Справа № 140/6868/25
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 рокуЛьвівСправа № 140/6868/25 пров. № А/857/48972/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

за участю секретаря Волчанського А.І..

представника апелянта Роскошнова Д.А.,

представника позивача Слупко О.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року (ухвалене головуючим суддею Андрусенко О.О. о 14 год. 50 хв. у м. Луцьк, повне судове рішення складено 03 листопада 2025 року) у справі № 140/6868/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «У-КРЕЙН» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09.06.2025 № про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств (податкове зобов`язання 1 368 054,00грн, штрафні санкції 342 013,50грн); від 09.06.2025 № про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість (податкове зобов`язання 141 667,00грн, штрафні санкції 35 416,75грн); від 25.03.2025 №096162408 про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (податкове зобов`язання 79 590,12 грн, штрафні санкції 14 865,58 грн, пеня 32 170,76 грн); від 25.03.2025 № 096202408 про збільшення грошового зобов`язання з військового збору (податкове зобов`язання 5 438,69 грн, штрафні санкції 1 015,81 грн, пеня 2 198,33 грн); від 25.03.2025 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 1020,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що ТзОВ «У-КРЕЙН» належними доказами підтвердило реальність, доцільність і зв`язок господарських операцій із діяльністю підприємства, висновки ГУ ДПС у Волинській області про їх нереальність є безпідставними, а податкові повідомлення-рішення про збільшення грошових зобов`язань з податку на прибуток та ПДВ за операціями з ТзОВ «МИТЬ» є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Крім того, ГУ ДПС у Волинській області в акті перевірки поставило під сумнів реальність послуг технічного випробування та аналізу обладнання, наданих позивачу компанією Ою Деутек Аб, посилаючись на відсутність належних актів виконаних робіт, не підтвердження доходу та недостатність трудових ресурсів у контрагента, у зв`язку із чим податковим повідомленням-рішенням від 09.06.2025 № було збільшено податкові зобов`язання з податку на прибуток на 6807259,00 грн та курсову різницю на 84712,00 грн.

ТзОВ «У-КРЕЙН» стверджує, що операції мали реальний характер і були спрямовані на пошук нових видів продукції для продажу з метою отримання прибутку. У 2022 році після виходу з холдингу Cargotec (HIAB) товариство вивчало фінське обладнання для продажу в Україні, для чого залучало компанію Ою Деутек Аб за договорами №220429, №220701, №220801, №221201, №230403, №230601, №240201, №240304, якими передбачено технічне випробування та аналіз обладнання, акти наданих послуг містять інформацію про учасників, перелік та вартість послуг, що дозволяє встановити зміст операцій.

Щодо компенсації вартості пального, то позивач зазначає, що така виплата не є додатковим благом, оскільки пов`язана з виконанням працівником трудових обов`язків (службове використання автомобіля), а отже, не підлягає оподаткуванню ПДФО та військовим збором.

Відтак, на переконання позивача, висновки ГУ ДПС про порушення обов`язків податкового агента не відповідають фактичним обставинам справи та нормам податкового законодавства, у зв`язку із чим податкові повідомлення-рішення від 25.03.2025 №096162408 та №096202408 є незаконними та підлягають скасуванню. Похідне від них податкове повідомлення-рішення № щодо недостовірних відомостей звітності 1-ДФ та 4-ДФ також є незаконним та підлягає скасуванню.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22.10.2025 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 09.06.2025 №, від 09.06.2025 №, від 25.03.2025 №096162408, від 25.03.2025 № 096202408, від 25.03.2025 №.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належними та допустимими доказами доведено реальність господарських операцій з ТзОВ «МИТЬ» з передпродажної підготовки обладнання, а тому податкові повідомлення-рішення від 09.06.2025 № та № в частині наданих послуг передпродажної підготовки ТзОВ «МИТЬ» підлягають скасуванню.

Суд першої інстанції також дійшов висновку, що ТОВ «У-КРЕЙН» під час перевірки надало належні документи, які у взаємозв`язку підтверджують реальність господарських операцій з компанією Оу Deutec Аb та наявність ділової мети їх здійснення. Натомість податковий орган, узагальнивши всі операції без урахування їх змісту, економічного ефекту та документального підтвердження за кожним договором окремо, визнав їх нереальними без наведення конкретних підстав і доказів.

Крім цього, суд вказав, що висновок відповідача про порушення ТзОВ «У-КРЕЙН» вимог підпункту «г» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.5 статті 167, підпункту 168.1.4 пункту 168.1 статті 168, пп. «а» пункту 176.2 статті 176 ПК України є безпідставним, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи та не ґрунтується на положеннях податкового законодавства, відтак, у ТОВ «У-КРЕЙН» відсутній обов`язок утримання та/або сплати ПДФО у сумі 79 590,12 грн та військового збору у сумі 5 438,69 грн за період з січня 2018 по червень 2024 року.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та в прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що відсутність реального (документального) підтвердження наданих послуг, а також недостатність трудових ресурсів у контрагента - нерезидента, свідчать про відсутність реального здійснення господарських операцій між ОСОБА_1 та ТОВ «У КРЕЙН» щодо придбання послуг за період із 01.01.2018 по 30.09.2024.

Також вказує, що суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат є додатковим благом, який має включатися до оподатковуваного доходу та належним чином оподатковуватися (мають утримуватися та сплачуватися податки та збори). Зважаючи на обов`язок юридичної особи нараховувати та сплачувати податок на доходи фізичних осіб при виплаті (наданні) будь-якого виду доходів, який надається фізичній особі, такий обов`язок розповсюджується на юридичну особу і у випадку надання суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат у вигляді проведених нарахувань та сплати сум податку на доходи фізичних осіб (військового збору) за рахунок власних коштів.

Відтак сума коштів у розмірі не утриманого податку (збору) є доходом у вигляді додаткового блага та оподатковується податком на доходи фізичних осіб (військовим збором) на загальних підставах.

Аналогічна ситуація стосується також нарахування та сплати військового збору, який нараховується та сплачується за правилами, які встановлені для податку на доходи фізичних осіб, та має аналогічні об`єкта та базу оподаткування.

Крім цього, зазначає, що дослідивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги адвоката, їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи предмет спору, конкретні обставини справи, слід прийти до висновку, що сума заявлена до відшкодування у розмірі 10000 грн є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг

Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача, заперечив проти задоволення апеляційної скарги та надав пояснення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що ТзОВ «У-КРЕЙН» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10.04.2008 ота здійснює наступні види діяльності КВЕД: 46.69 оптова торгівля іншими машинами й устаткованням (основний); 45.19 торгівля іншими автотранспортними засобами; 45.31 оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 73.20 дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; 33.12 ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення; 33.20 установлення та монтаж машин і устатковання; 46.14 діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткованням, суднами та літаками; 46.18 діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; 62.02 консультування з питань інформатизації; 63.99 надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у.; 73.11 рекламні агентства; 28.12 виробництво гідравлічного та пневматичного устатковання; 28.22 виробництво підіймального та вантажно-розвантажувального устатковання; 28.29 виробництво інших машин і устатковання загального призначення, н. в. і. у.; 29.10 виробництво автотранспортних засобів; 29.20 виробництво кузовів для автотранспортних засобів, причепів і напівпричепів; 29.32 виробництво інших вузлів, деталей і приладдя для автотранспортних засобів; 45.11 торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; 45.20 технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 71.12 діяльність у сфері інжинірингу, геології і геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 71.20 технічні випробування та дослідження (т.1, а.с.9).

