Справа № 420/10138/20
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 лютого 2026 року

м. Київ

справа №420/10138/20

адміністративне провадження №К/990/3419/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Жука А.В., Смоковича М.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником Форманюк Оленою Миколаївною, на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року у справі №420/10138/20, за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Шостої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, Шостої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Шостої кадрової комісії №23 від 21 липня 2020 року про неуспішне проходження ОСОБА_3 атестації та вважати проходження атестації успішним;

- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків прокурора Одеської області В. Веніславського №1629к від 17 серпня 2020 року про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника Управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Одеської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 07 вересня 2020 року;

- поновити ОСОБА_1 на роботі в органах прокуратури на рівнозначній посаді начальника Управління Одеської обласної прокуратури;

- стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_4 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дня звільнення, 07 вересня 2020 року, по день фактичного поновлення на роботі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Шостої кадрової комісії №23 від 21 липня 2020 року про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації;

- визнано протиправним та скасовано наказ виконувача обов`язків прокурора Одеської області В. Веніславського №1629к від 17 серпня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Одеської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 07 вересня 2020 року;

- поновлено ОСОБА_1 на роботі в органах прокуратури на посаді начальника Управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Одеської області;

- стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 07 вересня 2020 року по 25 січня 2021 року у розмірі 130984,92 грн без обов`язкових відрахувань;

- у задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі в органах прокуратури на посаді начальника Управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Одеської області та в частині стягнення з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць за період з 07 вересня 2020 року по 06 жовтня 2020 року в сумі 29707,92 грн без обов`язкових відрахувань.

У частині поновлення ОСОБА_1 на роботі в органах прокуратури встановлено наступний порядок і строк виконання рішення:

- негайно видати керівнику Одеської обласної прокуратури наказ про поновлення ОСОБА_1 на роботі в органах прокуратури на посаді начальника Управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Одеської області;

- негайно керівнику Одеської обласної прокуратури вирішити питання про перевід ОСОБА_1 , якого вважати таким, що успішно пройшов атестацію, на посаду в Одеській обласній прокуратурі відповідно до з Розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року №113-ІХ.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року змінено шляхом виключення з мотивувальної частини рішення суду висновків суду про порушення прав ОСОБА_1 проведеною атестацією та про необґрунтованість оскаржуваного наказу про звільнення ОСОБА_1 .

Виключено з мотивувальної та резолютивної частин рішення суду висновок суду про встановлення порядку і строку виконання судового рішення.

У решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 11 квітня 2024 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року скасовано та направлено справу №420/10138/20 на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Шостої кадрової комісії №23 від 21 липня 2020 року про неуспішне проходження ОСОБА_3 атестації;

- визнано протиправним та скасовано наказ виконувача обов`язків прокурора Одеської області В. Веніславського №1629к від 17 серпня 2020 року про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника Управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Одеської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 07 вересня 2020 року;

- поновлено ОСОБА_4 на роботі в органах прокуратури на посаді начальника Управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Одеської області з 07 вересня 2020 року;

- стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_4 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 07 вересня 2020 року по 12 березня 2021 року у розмірі 44561,88 грн без обов`язкових відрахувань;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі в органах прокуратури на посаді начальника Управління представництва інтересів держави в суді Прокуратури Одеської області та в частині стягнення з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць за період з 07 вересня 2020 року по 06 жовтня 2020 року в сумі 29707,92 грн без обов`язкових відрахувань.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалами Верховного Суду від 07 жовтня 2025 року, 15 грудня 2025 року касаційні скарги ОСОБА_1 , які подані його представником Форманюк Оленою Миколаївною, на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року у справі №420/10138/20 повернуто особі, яка їх подала.

21 січня 2026 року до Суду надійшла повторна касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником Форманюк Оленою Миколаївною, на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року у справі №420/10138/20.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З оскаржуваної постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду встановлено, що її було ухвалено у відкритому судовому засіданні від 05 серпня 2025 року, повний текст складено 06 серпня 2025 року.

