, кількість процесуальних документів, виготовлених представником при поданні позову, загальні засади адміністративного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про доцільність і необхідність відшкодування вартості професійної правничої допомоги у розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 246, 250, 286 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Житомирській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕНА № 6313944 від 10.12.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн та 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Дата складення повного тексту судового рішення 09.02.2026.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач Головне управління національної поліції в Житомирській області (10008, вул. Старий Бульвар, 5/37, м. Житомир; ).

Суддя Т. Г. Сташків