Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
провадження №ЗД/380/1/26
У Х В А Л А

з питань вжиття заходів забезпечення позову

11 лютого 2026 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Мартинюк Віталій Ярославович, розглянувши у м. Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову, -

в с т а н о в и в :

09.02.2026 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову до подання позову, в якій просить заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання законної сили рішенням суду у справі зберігати, вносити, повторно вносити, використовувати, відображати та поширювати в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (системі «Оберіг») та у застосунку «Резерв+» будь-яких відомостей про нібито порушення мною правил військового обліку та моє перебування у «розшуку»; заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання законної сили рішенням суду у справі звертатися до органів Національної поліції України на підставі таких відомостей.

Заява мотивована тим, що внесення та використання ІНФОРМАЦІЯ_2 відомостей про нібито порушення правил військового обліку та про перебування у «розшуку» створює реальний ризик незаконного застосування примусових заходів до вирішення спору по суті. Крім того, наявність таких відомостей у Реєстрі перешкоджає реалізації його права на бронювання як працівника підприємства оборонно-промислового комплексу, оскільки за наявності відмітки про «розшук» або порушення військового обліку фактично унеможливлюється процедура бронювання працівника, що спричиняє для нього істотні правові наслідки до вирішення справи судом. Незважаючи на зміни законодавства щодо можливості бронювання осіб з порушеннями військового обліку, фактичний механізм такого бронювання станом на дату подання цієї заяви відсутній. Вжиття зазначених заходів забезпечення позову не вирішує спір по суті, має тимчасовий характер та є співмірним заявленим позовним вимогам, оскільки їх невжиття створює реальний ризик подальшого застосування до нього примусових заходів на підставі спірних відомостей, що істотно ускладнить ефективний судовий захист та поновлення порушених прав.

Суд при вирішенні заяви про забезпечення адміністративного позову виходить з наступного.

Повісткою №6410023 заявника зобов`язано з`явитись 20.01.2026 року о 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження медичного огляду.

До матеріалів справи заявником долучено копії медичних висновків про його тимчасову непрацездатність, дійсні з 20.01.2026 року до 31.01.2026 року.

Також в матеріалах справи наявний витяг з військово-облікового документа «Резерв+» заявника від 21.01.2026 року, в якому вказано про порушення ним правил військового обліку; причина звернення до Нацполіції - не пройшли (відмовились від проходження) ВЛК. Дата звернення: 15.01.2026 року.

Заявник подав на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 звернення від 22.01.2026 року, в якому зазначив, що ним отримано повістку №6410023 з викликом на проходження медичного огляду, призначеного на 20.01.2026. У визначений у повістці час не мав можливості прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зв`язку з хворобою, що підтверджується листками непрацездатності та є поважною причиною неприбуття. Відповідно до статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, що підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються, зокрема, хвороба громадянина або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк. Також зазначено, що у разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ТЦК та СП або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. З огляду на викладене, цим зверненням повідомляє про причини неявки у строк, визначений у повістці, у межах триденного строку, передбаченого законом, а отже дію правомірно та у визначених законом межах. Просив вжити заходів щодо виправлення зазначеної ситуації, усунення її наслідків та зняття з так званого розшуку та видалення цього порушення з усіх реєстрів, та просив надати підтвердження вчинення даних дій, оскільки на час звернення до Національної поліції України він не порушив вимог законодавства, не відмовлявся від проходження ВЛК та діє виключно в межах і спосіб, визначених законом. Вказані дії з боку посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 порушують його права та законні інтереси й можуть містити ознаки перевищення службових повноважень та службової недбалості.

Листом від 26.01.2026 року ІНФОРМАЦІЯ_4 у відповідь на вказане звернення повідомив, що повісткою ОСОБА_1 було зобов`язано з`явитись 20.01.2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Враховуючи звернення, звертає увагу на дотримання термінів прибуття згідно вимог ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізаію».

ОСОБА_1 подав на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 звернення від 27.01.2026 року, в якому зазначив, що робив звернення 22.01.2026 року та повідомив про поважну причину своєї відсутності - хворобу, яка підтверджена листками непрацездатності. 27.01.2026 року був на огляді в лікаря і йому продовжили термін непрацездатності до 31.01.2026 року включно. Отже, з 20.01.2026 року до 31.01.2026 року перебуває на лікуванні, що є підтверджено офіційними документами та не може з`явитися на виклик по повістці з поважних причин, про що повідомляє у встановленому законом порядку.

Відповідно до витягу з військово-облікового документа «Резерв+» ОСОБА_1 від 02.02.2026 року, останнім порушено правила військового обліку; причина звернення до Нацполіції - не прибули за повісткою до ТЦК та СП. Дата звернення: 30.01.2026 року.

Відповідно до витягу з військово-облікового документа «Резерв+» ОСОБА_1 від 05.02.2026 року, останнього розшукує ТЦК.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову згідно ч. 2 ст. 150 КАС України допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ст. 151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У ч. 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Розглядаючи аргументи заяви про забезпечення позову судом враховано таке.

Забезпечення позову це надання позивачу тимчасової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням законної сили.

При цьому, слід зазначити, що заходи забезпечення позову не повинні порушувати права та інтереси інших осіб, бути співмірними з предметом спору.

Суд звертає увагу, що у даному випадку матеріали справи не містять доказів того, що до заявника були застосовані чи будуть застосовані будь-які примусові заходи зі сторони представників ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зокрема, доказів того, що його направляють, переводять, переміщають, відряджають для проходження військової ним надано не було.

Обгрунтування вказаної обставини також не містить і сама заява про забезпечення позову.

Як наслідок, заявником жодним чином не обґрунтовано співмірність, співвідношення негативних наслідків від вжиття зазначених ним заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, а також відповідність вказаного виду забезпечення позову позовним вимогам у позовній заяві.

Викладені заявником у його заяві про забезпечення позову аргументи є лише його припущеннями.

Відтак, у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову від 09.02.2026 року.

Керуючись ст.ст. 2, 150-154, 248, 256, 293-295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви від 09.02.2026 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мартинюк В.Я.