Справа № 560/8687/25
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8687/25
РІШЕННЯ

іменем України

10 лютого 2026 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною щодо розрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить

визнати протиправною бездіяльність військової частину НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення військовослужбовця за період з 01.06.2024 по 17.12.2024 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році,

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.06.2024 по 17.12.2024 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 за статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів,

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації за період з 01.06.2024 по 17.12.2024 із застосуванням положень абзаців 4 та 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078,

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію за період з 01.06.2024 по 17.12.2024 із застосуванням положень абзаців 4 та 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078,

визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати військовою частиною НОМЕР_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 30 діб у 2022 році, за 5 діб у 2023 році виходячи з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу 17.12.2024,

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 30 діб у 2022 році, за 5 діб у 2023 році виходячи з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу 17.12.2024,

визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати військовою частиною НОМЕР_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2022 - 2024 роки як учаснику бойових дій, передбачену статтею 16-2 Закону України "Про відпустки", з розрахунком 14 днів за кожен рік, виходячи з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу 17.12.2024,

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за 2022 - 2024 роки як учаснику бойових дій, передбачену статтею 16-2 Закону України "Про відпустки", з розрахунком 14 днів за кожен рік, виходячи з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу 17.12.2024,

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік з урахуванням додаткової винагороди, яку військовослужбовець отримував під час проходження служби,

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік з урахуванням додаткової винагороди, яку військовослужбовець отримував під час проходження служби та з урахуванням раніше виплачених сум,

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік з урахуванням додаткової винагороди, яку він отримував під час проходження служби, передбаченої Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 та

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік з урахуванням додаткової винагороди, яку він отримував під час проходження служби, передбаченої Постановою КМУ №168 від 28.02.2022.

В обґрунтування позову зазначає, що при виключенні зі списків особового складу відповідач виплатив грошову грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу 17.12.2024. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 12.05.2025 Хмельницький окружний адміністративний суд позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху та надав строк для усунення недоліків.

Хмельницький окружний адміністративний суд визнав поважними причини пропуску звернення до суду, відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та роз`єднав в окремі провадження позовні вимоги ОСОБА_1 у справі №560/7693/25, зокрема вимоги до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік з урахуванням додаткової винагороди, яку військовослужбовець отримував під час проходження служби та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік з урахуванням додаткової винагороди, яку військовослужбовець отримував під час проходження служби та з урахуванням раніше виплачених сум, продовжив розглядати у провадженні адміністративної справи №560/8687/25.

До суду надійшов відзив військової частини НОМЕР_1 на позовну заяву, в якій представник зазначає, що при розрахунку грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки, не враховується додаткова винагорода, встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, враховуючи приписи Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджено наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, а тому військова частина НОМЕР_1 не в праві обраховувати вказану виплату з урахуванням такої винагороди. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відзиві відповідач також просить залишити позов без розгляду, у зв`язку із пропуском строку звернення до суду. Разом з тим, при відкритті провадження суд визнав поважними причини пропуску звернення до суду. Відтак, відсутні підстави для повторного розгляду заявленого клопотання.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.12.2024 №359 позивач звільнений з військової служби у зв`язку з перебуванням на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років; грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік в розмірі місячного грошового забезпечення отри мав; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік отримав згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 18.09.2024 №262.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо розрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до абзацу першого пункту першого статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

За змістом частини 3 статті 15 Закону Відповідно до абзацу першого пункту першого статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. військовослужбовцям виплачуються грошова допомога на оздоровлення та державна допомога сім`ям з дітьми в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України

Відповідно до пункту 1 розділу XXІІI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 1 розділу XXIV Порядку 260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Суд враховує, що грошову допомогу для оздоровлення за 2024 рік та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік позивач отримав, що підтверджується наказом від 17.12.2024 №359.

Вирішуючи вимоги щодо урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанови №168) при визначенні розміру грошової допомоги для оздоровлення за 2024 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік суд враховує таке.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Суд встановив, що до грошового забезпечення з розрахунку якого виплачується грошова допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, включаються: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та щомісячні додаткові види грошового забезпечення.

Водночас, додаткові одноразові види грошового забезпечення військовослужбовців не враховуються для визначення розміру грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Пунктом 1 Постанови №168 (в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством внутрішніх справ, але не більше ніж до 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

Таким чином, право на отримання щомісячної додаткової винагороди, встановленої Постановою №168, виникає у військовослужбовця за наявності розпорядчого документа, яким доводяться бойові завдання (бойовий наказ або бойове розпорядження), та документа, який підтверджує виконання цим військовослужбовцем поставлених бойових завдань (журнал бойових дій, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення, рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), тощо) під час бойових дій або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, безпосередньо в районах бойових дій. Розрахунок вказаної винагороди здійснюється щомісяця з урахуванням періоду перебування особи та виконання ним, передбачених пунктом 1 Постанови №168, завдань.

Верховний Суд у постанові від 10.12.2024 по справі №580/9551/23 дійшов висновку, що додаткова винагорода, запроваджена Постановою №168, за своєю суттю є тимчасовою (непостійною) виплатою військовослужбовця, оскільки установлюється на період дії воєнного стану та прямо залежить від наявності (дії) в Україні правового режиму воєнного стану; розмір додаткової винагороди не є сталим, адже вона виплачується пропорційно в розрахунку на місяць в залежності від виконання завдань та часу приймання військовослужбовцем участі в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів; визначається наказами командирів (начальників). Отже за відсутності принаймні однієї із вказаних умов, виплата додаткової винагороди не здійснюється.

Отже, за своєю правовою природою додаткова винагорода, установлена пунктом 1 Постанови № 168, є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, який має тимчасовий характер.

Суд також враховує, що пунктом 2 розділу І Порядку № 260 в редакції наказу Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44 "Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 № 177/39233, чинного на час звільнення позивача з військової служби та нарахування грошової допомоги для оздоровлення за 2024 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, встановлено, що додаткова винагорода на період дії воєнного часу належить до одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Тому, додаткова винагорода, установлена пунктом 1 Постанови № 168, не є складовою грошового забезпечення, з якого визначається грошова допомога для оздоровлення за 2024 рік та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача не стягується.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною щодо розрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )

Головуючий суддя О.К. Ковальчук