Справа № 300/7461/25
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2026 р. справа № 300/7461/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі: судді Гомельчука С.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Зленко Віталій Анатолійович, до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування акту, припису,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач), в інтересах якого діє представник Зленко Віталій Анатолійович (представник позивача), звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області щодо складання припису про усунення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки №1/24-43 від 18.09.2025;

- скасувати припис про усунення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки №1/24-43 від 18.09.2025.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04.09.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення позапланової перевірки на предмет дотримання та виконання ним вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки за місцем здійснення господарської діяльності, а саме в приміщенні магазину продпромтоварів «Господар». 18.09.2025 в приміщенні магазину продпромтоварів «Господар» був проведений позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки. За результатами проведеної позапланової перевірки посадовими особами контролюючого органу складено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки №1/24-43 від 18.09.2025. Позивач не погоджується із вказаним приписом та зауважує, що відповідно до пункту 1.2. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва», ці норми застосовують під час проектування і будівництва будинків, також їх реконструкції, капітального ремонту, технічного переоснащення, реставрації. Разом з тим, позивач з 2011 року реконструкцію та інші дії щодо приміщення магазину «Господар» не здійснював, отже ДБН не може бути застосований.

Крім того, Правила пожежної безпеки в Україні, які затверджені наказом МВС від 30.12.2014 №1417 (далі - ППБУ), набрали чинності 10.04.2015, тобто також вже після будівництва магазину «Господар», прийняття його в експлуатацію та реєстрації права власності на нього. Посилання відповідача на ДБН В 1.1-7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» та ДБН В.2.5.-74:2013 «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування» є безпідставним, адже вказані ДБН не входять до переліку нормативно-правових актів, додержання вимог якого здійснює відповідач при плановій чи позаплановій перевірці. Також відповідач встановив порушення, що об`єкт не забезпечено розрахунковим запасом води для цілей зовнішнього пожежогасіння у відповідності до вимог ДБН В.2.5-74:2013 (пункт 2.1 розділу IV ППБУ, п.6.2.13, 6.2.1., табл.5). При цьому, при здійсненні заходів державного нагляду, неодноразово зверталася увага посадової особи контролюючого органу на ті обставини, що біля магазину «Господар» розташована пожежна водойма, яка перебувала/ перебуває на балансі Іллінецького сільського будинку культури, який, у свою чергу, знаходиться поряд з магазином «Господар». Також представник контролюючого органу не з`ясував тих обставин, що в с.Іллінці Коломийського району Івано-Франківської області відсутній центральний водопровід.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

11.11.2025 на адресу суду від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник заперечив щодо задоволення позовних вимог. У відзиві представниця зазначає, що позивач звернувся до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області із заявою про проведення планового заходу зі здійсненням державного нагляду (контролю) від 04.08.2025 (вх. №54/8130 від 08.09.2025) щодо дотримання та виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в приміщенні магазину «Господар», яке знаходиться за адресою: вул. Б. Хмельницького, 1, с. Іллінці, Коломийський район, Івано-Франківська область. Відповідно до наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області від 12.09.2025 №НС-311/54 у період з 17 по 18 вересня 2025 року зобов`язано провести позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки магазину «Господар» фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за зазначеної вище адресою. З 17.09.2025 по 18.09.2025 посадовими особами Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки магазину «Господар» ФОП ОСОБА_1 .

За наслідком проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП ОСОБА_1 було складено акт від 18.09.2025 №2/24-41. 18.09.2025 відповідачем винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки №1/24-43. Представниця стверджує, що припис є правомірним та стосується усунення позивачем порушень вимог законодавства. Припис спрямований на усунення позивачем конкретних порушень законодавства, виявлених у ході перевірки, містить перелік документально підтверджених порушень, що допущені позивачем, кожне порушення у приписі належним чином сформульовано відповідно до вимог чинного законодавства, припис вказує на обов`язок позивача дотримуватися вимог чинного законодавства. При цьому припис не носить попереджувальний чи рекомендаційний характер, а є обов`язковим до виконання.

Окремо представниця наголошує на тому, що проведення планових і позапланових заходів державного нагляду (контролю) є обов`язком відповідача, як суб`єкта владних повноважень, наділеного відповідними функціями, з метою здійснення контролю за додержанням суб`єктами господарювання вимог законодавства з питань цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, виявлення порушень і запобігання виникненню надзвичайних ситуацій, захисту життя та здоров`я людей, а у разі виявлення порушень суб`єктом господарювання, щодо якого здійснюється перевірка, вказаних вимог законодавства, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, вправі складати приписи про їх усунення, які є обов`язковими для виконання такими суб`єктами господарювання.