Відповідно до наказу від 07.01.2025 №67-п (т.2, а.с.13 зворот) на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, статті 77, підпункту 69.35-2 пункту 69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України (далі ПК України), Закону України від 08.07.2010 №2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування (далі Закон №2464-VI), ГУ ДПС у Волинській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТзОВ «У-КРЕЙН» за період діяльності з 01.10.2018 по 30.09.2024 з метою дослідження питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та за період діяльності з 01.01.2011 по 30.09.2024 з питань своєчасності, достовірності та повноти сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, із врахуванням вимог пунктів 102.1, 102.3 статті 102 ПК України (т.1, а.с.13 зворот)

Відповідно до наказу ГУ ДПС у Волинській області від 07.02.2025 №463-п, термін проведення перевірки ТзОВ «У-КРЕЙН», призначеної згідно наказу ГУ ДПС у Волинській області від 07.01.2025 №67-п було продовжено на 5 робочих днів з 11.02.2025 (т.1, а.с.14).

13.02.2025 на адресу ТзОВ «У-КРЕЙН» був направлений запит №1 про надання письмових пояснень та їх документального підтвердження (т.1, а.с. 15).

У відповідь на зазначений запит, 14.02.2025 ТзОВ «У-КРЕЙН» надало письмові пояснення за вих. №250214 (т.1, а.с. 16-17).

За результатами перевірки ГУ ДПС у Волинській області складено акт від 24.02.2025 №5183/07-01/35778288 (т.1, а.с.32-93), яким встановлено порушення позивачем:

- пунктів 1.2, 2.1, 2.2, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №8, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, пунктів 5, 6, 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 19.01.2000 №27/4248, пункту 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 №168/704, пп.14.1.36, пп.14.1.231, п.14.1 ст.14, ст. 22, ст.23, п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. N 2755-VI із змінами та доповненнями ТОВ «У-Крейн» встановлено заниження податку на прибуток який підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 1 861 573 грн., в тому числі за 2019 рік в сумі 102 430 грн., за 2021 рік в сумі 40 671 грн., за 2022 рік в сумі 613 037 грн., за 2023 рік 820 034 грн. та за 9 міс. 2024 року в сумі - 285 401 грн.

- п. п. 14.1.36, п.п. 14.1.231 п. 14.1 ст.14, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6. ст.. 198 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України №2755-VI (зі змінами та доповненнями) в редакції, яка діяла на момент вчинення правопорушення, встановлено заниження задекларованих суб`єктом господарювання показників, які підлягають сплаті до бюджету на загальну суму - 173 350 грн. в т.ч. за грудень 2021 на суму 4 267 грн., лютий 2022 на суму 1 917 грн., грудень 2022 на суму 140 000 грн., травень 2023 на суму 27 166 грн;

- п.п 51.1. ст. 51 та пп. б п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України та пп. 3.1., 3.2., 3.3, 3.4, 3.5 п. З (п.п2 п.4 розділ 4 у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.12.2020 р. N 773) Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015р. №4, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 р. за N 111/26556. В результаті чого за період що підлягав перевірці підприємством (податковим агентом) подано не в повному обсязі, з недостовірними відомостями податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку -форма 1-ДФ за 1,2,3,4 квартал 2018 року; 1,2,3,4 квартал 2019 року; 1,2,3,4 квартал 2020 року; Додаток 4-ДФ за 1,2,3,4 квартал 2021 року; 4 квартал 2022 року; 1,2,3,4 квартал 2023 року; 2 квартал 2024 року;

- підпункту «г» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 , пп. 167.5 ст. 167, пп. 168.1.4 п. 168.1 ст. 168, пп. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, не включено до загального місячного оподатковуваного доходу платника податку дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат(втрат) на загальну суму - 442167,36 грн.(362577,28*1,219512). В результаті чого не нараховано та не утримано, та/або не сплачено (не перераховано) податок на доходи фізичних осіб податковим агентом, до або під час виплати доходу на загальну суму 79590,12 грн, а саме: ПДФО за січень 2018 року у сумі - 1389,91грн; ПДФО за березень 2018 року у сумі - 410,84грн; ПДФО за травень 2018 року у сумі - 654,25грн; ПДФО за червень 2018 року у сумі - 1587,63грн; ПДФО за липень 2018 року у сумі - 787,62грн; ПДФО за грудень 2018 року у сумі - 1699,39грн; ПДФО за січень 2019 року у сумі - 128,08грн; ПДФО за лютий 2019 року у сумі - 5515,7грн; ПДФО за квітень 2019 року у сумі - 147,79грн; ПДФО за травень 2019 року у сумі - 239,26грн; ПДФО за червень 2019 року у сумі - 118,44грн; ПДФО за липень 2019 року у сумі - 123,56грн; ПДФО за серпень 2019 року у сумі - 142,74грн; ПДФО за вересень 2019 року у сумі - 200,76грн; ПДФО за жовтень 2019 року у сумі - 797,31грн; ПДФО за листопад 2019 року у сумі - 116,8грн; ПДФО за грудень 2019 року у сумі - 151,8грн; ПДФО за січень 2020 року у сумі - 7927,5грн; ПДФО за лютий 2020 року у сумі - 117,97грн; ПДФО за квітень 2020 року у сумі - 179,36грн; ПДФО за травень 2020 року у сумі - 70,18грн; ПДФО за червень 2020 року у сумі - 126,31грн; ПДФО за липень 2020 року у сумі - 205,01грн; ПДФО за серпень 2020 року у сумі - 177,43грн; ПДФО за вересень 2020 року у сумі - 150,89грн; ПДФО за жовтень 2020 року у сумі - 181,49грн; ПДФО за листопад 2020 року у сумі - 918,46грн; ПДФО за грудень 2020 року у сумі - 1152,96грн; ПДФО за січень 2021 року у сумі - 972,12грн; ПДФО за лютий 2021 року у сумі - 132,13грн; ПДФО за березень 2021 року у сумі - 6903,43грн; ПДФО за квітень 2021 року у сумі - 219,6грн; ПДФО за травень 2021 року у сумі - 209,55грн; ПДФО за червень 2021 року у сумі - 126,24грн; ПДФО за липень 2021 року у сумі - 181,99грн; ПДФО за грудень 2021 року у сумі - 8102,68грн; ПДФО за грудень 2022 року у сумі - 8419,27грн; ПДФО за березень 2023 року у сумі - 5518,47грн; ПДФО за червень 2023 року у сумі - 2301,09грн; ПДФО за вересень 2023 року у сумі - 128,36грн; ПДФО за жовтень 2023 року у сумі - 133,99грн; ПДФО за листопад 2023 року у сумі - 152,24грн; ПДФО за грудень 2023 року у сумі - 127,05грн; ПДФО за січень 2024 року у сумі - 17945,01грн; ПДФО за лютий 2024 року у сумі - 128,41грн; ПДФО за березень 2024 року у сумі - 85,59грн; ПДФО за червень 2024 року у сумі - 2383,46грн;

