Справа № 640/36111/21
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2026-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рищенко А. Ю.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Марта ЛТД" до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що фактична перевірка, за результатами якої прийнято оскаржувані рішення, була проведена з порушенням процесуального порядку. Позивач наполягає на дефектності наказу на проведення перевірки та направлень, зазначаючи про відсутність у них необхідних реквізитів, що, на думку Позивача, унеможливлює ідентифікацію об`єкта перевірки та робить саму перевірку незаконною, а її наслідки недійсними. Позивач наголошує на формальних порушеннях при призначенні перевірки як на безумовній підставі для скасування рішень.
Відповідно до ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2021 справу було прийнято до провадження та призначено її розгляд в порядку спрощеного провадження (без повідомлення (виклику) учасників справи).
Відповідач проти позову заперечив, надавши відзив на позовну заяву. В обґрунтування своєї позиції контролюючий орган зазначив, що перевірка проведена на підставі чинного наказу та за наявності законних підстав. Відповідач вказав, що посадові особи Позивача допустили перевіряючих до проведення фактичної перевірки, що підтверджується матеріалами справи. На переконання Відповідача, незначні недоліки в оформленні вступних документів (якщо такі й мали місце) не спростовують факту виявлених порушень податкового законодавства та законодавства про обіг підакцизних товарів. Оскільки наказ на перевірку було реалізовано шляхом проведення перевірки та складання акта, процедурні питання щодо призначення перевірки не можуть бути самостійною підставою для скасування її результатів за наявності доведених порушень по суті.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази та аргументи сторін, прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у м. Києві видано наказ №8079-п про проведення фактичних перевірок, на підставі якого, а також направлень на перевірку, посадовими особами Відповідача здійснено вихід за адресами господарських одиниць ТОВ «МАРТА ЛТД» .
Для проведення перевірки посадовим особам Відповідача були оформлені направлення на проведення перевірок, які зокрема містили назву підприємства щодо якого повинна бути проведена фактична перевірка.
В період з 21.10.2021 року по 29.10.2021 рік, посадовими особами ГУ ДПС у м. Києві на виконання наказу від 12.10.2021 року № 8079-п, було проведено фактичні перевірки ТОВ «Марта ЛТД» за адресами:
Посадовими особами ГУ ДПС у м. Києві на підставі п. п. 80.2.5, п. 80.2 ст. 80 ПК України та відповідно до наказу від 12.10.2021 року № 8079-п, проведено фактичну перевірку магазину за адресою: м. Київ, вул. Червонопільська, 23/17, де здійснює свою діяльність ТОВ «Марта ЛТД».
Перевіркою встановлено: порушення вимог статті 11.1 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах» (зі змінами та доповненнями) (далі по тексту Закон № 481).
Перевіркою встановлено, факт реалізації сигарет «Sobranie» за ціною 71,00 грн. Максимальна роздрібна ціна, зазначена на пачці, складає 65,71 грн. за пачку (ціна з урахуванням 5 % місцевого акцизного податку становить 69,00 грн.), тобто максимальна роздрібна ціна однієї пачки складає 69,00 грн. Зокрема, посадовими особами контролюючого органу встановлено залишки тютюнових виробів в торгівельному приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Червонопільська, 23/17, що використовується ТОВ «Марта ЛТД», станом на 21.01.2021 рік на загальну суму 79 275,03 грн. Таким чином, перевіркою встановлено роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробником або імпортером таких тютюнових виробів, чим порушено статтю 11.1 Закону № 481. Відповідальність за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробником або імпортером таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, передбачена статтею 17 Закону № 481, а саме: 100 % вартості наявних у суб`єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10 000,00 грн. Відповідно до підпункту 14.1.106 пункту 14.1 статті 14 Кодексу максимальні роздрібні ціни (далі МРЦ) ціни, встановлені на підакцизні товари (продукцію з урахуванням усіх видів податків). Акцизний податок з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включається до МРЦ. МРЦ на підакцизні товари встановлюються для тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, виробниками або імпортерами товарів шляхом декларування таких цін у порядку, встановленому Кодексом. Продаж суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються МРЦ, не може здійснюватись за цінами, вищими за МРЦ, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів.
Предметом спору є правомірність податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками фактичної перевірки. Ключовим аргументом Позивача є посилання на процедурні порушення при призначенні та початку перевірки (вади наказу та направлень).
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно зі ст. 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Статтею 81 ПК України передбачено обов`язковий перелік документів, які пред`являються для проведення фактичної перевірки. Зокрема такими є наказ на проведення перевірки, направлення та службове посвідчення.
Позивач стверджує, що в наказі та направленнях були відсутні достатні дані для ідентифікації об`єкта фактичної перевірки. Однак, дослідивши копії направлень та наказу, суд встановив, що у направленнях на перевірку містилася назва підприємства Позивача ТОВ «МАРТА ЛТД», а також код ЄДРПОУ, що давало змогу чітко ідентифікувати суб`єкт господарювання, щодо якого здійснюються контрольні заходи.
Відповідно до абз.5 ст.81 ПК України непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Тобто, недоліки зазначених документів, є підставою для недопущення до проведення перевірки. В той же час, зі змісту направлень та актів які містяться в матеріалах справи суд вбачає, що службових осіб Відповідача було допущено до проведення перевірок, а самі перевірки проводились в присутності посадових осіб Позивача. Отже, наказ на проведення перевірки було реалізовано.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17 сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.
Більше того, у вказаній постанові Велика Палата Верховного суду зазначила, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставою позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, а лише ті, які вплинули або могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу.
Суд погоджується з доводами Відповідача про те, що саме лише формальне посилання на недоліки змісту наказу чи направлень, за умови фактичного допуску посадових осіб до перевірки, не може слугувати самостійною та достатньою підставою для скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками встановлених порушень.
Враховуючи факт допуску до перевірки, наказ про її проведення вичерпав свою дію виконанням. Відтак, основна увага суду має бути зосереджена на наявності чи відсутності порушень податкового законодавства, зафіксованих в Акті.
Позивач у позовній заяві зосередив свою позицію виключно на процесуальних (формальних) аспектах призначення перевірки. Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факти виявлених порушень (щодо обігу підакцизних товарів, цін реалізації тощо), зафіксованих в Актих перевірки, Позивачем суду не надано.
Суд зазначає, що незначні формальні недоліки в оформленні вступної частини документів (навіть якби вони були встановлені) не нівелюють доказового значення зафіксованих фактів реальних порушень господарської діяльності. Оскільки факт вчинення порушень, за які застосовано штрафні санкції, Позивачем по суті не спростовано, а процедурні моменти були нівельовані фактом допуску до перевірки, суд приходить до висновку про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивач не довів протиправність рішень Відповідача по суті виявлених порушень.
З огляду на викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. 9, 72-77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРТА ЛТД» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А. Ю. Рищенко