Представник позивача скористався правом подання відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 19.11.2025. Представник позивача зауважує, що підписання позивачем оскаржуваних документів та відсутність до них зауважень не свідчить про погодження з такими документами і не позбавляє позивача права в подальшому оскаржувати такі документи до суду.

25.11.2025 на адресу суду від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області надійшли заперечення на відповідь на відзив. Представниця наголошує, що посадові особи Головного управління при складанні Акту від 18.09.2025 №2/24-41 та Припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки №1/24-43 від 18.09.2025 діяли правомірно, відповідно до вимог чинного законодавства України; зазначені Акт та Припис є правомірними та законними.

Ухвалою суду від 18.12.2025 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Зленко Віталій Анатолійович, до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області в частині позовних вимог щодо оскарження дій Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області щодо складання Акту за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки №2/24-41 від 18.09.2025 та скасування акту, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки №2/24-41 від 18.09.2025. В іншій частині позовних вимог - продовжено розгляд справи.

Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив таке.

04.09.2025 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області із заявою про проведення позапланової перевірки на предмет дотримання та виконання ним вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки за місцем здійснення господарської діяльності, а саме в приміщенні магазину продпромтоварів «Господар» (а.с.70).

За результатами проведення планового (позапланового) заходу Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області складено акт від 18.09.2025 №2/24-41, в якому зафіксовано наступні порушення:

- об`єкт забезпечити розрахунковим запасом води для цілей зовнішнього пожежогасіння у відповідності до вимог ДБН В.2.5.-74:2013;

- торгівельну залу від складського приміщення відділити протипожежними дверима;

- забезпечити зберігання товарів, які містять ЛЗР, ГР, горючі гази, у спеціально пристосованих приміщеннях;

- представити проектну документацію розроблену і затверджену згідно з чинним законодавством та з урахуванням вимог Регламенту робіт з вогнезахисту на проведення робіт з вогнезахисного обробляння;

- представити акт перевірки відповідності вогнезахисту, який готується виконавцем робіт;

- забезпечити дотримання нормативної ширини основних евакуаційних проходів у торгівельній залі;

- забезпечити розміщення електрощитової та вимикачів освітлювальної мережі поза межами складського приміщення;

- для приміщення складського призначення визначити категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б.В.1.1.-36:2016;

- у складському приміщенні забезпечити прокладання проводів і кабелів по горючих основах (конструкціях, деталях) у трубах, коробах.

18.09.2025 Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області винесено Припис №1/24-43 про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, виявлених під час перевірки (а.с.52-53).

Не погодившись із Приписом відповідача про порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки №1/24-43 від 18.09.2025, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з частиною 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» 05.04.2007 №877-V (далі - Закон 877-V).

Статтею 1 Закону №877-V (в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду з цим позовом, далі - Закон №877-V) визначені такі терміни:

державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища;

заходи державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону №877-V виключно законами встановлюються, зокрема: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Згідно зі статтею 6 Закону №877-V підставами для здійснення позапланових заходів, зокрема, є перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону (частина 2 статті 6 Закону №877-V).

Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю) (частина 3 статті 6 Закону №877-V).

Строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - двох робочих днів. Продовження строку здійснення позапланового заходу не допускається (частина 4 статті 6 Закону №877-V).

Так, частиною 7 статті 7 Закону № 877-V передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку (частина 8 статті 7 Закону № 877-V).

На підставі частини 1 статті 8 Закону № 877-V орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема:

вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства;

надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків;

застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

Кодекс цивільного захисту України (в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду з цим позовом, далі - КЦЗ України) регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності (стаття 1 КЦЗ України).

Статтею 64 КЦЗ України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: 1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; 2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; 3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Згідно зі статтею 66 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Відповідно до пунктів 1, 11, 18 частини 1 статті 67 КЦЗ України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить:

здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у ст. 65 цього Кодексу;

складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень;

застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог законодавства з питань цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Згідно з частинами 2, 3 статті 68 КЦЗ України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відтак, дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області щодо складання Припису про усунення ОСОБА_1 порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки №1/24-43 від 18.09.2025 не є неправомірними, адже складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень безпосередньо відноситься до повноважень відповідача, а тому підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Разом з тим, у разі незгоди із приписами, постановами, розпорядженнями центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, щодо усунення порушень встановлених законодавством вимог з питань техногенної та пожежної безпеки можуть бути оскаржені до суду в установлений законом строк.