- підпункту «г» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 , пп. 167.5 ст. 167, пп. 168.1.4 п. 168.1 ст. 168, пп. «а» п. 176.2 ст. 176, пп. 1.2 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, не включено до загального місячного оподатковуваного доходу платника податку дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат(втрат) на загальну суму - 362577,28грн в результаті чого не нараховано та не утримано, та/або не сплачено (не перераховано) військового збору у тому числі податковим агентом на загальну суму 5438,69грн , а саме: ВЗ за січень 2018 року у сумі - 94,98грн.; ВЗ за березень 2018 року у сумі - 28,07грн.; ВЗ за травень 2018 року у сумі - 44,71грн.; ВЗ за червень 2018 року у сумі - 108,49грн.; ВЗ за липень 2018 року у сумі - 53,82грн.; ВЗ за грудень 2018 року у сумі - 116,13грн.; ВЗ за січень 2019 року у сумі - 8,75грн.; ВЗ за лютий 2019 року у сумі - 376,91грн.; ВЗ за квітень 2019 року у сумі - 10,1грн.; ВЗ за травень 2019 року у сумі - 16,35грн.; ВЗ за червень 2019 року у сумі - 8,09грн.; ВЗ за липень 2019 року у сумі - 8,44грн.; ВЗ за серпень 2019 року у сумі - 9,75грн.; ВЗ за вересень 2019 року у сумі - 13,72грн.; ВЗ за жовтень 2019 року у сумі - 54,48грн.; ВЗ за листопад 2019 року у сумі - 7,98грн.; ВЗ за грудень 2019 року у сумі - 10,37грн.; ВЗ за січень 2020 року у сумі - 541,71грн.; ВЗ за лютий 2020 року у сумі - 8,06грн.; ВЗ за квітень 2020 року у сумі - 12,26грн.; ВЗ за травень 2020 року у сумі - 4,8грн.; ВЗ за червень 2020 року у сумі - 8,63грн.; ВЗ за липень 2020 року у сумі - 14,01грн.; ВЗ за серпень 2020 року у сумі - 12,12грн.; ВЗ за вересень 2020 року у сумі - 10,31грн.; ВЗ за жовтень 2020 року у сумі - 12,4грн.; ВЗ за листопад 2020 року у сумі - 62,76грн.; ВЗ за грудень 2020 року у сумі - 78,79грн.; ВЗ за січень 2021 року у сумі - 66,43грн.; ВЗ за лютий 2021 року у сумі - 9,03грн.; ВЗ за березень 2021 року у сумі - 471,73грн.; ВЗ за квітень 2021 року у сумі - 15,01грн.; ВЗ за травень 2021 року у сумі - 14,32грн.; ВЗ за червень 2021 року у сумі - 8,63грн.; ВЗ за липень 2021 року у сумі - 12,44грн.; ВЗ за грудень 2021 року у сумі - 553,68грн.; ВЗ за грудень 2022 року у сумі - 575,32грн.; ВЗ за березень 2023 року у сумі - 377,1грн.; ВЗ за червень 2023 року у сумі - 157,24грн.; ВЗ за вересень 2023 року у сумі - 8,77грн.; ВЗ за жовтень 2023 року у сумі - 9,16грн.; ВЗ за листопад 2023 року у сумі - 10,4грн.; ВЗ за грудень 2023 року у сумі - 8,68грн.; ВЗ за січень 2024 року у сумі - 1226,24грн.; ВЗ за лютий 2024 року у сумі - 8,77грн.; ВЗ за березень 2024 року у сумі - 5,85грн.; ВЗ за червень 2024 року у сумі - 162,87грн.;

- п. 103.9 ст.103, п.46.1. ст. 46, п.49.2, пп.49.18.2, пп.49.18.3 п.49.18 ст. 49, п. 137.4. ст 137 Податкового Кодексу України від; 02.12.2010 Ж2755-УІ ТзОВ «У-Крейн» не подано у встановлені терміни до податкового Органу звіти про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів (додаток ПН до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за періоди: за 2 квартал 2021, за 3 квартал 2021, за 4 квартал 2021 по компанії- нерезиденту Gargotec Corporation (Registered address Somaisten rantatie 23, 00500 HELSINKI, FINLAND, BIC 1927402-8.

10.03.2025 ТзОВ «У-КРЕЙН» подало заперечення на акт про результати документальної планової виїзної перевірки від 24.02.2025 №5183/07-01/35778288 (т.1, а.с. 122-139).

Листом від 24.03.2025 №1015/12/12/03-20-07-01-12 Про результати розгляду заперечення (т.1, а.с. 140), ГУ ДПС у Волинській області повідомило, що за результатами розгляду заперечення: щодо завищення адміністративних витрат на суму послуг комп`ютерного програмування, наданих ФОП ОСОБА_2 в розмірі 1 690 140,00 грн задоволено повністю; решта вимог, викладених у зазначеному запереченні задоволенню не підлягають у зв`язку із не наданням платником достатніх доводів та аргументів, які б спростовували висновки викладені в акті перевірки.

На підставі висновків акту перевірки від 24.02.2025 №5183/07-01/ НОМЕР_1 ГУ ДПС у Волинській області прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення:

- від 25.03.2025 №096162408 (форми «Д»), яким збільшено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 79 590,12 грн, застосовано штрафні санкції в сумі 14 865,58 грн та пеню в розмірі 32 170,76 грн (т.1, а.с. 146-147);

- від 25.03.2025 №096202408 (форми «Д»), яким збільшено податкове зобов`язання з військового збору на 5 438,69 грн, застосовано штрафні санкції в сумі 1 015,81 грн та пеню в розмірі 2 198,33 грн (т.1, а.с. 150);

- від 25.03.2025 №096152408 (форми «ПС»), яким застосовано штрафні санкції в розмірі 1 020,00 грн за податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді з/п (т.1, а.с. 152);

- від 25.03.2025 №097410701 (форми «Р»), яким збільшено податкове зобов`язання з податку на прибуток підприємств на 1 557 348,00 грн та застосовано штрафні санкції в сумі 389 337,00 грн (т.1, а.с. 154-156);

- від 25.03.2025 №097430701 (форми «Р»), яким збільшено податкове зобов`язання з податку на додану вартість на 173 350,00 грн та застосовано штрафні санкції в сумі 43 337,50 грн (т.1, а.с. 157-158).

Вказані податкові повідомлення-рішення були надіслані позивачу листом ГУ ДПС у Волинській області від 26.03.2025 №6180/6/03-20-07-1-06 (т.1, а.с.142).