За таких обставин останнім днем строку на її касаційне оскарження є 04 вересня 2025 року.

Касаційну скаргу направлено скаржником до суду засобами поштового зв`язку 19 січня 2026 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі скаржник просить поновити пропущений процесуальний строк, посилаючись на те, що вперше касаційну скаргу було подано в межах строку передбаченого статтею 329 КАС України. Проте вказана касаційна скарга та повторно подана були повернуті Верховним Судом скаржнику. Скаржник просить Суд урахувати, що повторно касаційні скарги подавалися в найкоротші строки, без суттєвих затримок та зайвих зволікань. Посилаючись на право повторного звернення з касаційною скаргою після її повернення, відповідач просить поновити строк на касаційне оскарження .

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, Суд виходить з такого.

На підставі даних комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» Судом установлено, що вперше касаційну скаргу було направлено за допомогою кур`єрської служби доставки 04 вересня 2025 року та отримано судом 10 вересня 2025 року, тобто в межах строку визначеного статтею 329 КАС України. Ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2025 року зазначену касаційну скаргу було повернуто особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України. Указана ухвала суду була отримана представником скаржника в особистому кабінеті у підсистемі «Електронний суд» у цей же день о 18:41, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, а засобами поштового зв`язку 23 жовтня 2025 року.

18 листопада 2025 року скаржник повторно звернувся до Суду з касаційною скаргою на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року у справі №420/10138/20.

Ухвалою Верховного Суду від 15 грудня 2025 року зазначену касаційну скаргу було повернуто заявнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Зазначена ухвала суду про повернення касаційної скарги була отримана представником скаржника в його особистому кабінеті у підсистемі «Електронний суд» у цей же день о 19:20, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, а засобами поштового зв`язку 03 січня 2026 року.

Отже, з огляду на встановлені обставини та норми чинного законодавства, враховуючи, що первинна касаційна скарга була подана у межах строку касаційного оскарження і скаржник повторно звернувся до касаційного суду без зайвих зволікань, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Підставами перегляду оскаржуваного судового рішення скаржник зазначає пункти 1,3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме:

- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні надав неправильну правову оцінку та неправильно розтлумачив статтю 131-1 Конституції України, пункт 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру», розділ ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» №113-IX та норми Порядку №221 та неурахував висновків Верховного Суду щодо застосування цих норм права, викладених у постановах 05 вересня 2025 року у справі №420/9164/21, від 02 травня 2024 року, від 27 квітня 2021 року у справі №826/17604/14.

- відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо застосування: пункту 7 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення», Закону №113-ІХ щодо визначеного цим Законом імперативу, що атестація прокурорів проводиться згідно з порядком №221, пунктів 9, 11 про проведення атестації кадровими комісіями, пункту 12 Порядку №233 щодо повноважень кадрової комісії під час співбесіди, виходячи з предмету атестації, надавати оцінку професійній етиці та доброчесності , професійній компетентності прокурора, пункту 17 Закону № 113-ІХ щодо дискреції кадрових комісій на прийняття рішень за результатами проходження прокурорами атестації, пункту 15 розділу II Закону України №113-ІХ щодо повноваження кадрової комісії отримувати інформацію про прокурора та юридичної сутності цієї інформації як джерела, що немає преюдиційного значення кадрової комісії.

Проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження в справі з підстав, передбачених пунктом 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 329, 330, 334, 337, 338 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Форманюк Олени Миколаївни, про поновлення строку на касаційне оскарження та поновити цей строк.

2. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником Форманюк Оленою Миколаївною, на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року у справі №420/10138/20.

3. Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №420/10138/20.

4. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності - в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

5. Іншим учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати через підсистему «Електронний суд» у вигляді електронних документів до їхніх електронних кабінетів, якщо ці учасники внесені до цієї автоматизованої системи. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

6. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

7. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Судді:О.Р. Радишевська А.В. Жук М.І. Смокович