Зі змісту акту від 18.09.2025 №2/24-41 вбачається порушення позивачем пункту 2.3 розділу ІІІ ППБУ, пункту 6.4, табл. 3 ДБН В.1.1-7:2016, а саме торгівельну залу від складського приміщення не відділено протипожежними дверима (п.2 Припису).

ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» набрали чинності 01.06.2017.

Відповідно до пункту 1.2. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва», ці норми застосовують під час проектування і будівництва будинків, також їх реконструкції, капітального ремонту, технічного переоснащення, реставрації.

Отже, вказані вимоги стосуються об`єктів, які проєктуються, будуються, реконструюються та розпочинають свою діяльність, про що також дійшов висновку Верховний Суд у постанові від 19.09.2019 у справі № 826/19328/16 та ВАСУ в ухвалі від 20.10.2016 у справі № 820/7411/15.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане 20.01.2011 Виконавчим комітетом Іллінецької сільської ради, на праві приватної форми власності ОСОБА_1 належить нежитлова будівля (приміщення магазину продпромтоварів) загальною площею 351,0 кв.м. (а.с.22).

Згідно з технічним паспортом на нежитлову будівлю (приміщення магазину продпромтоварів) від 23.12.2021 вказано, що рік спорудження/реконструкції магазину продпромтоварів 2005 (а.с.33).

Водночас у матеріалах справи відсутні докази, що позивач після набрали чинності ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» - 01.06.2017, здійснював реконструкцію та інші дій щодо будівлі, а отже ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» не може бути застосований.

Також в акті від 18.09.2025 №2/24-41 у пункті 1 вказано порушення п.6.2.13, 6.2.1 табл.5, ДБН В.2.5-74:2013, а саме об`єкт не забезпечено розрахунковим запасом води для цілей зовнішнього пожежогасіння у відповідності до вимог ДБН В.2.5-74:2013 (п.1 Припису).

Згідно з пунктом 22 розділу ІІ Правил №1417 під час експлуатації об`єктів забороняється знижувати рівень пожежної безпеки, встановлений законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта.

Відповідно до пункту 6.2 ДБН В.2.5-74:2013 "Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування", затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.04.2013 №133, зовнішній протипожежний водопровід слід передбачати на території населених пунктів, підприємствах виробничого, аграрно-промислового комплексу, складського призначення та інших, окрім зазначених у 1.3. Зовнішній протипожежний водопровід рекомендується об`єднувати з питним або виробничим водопроводом підприємств. Допускається приймати зовнішнє протипожежне водопостачання з ємкостей (резервуарів, водойм) з урахуванням вимог 13.3.1-13.3.7 для: ДБН В.2.5-74:2013 20 - населених пунктів з чисельністю жителів до 5 тис. включ.; - окремо розташованих громадських будівель об`ємом до 1000 м3 включ.; - населених пунктів, що не мають кільцевого протипожежного водопроводу; - виробничих будівель категорій В, Г і Д з витратою води на зовнішнє пожежогасіння 10 л/с; - складів грубих кормів об`ємом до 1000 м3 включ.; - складів мінеральних добрив з об`ємом будівель до 5000 м3 включ.; - будівель радіотелевізійних передавальних станцій; - будівель холодильників і сховищ овочів і фруктів; - автозаправних станцій, автозаправних комплексів, що розташовані за межами населених пунктів; - автозаправних станцій, автозаправних комплексів, розташованих у межах населених пунктів, розрахункові витрати води на зовнішнє пожежогасіння яких не перевищує 15 л/с.