Вказані податкові повідомлення-рішення (від 09.06.2025 № (форми «Р»), від 09.06.2025 № (форми «Р»), від 25.03.2025 №096162408 (форми «Д»), від 25.03.2025 №096202408 (форми «Д»), від 25.03.2025 №096152408 (форми «ПС»), від 25.03.2025 №097410701 (форми «Р»), від 25.03.2025 №097430701 (форми «Р») були оскаржені 08.4.2025 до ДПС України (т.1, а.с. 161-176).

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 05.06.2025 №16203/6/99-00-06-01-01-06 скаргу ТзОВ «У-КРЕЙН» задоволено частково, зокрема ДПС України залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 25.03.2025 №, №096202408 та №; скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 27.03.2025 №; скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 26.03.2025 № в частині завищення інших операційних витрат на суму 158 416,00 грн, адміністративних витрат на суму 567 173,00 грн, витрат від операцій курсової різниці на суму 326 041,00 грн та у відповідній частині штрафні санкції, в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін; скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 26.03.2025 № в частині завищення податкового кредиту на суму 31 683,00 грн та у відповідній частині штрафні санкції, в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін (т.1, а.с. 174-185).

З урахуванням рішення ДПС України від 05.06.2025 №16203/6/99-00-06-01-01-06, ГУ ДПС у Волинській області прийняло податкові повідомлення-рішення:

- від 09.06.2025 № (форми «Р»), яким збільшено податкове зобов`язання з податку на прибуток підприємств на 1 368 054,00 грн та застосовано штрафні санкції в сумі 342 013,50 грн (т.1, а.с. 144-145);

- від 09.06.2025 № (форми «Р»), яким збільшено податкове зобов`язання з податку на додану вартість на 141 667,00 грн та застосовано штрафні санкції в сумі 35 416,75 грн (т.1, а.с. 146-147).

Вказані податкові повідомлення-рішення були надіслані позивачу листом ГУ ДПС у Волинській області від 10.06.2025 №1293/6/03-20-07-01 (т.1, а.с. 143).

Вважаючи протиправними спірні податкові повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У відповідності до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом 1 цього пункту.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість його дій, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності.

Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають його право на отримання такої вигоди.

З наведеного слідує, що будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть враховуватися лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

З положень цієї норми вбачається те, що суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовленням товарів та послуг будуть відноситись до податкового кредиту саме в разі фактичного (реального) здійснення такої операції.

Як визначено у п. 198.2 цієї статті датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За змістом п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201 ст. 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Колегія суддів зазначає, що якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, позивач повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Водночас, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Отже, лише за умови підтвердження первинними документами господарських операцій, які є об`єктом оподаткування, платник податків має право на відображення результатів таких операцій у бухгалтерському обліку, на даних якого ґрунтується податкова звітність.

Так, податковий орган ставить під сумнів реальність здійснення господарських операцій позивача із згаданими вище контрагентами.

Разом з цим, як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до пункту 1.2 укладеного договору дистрибуції від 01.01.2022 (т.1, а.с. 190-200) між Хіаб АБ (НІАВ) та ТзОВ «КАРГОТЕК Україна» (дистриб`ютор), дистриб`ютор являється ексклюзивним дистриб`ютором на територіях, зазначених у Додатку 1, відносно продукції визначеної як ексклюзивної в Додатку 1, і НІАВ не призначає впродовж строку дії цього Договору жодного агента чи іншого дистриб`ютора такої продукції на таких територіях і зобов`язується не постачати таку продукцію клієнтам на таких територіях, за винятком клієнтів та продукції, перелічених у Додатку 1, що додається до цього Договору.

Дистриб`ютор зобов`язується забезпечувати шляхом адекватної перевірки, відповідно до комплекту технічної конструкції та тестування, щоб продукція (включаючи запасні частини) щоразу коли монтують, вносять зміни або іншим чином адаптують чи модифікують з боку дистриб`ютора знаходилась у відповідності з усіма чинними національними правилами на територіях, і зокрема з основними вимогами щодо охорони праці техніки безпеки, які застосовуються перед доставкою продукції і запасних частин клієнтам (пункт 14.2 Договору).

Згідно з додаткової угоди до Договору дистрибуції від 01.01.2022 (т.1, а.с. 203), у зв`язку із зміною назви дистриб`ютора ТзОВ «КАРГОТЕК Україна» на нову, сторони дійшли згоди у всіх подальших відносинах в межах договору застосовувати щодо дистриб`ютора наступну назву ТзОВ «У-КРЕЙН».

Таким чином, ТзОВ «У-КРЕЙН» є ексклюзивним дистриб`ютором кранів-маніпуляторів НІАВ згідно укладеного договору дистрибуції від 01.01.2022 та на позивача покладено обов`язок здійснювати перевірку та передпродажну підготовку обладнання.

Відповідно до укладеного Договору про надання послуг від 18.11.2021 №211118 (т.1, а.с. 214-216) між ТзОВ «КАРТОТЕК Україна» (замовник) та ТзОВ «МИТЬ» (виконавець), виконавець зобов`язується за плату за замовленням замовника надавати послуги з передпродажної підготовки та дообладнання техніки замовника кранів маніпуляторів (пункт 1.1 Договору). Виконавець за даних Договором здійснює технічне обслуговування кранів-маніпуляторів замовника перед їх монтажем, в т.ч. заміну змазки та оливи, виконання регулювальних та налаштувальних робіт, доопрацювання системи стабілізації та системи живлення гідравлічною оливою, заміну та нарощування резинових шлангів (пункт 1.2 Договору).

Обліковим періодом для здійснення розрахунків є календарний місяць. Виконавець веде облік наданих протягом місяця послуг та по завершенню календарного місяця виконавець зазначає перелік наданих послуг та їх вартість у акті приймання-передачі наданих послуг. Виконавець щомісячно не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем в якому надавались послуги надсилає замовнику для підписання акт приймання-передачі наданих послуг. В окремих випадках за домовленістю сторін послуги можуть бути прийняті замовником за актом за результатами виконання окремого замовлення (пункти 2.4 2.5 Договору).

Згідно з додаткової угоди до Договору дистрибуції від 01.01.2022 (т.1, а.с. 217), у зв`язку із зміною назви замовника ТзОВ «КАРГОТЕК Україна» на нову - ТзОВ «У-КРЕЙН», сторони дійшли згоди змінити реквізити замовника.

07.12.2021 між ТзОВ «У-КРЕЙН» та ТзОВ «МИТЬ» укладено Додаткову угоду №2 до Договору про надання послуг від 18.11.2021 №211118 (т.1, а.с. 218) відповідно до умов якого виконавець здійснює передпродажну підготовку 5 гакових навантажучів Multilift Ultima 21S.46 (U21S, U21S, U21S, U21S, U21S531436420), що включає надання наступних послуг: оновлення програмного забезпечення до останньої версії vl.177, налаштування та калібрування системи керування (пункт 1). Строк надання послуг: не більше 20 к.д. з моменту надання техніки для виконання робіт (пункт 2). Вартість послуг: 10000,00 грн з ПДВ (пункт 3). Техніка передається на перепродажну підготовку (та повертається після) силами та за рахунок замовника (пункт 5).