Допускається не передбачати протипожежне водопостачання для таких об`єктів: - населених пунктів з розрахунковою чисельністю жителів до 50 включ. при забудові будівлями висотою до двох поверхів та загальною площею до 250 м2 включ.; - окремо розташованих за межами населених пунктів підприємств громадського харчування (їдальні, закусочні, кафе тощо) при об`ємі будівель до 1000 м3 включ. і підприємств торгівлі при площі до 150 м2 включ. (за винятком промтоварних магазинів), а також громадських будівель І і II ступенів вогнестійкості об`ємом до 250 м3 включ. розташованих у населених пунктах; - виробничих будівель І та II ступенів вогнестійкості категорії Д об`ємом до 1000 м3 (за винятком будівель з горючими утеплювачами); - заводів із виготовлення залізобетонних виробів і товарного бетону з будівлями І та II ступенів вогнестійкості, розташованих у населених пунктах, обла- ДБН В.2.5-74:2013 21 днаних мережами водопроводу, за умови розміщення гідрантів на відстані не більше ніж 200 м від найбільш віддаленої будівлі заводу; - сезонних універсальних приймально-заготівельних пунктів сільськогосподарських продуктів при об`ємі будівель до 1000 м3 включ.; - будівель складів горючих матеріалів і негорючих матеріалів у горючій упаковці площею до 50 м2 включ.

Загальні витрати води для гасіння пожежі визначаються як сумарна витрата на зовнішнє пожежогасіння, внутрішнє пожежогасіння (відповідно до ДБН В.2.5-64) та роботу систем протипожежного захисту (відповідно до ДБН ДБН В.2.5-74:2013 26 В.2.5-56).

Згідно з пунктом 13.3 ДБН В.2.5-74:2013 зберігання пожежного об`єму води в спеціальних резервуарах або відкритих водоймах допускається для підприємств та населених пунктів, зазначених в 6.2.1.

Об`єм пожежних резервуарів і водойм слід визначати з урахуванням ДБН В.2.5-74:2013 188 розрахункових витрат води та тривалості гасіння пожеж згідно з 6.2.3 - 6.2.7 та 6.2.13. Об`єм відкритих водойм необхідно розраховувати з урахуванням можливого випаровування води та утворення льоду. Перевищення кромки відкритої водойми над найвищим рівнем води в ньому повинно бути не менше ніж 0,5 м. До пожежних резервуарів, водойм і приймальних колодязів слід забезпечувати вільний під`їзд пожежних машин з покриттям доріг згідно з 17.1.6. У місцях розташування пожежних резервуарів та водойм слід передбачати під`їзди з майданчиками (пірсами) розмірами не менше ніж 12 м х 12 м, а поблизу мають бути встановлені покажчики згідно з НАПБ А.01.001, ДСТУ ISO 6309 та ГОСТ 12.4.026.

Кількість пожежних резервуарів або водойм повинна бути не менше двох, при цьому в кожному з них слід зберігати 50% об`єму води на пожежогасіння. Подачу води в будь-яку точку пожежі потрібно забезпечувати з двох сусідніх резервуарів або водойм.

Пожежні резервуари або водойми слід розміщувати за умови обслуговування ними будівель, які знаходяться у радіусі: - за наявності пожежного автомобіля, обладнаного пожежним насосом - 200 м; - за наявності пожежних мотопомп - від 100 м до 150 м в залежності від типу мотопомп. Для збільшення радіуса обслуговування допускається прокладання від резервуарів або водойм тупикових трубопроводів довжиною не більше ніж 200 м з урахуванням вимог.

Відстань від точки забору води з резервуарів або водойм до будівель III, IlІa, IV, IVa та V ступенів вогнестійкості та до відкритих складів горючих матеріалів повинна бути не менше ніж 30 м, до будівель, споруд та установок з ЛЗР, ГР та ГГ - не менше ніж 40 м (крім випадків, обумовлених іншими нормативними документами), до будівель І та II ступенів вогнестійкості -не менше ніж 10 м. ДБН В.2.5-74:2013 189.

Подачу води для заповнення пожежних резервуарів і водойм потрібно передбачати з міських мереж по пожежних рукавах довжиною до 250 м. На підставі технічних або містобудівних умов та обмежень довжину пожежних рукавів допускається збільшувати до 500 м. 13.3.6 Якщо безпосередній забір води з пожежного резервуара або водойми пожежними автомобілями, що обладнані пожежними насосами або мотопомпами ускладнений, слід передбачати приймальні колодязі об`ємом від 3 м3 до 5 м3 .

Діаметр трубопроводу, який з`єднує резервуар або водойму з приймальним колодязем, слід приймати за умови пропуску розрахункової витрати води на зовнішнє пожежогасіння, але не менше ніж 200 мм. Перед приймальним колодязем на з`єднувальному трубопроводі потрібно встановлювати колодязь із засувкою, штурвал якої слід виводити під кришку люка. На з`єднувальному трубопроводі з боку водойми потрібно передбачати решітку.