Обсяг послуг визначений на підставі Акта технічного огляду від 07.12.2021 №2 (т.1, а.с. 219).

За результатами наданих послуг сторони уклали Акт наданих послуг від 28.12.2021 №79, відповідно до якого виконавець здійснив передпродажну підготовку MULTILIFT у кількості 5 одиниць на загальну суму 10 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 1 666,67 грн (т.1, а.с. 220).

Відтак, ТзОВ «У-КРЕЙН» здійснювало передпродажну підготовку обладнання імпортованого згідно митної декларації (далі МД) від 03.12.2021 №UA205140/2021/103183 (т.1, а.с. 221), інвойсів від 22.11.2021 №, №, , №, № (т.1, а.с. 222-227), яке ввезено згідно CMR від 29.11.2021 (т.1, а.с. 227 зворот) та в подальшому продано ТзОВ «БУДШЛЯХМАШ» згідно видаткової накладної від 2012.2022 №РН-0000179 (т.1, а.с. 228).

10.10.2022 між ТзОВ «У-КРЕЙН» та ТзОВ «МИТЬ» укладено Додаткову угоду №2 Договору про надання послуг від 18.11.2021 №211118 (т.1, а.с. 229) відповідно до умов якого виконавець здійснює передпродажну підготовку та дообладнання наступної техніки замовника:

1) кран-маніпулятор НІАВ X-CL 12 B-2 (серійний номер BLXCL 1200870);

2) кран-маніпулятор НІАВ X-CL 12 B-2 (серійний номер BLXCL 1200871);

3) кран-маніпулятор НІАВ X-CL 16 B-2 (серійний номер BLXCL 1600233);

4) кран-маніпулятор НІАВ X-CL 16 B-2 (серійний номер BLXCL 1600235);

5) кран-маніпулятор НІАВ X-CL 16 B-2 (серійний номер BLXCL 1600238);

6) кран-маніпулятор НІАВ X-CL 12 B-2 (серійний номер BLXCL 1200799);

7) кран-маніпулятор НІАВ X-CL 12 B-2 (серійний номер BLXCL 1200795);

8) кран-маніпулятор НІАВ X-CL 16 B-3 (серійний номер BLXCL 1600229);

9) кран-маніпулятор НІАВ X-CL 16 B-3 (серійний номер BLXCL 1600232);

10) кран-маніпулятор НІАВ X-CL 19 B-2 (серійний номер BLXCL 1900140);

11) кран-маніпулятор НІАВ X-CL 12 B-2 (серійний номер BLXCL 1200906);

12) кран-маніпулятор НІАВ X-CL 12 B-2 (серійний номер BLXCL 1200909);

13) кран-маніпулятор НІАВ X-CL 12 B-2 (серійний номер BLXCL 1200907);

14) кран-маніпулятор НІАВ X-CL 12 B-2 (серійний номер BLXCL 1200908);

15) кран-маніпулятор НІАВ X-CL 12 B-2 (серійний номер BLXCL 1200910);

16) кран-маніпулятор НІАВ X-CL 12 B-2 (серійний номер BLXCL 1200921);

17) кран-маніпулятор НІАВ X-CL 12 B-2 (серійний номер BLXCL 1200930);

18) кран-маніпулятор НІАВ X-CL 12 B-2 (серійний номер BLXCL 1200931);

19) кран-маніпулятор НІАВ X-CL 12 B-2 (серійний номер BLXCL 1200932);

20) кран-маніпулятор НІАВ X-CL 12 B-2 (серійний номер BLXCL 1200933).

За цією додатковою угодою виконавець надає наступні послуги: зміна напрямку обертання колони кранів-маніпуляторів таким чином, щоб кінцева точка обертання колони знаходилась у зоні над кабіною автомобіля; налаштування та калібрування системи дистанційного керування; підсилення кріплення головного розподілювача шляхом додавання альтернативних точок кріплення з обох боків (пункт 2). Строк надання послуг: не більше 20 к.д. з моменту надання техніки для виконання робіт (пункт 3). Вартість послуг перепродажної підготовки та доопрацювання за одиницю техніки складає 42 000,00 грн з ПДВ. Загальна вартість за цією угодою становить 840 000,00 грн з ПДВ (пункт 4). Техніка передається на перепродажну підготовку (та повертається після) силами та за рахунок замовника (пункт 6).

Обсяг послуг визначений на підставі Акті технічного огляду від 10.10.2022 №4, від 17.11.2022 №5, від 13.12.2022 №6 та від 26.12.2022 №7 (т.1, а.с. 230-234).

За результатами наданих послуг сторони уклали Акт наданих послуг від 28.12.2022 №90, відповідно до якого виконавець здійснив передпродажну підготовку та дообладнання кранів-маніпуляторів у кількості 20 штук на загальну суму 840 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 140 000,00 грн (т.1, а.с. 235).

Відтак, ТзОВ «У-КРЕЙН» здійснювало передпродажну підготовку обладнання, імпортованого наступними партіями:

- 04.10.2021 згідно МД №UA100340/2022/517583 (т.1, а.с. 235 зворот - 237) та інвойсів від 28.09.2022 №, №, №, № (т.1, а.с. 238-246), що ввезені згідно CMR від 28.09.2022 (т.1, а.с. 246 зворот) та акту на перевезення від 05.102022 №50-2209-079 (т.1, а.с. 247);

- 14.11.2022 згідно МД №22UA31U7 (т.1, а.с. 247 зворот - 249) та інвойсу від 07.11.2022 № (т.1 а.с. 250 т.2, а.с. 1), що ввезені згідно CMR від 07.11.2022 (т.2, а.с. 2) та акту на перевезення від 16.11.2022 №50-2211-065 (т.2, а.с. 2 зворот);

- 15.12.2022 згідно МД №22UA11U9 (т.2, а.с. 3 зворот-5) та інвойсу від 08.12.2022 № (т.2, а.с. 6-9), що ввезені згідно CMR від 12.12.2022 (т.2, а.с. 10);

- 27.12.2022 згідно МД №22UA18U9 (т.2, а.с. 11-13) та інвойсу від 21.12.2022 № (т.2, а.с. 13 зворот - 17), що ввезені згідно CMR від 21.12.2022 (т.2, а.с. 17 зворот).

Послуги передпродажної підготовки були зумовлені продажем навантажувачів ТзОВ «ТД «БУДШЛЯХМАШ» згідно видаткових накладних від 29.11.2022 РН-0000121 (т.2, а.с. 3), від 21.12.2022 №РН-0000126 (т.2, а.с. 10 зворот), від 27.12.2022 №РН-0000128 (т.2, а.с. 18).

ТзОВ «МИТЬ» надавало послуги із використанням розхідних матеріалів (оливи гідравлічної, мастила), в підтвердження факту придбання таких ТзОВ «У-КРЕЙН» надало контролюючому органу копії видаткових накладних від 19.02.2021 №РН-0040, від 11.07.2022 №РН-0232, від 08.12.2022 №2154, від 28.12.2022 №2322 (т.2, а.с. 19-22).

Враховуючи наведене вище, колегія суддів поділяє думку суду першої інстанції, що вказані первинні документи містять необхідні реквізити, передбачені нормами Закону № 996-XIV, дають можливість ідентифікувати зміст господарських операцій, відображених у них.

З акту перевірки від 24.02.2025 №5183/07-01/35778288 (т.1, а.с.32-93) вбачається, що висновки контролюючого органу про порушення вимог податкового законодавства ґрунтуються, зокрема, на тому, що деякі крани були реалізовані до підписання актів надання послуг, а акти технічного огляду складено до фактичного ввезення частини кранів на територію України.

Разом з цим, пунктами 2.4 2.5 Договору про надання послуг від 18.11.2021 №211118, відповідно до умов яких обліковим періодом для здійснення розрахунків є календарний місяць. Виконавець веде облік наданих протягом місяця послуг та по завершенню календарного місяця виконавець зазначає перелік наданих послуг та їх вартість у акті приймання-передачі наданих послуг. Виконавець щомісячно не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем в якому надавались послуги надсилає замовнику для підписання акт приймання-передачі наданих послуг. В окремих випадках за домовленістю сторін послуги можуть бути прийняті замовником за актом за результатами виконання окремого замовлення.

Отже, сам факт різниці у датах первинних документів не свідчить про порушення податкового законодавства, оскільки він узгоджується з умовами договору між сторонами, які допускають оформлення актів у різні дати залежно від специфіки надання послуг та порядку їх обліку.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про штучний характер господарських операцій в межах спірних правовідносин, їх невідповідність цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій.

З урахуванням наведеного, на думку суду, позивачем належними та допустимими доказами доведено реальність господарських операцій з ТзОВ «МИТЬ» з передпродажної підготовки обладнання, а тому податкові повідомлення-рішення від 09.06.2025 № та № в частині наданих послуг передпродажної підготовки ТзОВ «МИТЬ» підлягають скасуванню.

Крім цього, ГУ ДПС у Волинській області в акті перевірки поставило під сумнів реальність здійснення операцій з надання послуг технічного випробування та аналізу обладнання, отриманих від компанії Ою Деутек Аб, з огляду на відсутність належних актів виконаних робіт із зазначенням змісту та обсягу господарських операцій, відсутність підтвердження отримання доходу від придбання спірних послуг, а також недостатність трудових ресурсів у контрагента для їх надання. На підставі зазначеного податковим органом зроблено висновок про завищення адміністративних витрат на суму 6 807 259,00 грн та курсової різниці на суму 84 712,00 грн, у зв`язку з чим податковим повідомленням-рішенням від 09.06.2025 № збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток.

Щодо таких висновків контролюючого органу то потрібно зазначити таке.

Так, між ТзОВ «У-КРЕЙН» та компанією Оу Deutec Ab укладено ряд договорів, зокрема від 29.04.2022 №220429 (т.2, а.с. 23-25), від 01.07.2022 №220707 (т.2, а.с. 28-31), від 01.08.2022 №220801 (т.2, а.с. 34-36), від 01.12.2022 №221201 (т.2, а.с. 51-53), від 03.04.2023 №230403 (т.2, а.с. 59-61), від 01.06.2023 №230601 (т.2, а.с. 66-68), від 01.02.2024 №240201 (т.2, а.с. 75-77), від 04.03.2024 №240304 (т.2, а.с. 90) відповідно до умов яких компанія Оу Deutec Ab надавала послуги з технічного випробування і аналізу установок систем змінних надбудов, виробництво яких здійснюється на території Фінляндії.

За результатами наданих послуг сторонами були укладені акти про надання послуг, зокрема:

- від 29.07.2022 №1 на суму 7542,00 Євро за надані послуги в період з 01.05.2022 по 29.07.2022 (т.2, а.с. 26);

- від 10.11.2022 №1 на суму 23 000,00 Євро за надані послуги в період з 01.07.2022 по 10.11.2022 (т.2, а.с. 32);

- від 20.12.2022 №1 на суму 24000,00 Євро за надані послуги в період з 01.08.2022 по 20.12.2022 (т.2, а.с. 38); від 31.03.2023 №1 на суму 18000,00 Євро за надані послуги в період з 01.12.2022 по 31.03.2023 (т.2, а.с. 38) та відповідно до складеної сторонами калькуляції вартості наданих послуг від 31.03.2023, ціна послуг включала: аналіз технічних характеристик навантажувачів Lannen та сфер застосування в Україні, їх порівняння з конкурентами - 2000,00 Євро; організації конференції заводу-виробника щодо можливості застосування продукції Lannen та визначення вимог специфікації для України - 2800,00 Євро; випробування експлуатаційних характеристик механізмів: двигунів, електронного устаткування тощо - 3200,00 Євро; технічного випробування навантажувачів - 5700, Євро; випробування на предмет дорожньої та екологічної безпеки та визначення особливостей специфікації в Україні - 3100,00 Євро; компенсація витрат на відрядження до заводу-виробника - 1200,00 Євро (т.2, а.с. 55);

- від 30.06.2023 №1 на суму 24980,00 Євро за надані послуги в період з 03.04.2023 по 30.06.2023, зокрема, аналіз технічних характеристик навантажувачів Wille та сфер застосування в Україні, їх порівняння з конкурентами 2800,00 Євро, організація конференцій з заводом-виробником щодо особливостей продукції Wille та можливості її постачання в Україну - 1800,00 Євро; випробування експлуатаційних характеристик механізмів: двигунів, електронного устаткування тощо - 7200,00 євро; підготовка етапів технічного випробування навантажувачів та їх погодження - 7700,00 євро; компенсація витрат на відрядження до заводу-виробника - 5480,00 євро (т.2, а.с. 62);

- від 29.09.2023 №1 на суму 38560,00 Євро за надані послуги в період з 01.06.2023 по 29.09.2023, зокрема, за аналіз технічних характеристик зразка техніки Sisu 8x8 та сфер застосування в Україні, їх порівняння з конкурентами - 3 300,00 євро; організацію конференцій з заводом-виробником щодо особливостей транспортних засобів Sisu та можливості їх постачання в Україну - 2 330,00 Євро; випробування експлуатаційних характеристик механізмів: двигунів, електронного устаткування тощо - 2 400,00 Євро; попереднє випробування зразка техніки Sisu 8x8 на полігоні - 4 500,00 Євро; підготовку етапів технічного випробування транспортних засобів Sisu та їх погодження - 4 010,00 Євро; організацію візиту потенційних замовників з України, його супроводження, розробка та погодження плану візиту з приймаючою стороною - 2 200,00 Євро; організацію та безпосередню участь в польових випробуваннях зразків техніки та їх компонентів, збір та узагальнення відповідних протоколів, специфікацій та сертифікатів - 10 750,00 Євро; компенсацію витрат на відрядження до заводу виробника - 9070,00 Євро (т.2, а.с. 69);