Пожежні резервуари та водойми обладнувати переливними та спускними трубопроводами не потрібно.

Пунктом 6.2.13 ДБН В.2.5-74:2013 визначено, що тривалість гасіння пожежі слід приймати 3 год, а для будівель І та II ступенів вогнестійкості категорій Г та Д з негорючим утеплювачем - 2 год.

Згідно із інформацію, наданою Заболотівською селищною радою від 11.07.2025 №1655/0127, на адвокатський запит від 04.07.2025, судом встановлено, що біля магазину «Господар» знаходиться пожежна водойма, призначена для зберігання протипожежного запасу води. Відстань від будівлі магазину «Господар» до пожежної водойми складає 16 метрів. Також вказано про відсутність в с. Іллінці Коломийського району Івано-Франківської області центрального водопроводу, який може забезпечувати належний тиск води для використання пожежних гідрантів (а.с.67).

Водночас у матеріалах справи немає відповідних розрахунків щодо необхідної кількості води для здійснення пожежогасіння на території магазину «Господар», а також беручи до уваги, що в акті перевірки №2/24-41 від 18.09.2025 відсутнє посилання на конкретні вимоги витрат води на пожежогасіння, які пред`являються саме до позивача, із відповідними розрахунками, суд доходить висновку про недоведеність відповідачем порушення позивачем ДБН В.2.5-74:2013 про незабезпечення об`єкту необхідною кількістю води для здійснення пожежогасіння.

Крім того, відповідачем не спростовано, що пожежна водойма не є тим самим запасом води для цілей зовнішнього пожежогасіння, за умови якщо вона правильно облаштована, має необхідний об`єм води і покриває нормативні потреби об`єкта.

Щодо п.4 та п.5 Припису №1/24-43 від 18.09.2025 суд враховує, що позивачем вжито заходів щодо виготовлення проектної документації з поверхневої вогнезахисної обробки дерев`яних конструкцій даху нежитлової будівлі в с. Іллінці Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.109-123). Однак така документація не була представлена на час контролюючого заходу.

Також у позовній заяві позивач вказує про усунення порушень, вказаних у п. 8 Припису 1/24-43 від 18.09.2025.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази щодо усунення виявлених порушень норм законів та підзаконних нормативно-правових актів, або вжиття заходів по їх усуненню, зокрема зазначених у п.4 та 5 Припису №1/24-43.

У силу вимог Закону № 877-V таким доказом може бути акт перевірки, який би зафіксував відсутність порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.02.2020 у справі № 826/15768/18.

Відповідно до статті 6 Закону № 877-V, підставами для здійснення позапланових заходів, зокрема є: подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Отже, в силу вимог вищевказаної статті Закону № 877-V, позивач мав би звернутися з письмовою заявою до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням та для перевірки усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час вже проведеної перевірки.

Аналогічна позиції викладена у постанові Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 320/5696/18, які в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховані судом у спірних правовідносинах.

Разом із тим, позивач, передбачених статтею 6 Закону № 877-V дій щодо перевірки усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час перевірки, не вчинив.

Отже, підстави для скасування вищезначених пунктів Припису від 18.09.2025 №1/24-43 відсутні.

Також у акті від 18.09.2025 №2/24-41 зафіксовано порушення щодо дотримання ширини основних евакуаційних проходів у торгівельній залі (повинно бути не менше 1,6 м.), чим порушено вимоги ДБН В.2.2-23:2009 п. 8.8 (п.6 Припису).

Слід зазначити, що ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі» були затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва № 4 від 19.01.2009 р. і їх норми поширюються на проектування нових, реконструкцію і розширення існуючих будинків та окремих приміщень підприємств роздрібної торгівлі (магазинів, ринків), за винятком будинків оптової (гуртової) торгівлі, магазинів із продажу автомобілів (автосалонів) запчастин до них, магазинів зброї, магазинів-складів будівельних матеріалів, магазинів виробничих фірм, а також магазинів тимчасового функціонування.

Як зазначалося судом вище, згідно з технічним паспортом на нежитлову будівлю (приміщення магазину продпромтоварів від 23.12.2021 вказано, що рік спорудження/реконструкції магазину продпромтоварів 2005.

Враховуючи вищенаведене, виконання облаштування дверей можливо буде провести при реконструкції або розширенні торгівельного центру.