- від 15.05.2024 №1 на суму 15140,00 Євро за надані послуги в період з 01.02.2024 по 15.05.2024, зокрема, аналіз технічних характеристик зразка техніки крана-маніпулятора EFFER та сфер застосування, порівняння його з конкурентами 2750,00 Євро, організацію конференцій з заводом-виробником щодо особливостей кранів-маніпуляторів EFFER - 1650,00 Євро; випробування експлуатаційних характеристик механізмів, двигунів, електронного устаткування тощо - 2650,00 євро; підготовку етапів технічного випробування крана-маніпулятора EFFER та їх погодження - 3750,00 євро; компенсацію витрат на відрядження до заводу-виробника - 4340,00 євро (т.2, а.с. 78);

- від 25.07.2024 №1 на суму 20100,00 Євро за надані послуги в період з 04.03.2024 по 25.07.2024, зокрема, розробку технічного завдання на розширення функціональних можливостей гакових навантажувачів - 4 400,00 Євро; вивчення та аналіз існуючих рішень з обробки морських контейнерів гаковими навантажувачами - 3 800,00 Євро; встановлення ділових контактів з потенційними виробниками відповідного обладнання та аналіз і порівняння технічних характеристик обладнання, та фінансового стану та виробничих можливостей виробників - 2700,00 Євро; випробовування визначеного до застосування обладнання та відпрацювання висновку про його придатність до виконання завдань 9200,0 Євро (т.2, а.с. 92) та вартість вказаних послуг та курсової різниці були включені до складу адміністративних витрат.

Акти наданих послуг містять інформацію про учасників господарської операції, перелік послуг, період їх надання та вартість, в тому числі вартість окремих етапів з достатнім рівнем деталізації, що дозволяє встановити зміст господарської операції

Крім цього, позивачем також надавались відповідачу листування з виробниками, комерційні пропозиції, сертифікати про отримання статусу дистриб`ютора в Україні (Lannen, Sisu), документи на ввезення та продаж окремого обладнання в Україні за результатами випробувань та аналізу (крани-маніпулятори EFFER), розроблені технічні завдання щодо проекту з впровадження в Україні установки газифікації відходів для електроенергії GTG компанії Geneset Powerplants Oy та посилання на інформаційні ресурси з інформацією про робочий візит представників зазначеної компанії в Україну.

Ба більше, під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанціях представник позивача пояснила, що операції за вказаними договорами мали різний економічний ефект, так, за результатами технічного випробування та аналізу обладнання окрема продукція була визнана такою, що не матиме перспективи продажу в Україні (Contle Oy), інша була придбана та реалізована товариством з отриманням позитивного фінансового результату (EFFER). Товариство все ще шукає ринок збуту обладнання Lannen та Sisu (отримавши тим часом статус офіційного дилера з продажу цієї продукції в Україні), а проект впровадження установки газифікації відходів Geneset перебуває в процесі реалізації дотепер через його технічну складність та великий масштаб по запуску (економічний ефект настане в майбутньому). Таким чином, укладення усіх вищевказаних договорів з компанією Ою Деутек Аб мало на меті отримання позитивного економічного ефекту приріст матеріальних активів та отримання прибутку від продажу обладнання, яке Товариство перед таким продажем випробовувало і аналізувало.

Верховний Суд у постанові від 21.07.2020 у справі №816/191/17 зазначив, що оцінка доцільності економічних рішень платника в процесі провадження ним господарської діяльності, ефективності використання платником капіталу шляхом оцінювання витрат платника у світлі їх доцільності, раціональності не належить до повноважень податкового органу. Таким чином, Суд наголосив на тому, що вирішувати, які саме господарські операції слід здійснити в межах господарської діяльності, повинен сам платник, а економічна ефективність та доцільність витрат є якісним показником, який не впливає на податковий облік платника.

Враховуючи наведене вище, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції правильно виснував, що ТОВ «У-КРЕЙН» під час перевірки надало належні документи, які у взаємозв`язку підтверджують реальність господарських операцій з компанією Оу Deutec Аb та наявність ділової мети їх здійснення. Натомість податковий орган, узагальнивши всі операції без урахування їх змісту, економічного ефекту та документального підтвердження за кожним договором окремо, визнав їх нереальними без наведення конкретних підстав і доказів. Висновки, викладені в акті перевірки, мають припущувальний характер і не підтверджені належними та допустимими доказами.

Щодо доводів ГУ ДПС у Волинській області про недостатність трудових ресурсів для надання послуг у компанії Oy Deutec Ab, то невелика кількість найманих працівників на підприємстві не виключає можливості залучення для виконання окремих задач інших осіб/компаній на умовах цивільно-правового договору. Крім того, вказаний висновок не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, складених за наслідками проведених господарських операцій, а податкова інформація не є належним доказом в розумінні процесуального Закону відповідно до правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, сформульованої, зокрема у постановах від 01.02.2023 (справа № 380/9660/21), від 27.02.2020 (справи № 813/7081/14, № 814/120/15), від 03.10.2019 (справа №813/4079/15), від 10.09.2019 (справа №814/2412/17).

Відтак, висновки контролюючого органу про завищення ТОВ «У-КРЕЙН» адміністративних витрат на суму 6 807 259,00 грн та курсової різниці на суму 84 712,00 грн є безпідставними та необґрунтованими, а тому податкове повідомлення-рішення від 09.06.2025 № в частині послуг технічного аналізу та випробування обладнання, наданих ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Щодо оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 25.03.2025 №096162408 та від 25.03.2025 №096202408 то суд першої інстанції правильно зазначив таке.

Відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.

Згідно із підпунктом 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 ПК України платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

За правилами підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, а за пп. 163.1.2 цього ж пункту об`єктом оподаткування резидента є доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до пункту 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Підпунктом 164.2.20 пункту 164.2 статі 164 ПК України передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 164.3 статті 164 ПК України при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і не грошовій формах.

Порядок нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету визначено статтею 168 ПК України, за правилами підпункту 168.2.1 пункту 168.2 якої платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Згідно із пунктом 167.1 статті 167 ПК України ставка податку становить 18% бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

25.03.2025 відповідач на підставі Акта перевірки прийняв податкові повідомлення-рішення №096162408 та №096202408 від 25.03.2025 (форма «Д») про нарахування ПДФО на суму 126 626,46 грн та військового збору на суму 8 652,83 грн у зв`язку з невключенням ТзОВ «У-КРЕЙН» до оподатковуваного доходу працівників сум додаткового блага на 442167,36 грн та ненарахуванням і несплатою ПДФО (79 590,12 грн) і військового збору (5 438,69 грн) за період з січня 2018 по червень 2024 року.