Також суд звертає увагу, що в акті від 18.09.2025 №2/24-41 відповідачем встановлено порушення пункту 2.5.11 ДНАОП 0.00-1.32-01 «Правила будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок» (далі-Правил) (п.9 Припису).

Правила будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок затверджені наказом Міністерства праці та соціальної політики №272 від 21.06.2001. Наказ введено в дію з 1 січня 2002 року.

Вимоги Правил поширюються на електрообладнання спеціальних електроустановок напругою до 10 кВ будинків та споруд, які будуються або реконструюються в Україні, а саме: електроустановки житлових, громадських, адміністративних та побутових будинків; будинків і споруд фізкультурно-оздоровчих, спортивних і культурно-видовищних, закладів дозвілля та культових; електроустановки у вибухонебезпечних та пожежонебезпечних зонах; електроустановки вантажопідіймальних машин (кранів), ліфтів; електрозварювальні установки та установки електричного кабельного обігрівання.

Відповідно до п. 2.5.11 Правил прокладання проводів і кабелів по горючих основах (конструкціях, деталях) повинно виконуватися захищеним (у трубах, коробах). Допускається відкрите прокладання на відстані від горючих основ не менше ніж 10 мм.

У разі неможливості забезпечення вказаної відстані слід відокремлювати кабель або провід від горючої поверхні шаром негорючого матеріалу, який виступає з кожного боку проводу (кабеля) не менше ніж на 10 мм.

Суд зауважує, що такі вимоги поширюють свою дію на магазин «Господар», проте таких позивачем не дотримано, а отже підстави для скасування п. 9 Припису від 18.09.2025 №1/24-43 немає.

Щодо доводів представника позивача про те, що Правила пожежної безпеки в Україні, які затверджені наказом МВС від 30.12.2014 №1417, набрали чинності 10.04.2015, тобто після будівництва магазину «Господар», прийняття його в експлуатацію, суд зауважує про таке.

Відповідно до п. 3 та п. 7 Припису від 18.09.2025 №1/24-43 відповідачем зафіксовано порушення позивачем пункту 4.2 глави 4 розділу VI ППБУ, згідно з яким позивач повинен забезпечити зберігання товарів, які містяться ЛЗР, ГР, горючі гази, у спеціально пристосованих приміщеннях, а також порушення п.1.15 глави 1 розділу IV ППБУ, у відповідності до якого необхідно забезпечити розміщення електрощитової та вимикачів освітлюваної мережі поза межами складського приміщення.

Пунктом 1,15 глави 1 розділу IV ППБУ визначено, що для загального відключення силових та освітлювальних мереж складських приміщень з вибухонебезпечними і пожежонебезпечними зонами будь-якого класу, архівів, книгосховищ та інших подібних приміщень необхідно передбачати встановлення апаратів відключення (вимикачів) поза межами (ззовні) вказаних приміщень на негорючих стінах (перегородках) або на окремих опорах. Спільні апарати відключення (вимикачі) слід розташовувати в ящиках з негорючих матеріалів або в нішах, які мають пристосування для пломбування та замикання на замок.

Згідно з пунктом 4.2 глави 4 розділу VI ППБУ товари, які містять ЛЗР, ГР, горючі гази, необхідно зберігати окремо від інших товарів у спеціально пристосованих приміщеннях.

Як зазначено вище, п. 21 ч. 1 ст. 20 КЦЗ України до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту віднесене забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.

За приписами п. 1 ППБ ці Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд.

Пунктом 2 ППБ визначено, що ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами державної влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Отже, вимоги ППБ є обов`язковими до виконання позивачем незалежно від року побудови (введення в експлуатацію належних йому будівель), оскільки такі будівлі експлуатуються в період дії ППБ, отже посилання позивача на приписи ст. 58 Конституції України є безпідставним.

Відтак, суд виснує, що пункти 3-5, 7-9 Припису є законними та не підлягають скасуванню.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 74 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 76 КАС України).

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищевикладене, позовні вимоги належать до задоволення в частині скасування пунктів 1, 2 та 6 Припису. В іншій частині позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, до стягнення з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 , належать судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн (50%), понесення яких підтверджується квитанцією від 15.10.2025, яка міститься серед матеріалів справи.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати пункти 1, 2, 6 Припису Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області про порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки №1/24-43 від 18.09.2025.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області (, вул. Франка, 6, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гомельчук С.В.