Суд не погоджується із прийнятими податковими повідомленнями- рішення, з огляду на те, що 30.12.2016 між ТзОВ «У-КРЕЙН» та ТзОВ «Медичний центр «Добробут- Поліклініка» укладено договір про надання медичних послуг №30/12/2016 (т.2, а.с. 98-101), на умовах якого Товариство доручило та оплатило, а ТОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка» надавало медичні послуги Пацієнтам (представникам) Товариства, на користь яких Товариством укладено договір, в обсязі і на умовах, передбачених даним Договором та спеціальними програмами, викладеними у додатках до даного договору та/або у відповідності до Прейскуранту цін Виконавця.

Вказаний договір неодноразово пролонгувався та діяв до 2024 року включно на підставі додаткових угод до договору (т.2, а.с. 101 зворот - 105).

Крім того, у додатках до вказаного Договору сторони узгоджували перелік пацієнтів - працівників ТзОВ «У-КРЕЙН», яким ТзОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка» надавав послуги (т.2, а.с. 106-132).

Впродовж періоду, який перевірявся контролюючим органом, ТзОВ «У-КРЕЙН» на виконання вказаних вимог, під час виплати доходу у вигляді оплати вартості медичних послуг утримувало суми податку з доходів фізичних осіб та військового збору за рахунок працівника. ТзОВ «У-КРЕЙН» не покривало за власний рахунок суми означених податків, які були утримані за рахунок доходу працівника. Таким чином, податковим органом належним чином не досліджено наданих під час перевірки первинних документів

Із податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку ТзОВ «Карготек Україна» (назва ТзОВ «У-КРЕЙН» до перейменування) вбачається, що сума нарахованого доходу, з якого утримано податок та збір (база оподаткування) є більшою, ніж сума коштів, перерахованих ТзОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка». Тобто, вартість медичних послуг, оплачених Товариством в інтересах працівника розрахована після утримання сум ПДФО та військового збору за рахунок працівника. Відповідно, висновок ГУ ДПС у Волинській області про те, що ТзОВ «У-КРЕЙН» провело нарахування та сплату ПДФО та ВЗ із зазначеного доходу за рахунок власних коштів - не відповідає дійсності.

Аналогічні утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору за рахунок доходу працівника здійснені щодо оплаченої товариством на користь працівників вартості абонементів у фітнес-клуби відповідно до укладених договорів (т.2, а.с. 133-139).

Вказані доводи підтверджуються інформацією, що міститься у поданій ТзОВ «У-КРЕЙН» до податкового органу фінансовій звітності за період, що перевірявся зокрема - інформація про суму нарахованого працівнику доходу (базу оподаткування) наявна у звітності «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» за Формою №1ДФ та «Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору» Додаток 4 ДФ.

Покликання в апеляційній скарзі на лист ДФС від 03.11.2016 №23653/6/99-99-13-02-03- 15 є нерелевантним, оскільки: 1) листи не є нормативно-правовими актами, не встановлюють правових норм, а мають лише інформаційний характер, 2) відносини, що описані у листі не є тотожними, оскільки ТОВ «У-КРЕЙН» не сплачувало суми податків із власних коштів (як це описано у листі), а утримало їх із додаткового блага та перерахувало від імені працівника до бюджету.

Постанова Верховного Суду від 02.05.2024 у справі №320/3024/22, на яку покликається відповідач в апеляційній скарзі також не містить висновку про те, що податковий агент утримує податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з додаткового блага виключно та саме із доходу працівника у вигляді заробітної плати. У наведеній постанові Суд звернув увагу на те, що такі податки сплачуються від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що цій особі виплачуються.

Щодо утримання ПДФО та військового збору із суми компенсації вартості пального, суд зазначає, що така компенсація не є додатковим благом, оскільки не призводить до покращення матеріального становища працівника, а використане пальне застосовувалось у межах господарської діяльності ТОВ «У-КРЕЙН» для заправки автомобіля працівника, який використовувався Товариством на підставі укладених договорів.

Так, умовами пункту 5.2 договорів про використання власного автомобіля у службових цілях від 20.04.2021 з ОСОБА_3 та від 01.09.2023 з ОСОБА_4 визначено, що роботодавець зобов`язується заправляти автомобіль паливно-мастильними матеріалами в період використання автомобіля за договором (т.2, а.с. 140, 142).

За умовами пункту 7.1 договору оренди автомобіля від 15.03.2024 з ОСОБА_5 та умовами пункту 12 договору оренди автомобіля від 25.03.2024 з ОСОБА_4 товариство як орендар зобов`язалось здійснювати за власний рахунок заправлення автомобіля паливно- мастильними матеріалами (т.2, а.с. 144-146).

Підпункт 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України містить визнання додаткового блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не е заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Суд зазначає, що одним із критеріїв віднесення виплат на користь працівника до додаткового блага є відсутність зв`язку таких виплат із виконанням трудових обов`язків. Оскільки виплата коштів у вигляді компенсації вартості паливно-мастильних матеріалів була здійснена у зв`язку з використанням працівником власного автомобіля для потреб господарської діяльності ТОВ «У-КРЕЙН» на підставі відповідного договору, такі виплати не є додатковим благом і не формують базу оподаткування податком на доходи фізичних осіб та військовим збором. Відтак, сплачені Товариством суми ПДФО та військового збору із суми компенсації вартості пального слід вважати переплатою.

Аналогічна правова позиція про те, що використане паливо, яким заправлялись автомобілі, які використовувались під час виконання трудових завдань, основної роботи підприємства, було правомірно віднесено до складу витрат на збут підприємства та не може бути визначено як додаткове благо міститься постанові Верховного Суду від 09.03.2021 у справі №160/3026/19.

Отже, висновок відповідача про порушення ТзОВ «У-КРЕЙН» вимог підпункту «г» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.5 статті 167, підпункту 168.1.4 пункту 168.1 статті 168, пп. «а» пункту 176.2 статті 176 ПК України є безпідставним, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи та не ґрунтується на положеннях податкового законодавства, відтак, у ТОВ «У-КРЕЙН» відсутній обов`язок утримання та/або сплати ПДФО у сумі 79 590,12 грн та військового збору у сумі 5 438,69 грн за період з січня 2018 по червень 2024 року.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції, що податкові повідомлення-рішення від 25.03.2025 №096162408 (форма «Д») про нарахування податку на доходи фізичних осіб на суму 126 626,46 грн. та від 25.03.2025 №096202408 (форма «Д») про нарахування військового збору на суму 8 652,83 грн підлягають скасуванню.

Відтак, З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, колегія суддів поділяє твердження суду першої інстанції, що виявлені під час перевірки порушення вимог податкового законодавства не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, у зв`язку із чим, позовні вимоги потрібно задовольнити.

Крім цього, суд першої інстанції в повній мірі дослідив надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу та враховуючи складність справи, керуючись критерієм реальності адвокатських витрат та розумністю їхнього розміру, конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, дійшов правильного висновку про зменшення розміру заявлених витрат з 34500 грн до 10000 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у справі № 140/6868/25 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 11 лютого 2026 року