Справа № 420/11923/25
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 420/11923/25

адміністративне провадження № К/990/3627/26

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду

Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу адвокатки Єфименко Наталі Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1

на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року

у справі № 420/11923/25 за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації (військової адміністрації), про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому ппросила:

- визнати незаконною бездіяльність Білгород-Дністровської районної державної адміністрації (військової адміністрації), , як уповноваженого органу щодо: неналежного розгляду звернень ОСОБА_1 про випадок булінгу у навчальному закладі відповідно до Закону України «Про освіту»; непроведення відповідного розслідування випадку булінгу у навчальному закладі; невжиття заходів щодо притягнення до відповідальності винних осіб у скоєнні булінгу відносно неповнолітньої дитини; невжиття заходів щодо притягнення до відповідальності керівника навчального закладу за неналежне виконання посадових обов`язків пов`язаних із порушенням Закону України «Про освіту», яке мало тяжкі наслідки для неповнолітньої;

- зобов`язати Білгород-Дністровську районну державну адміністрацію, як уповноважений орган: розглянути звернення ОСОБА_1 про випадок булінгу у навчальному закладі відповідно до Закону України «Про освіту»; провести відповідне розслідування випадку булінгу у навчальному закладі відповідно до вимог Закону України «Про освіту»; вжити заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб у скоєнні булінгу відносно неповнолітньої дитини; вжити заходи щодо притягнення до відповідальності керівника навчального закладу за неналежне виконання посадових обов`язків пов`язаних із порушенням Закону України «Про освіту», яке мало тяжкі наслідки для неповнолітньої.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Білгород-Дністровської районної державної адміністрації (військової адміністрації) (), як уповноваженого органу щодо: неналежного розгляду звернень ОСОБА_1 про випадок булінгу у навчальному закладі відповідно до Закону України «Про освіту».

Зобов`язано Білгород-Дністровську районну державну адміністрацію, як уповноважений орган розглянути звернення ОСОБА_1 про випадок булінгу у навчальному закладі відповідно до Закону України «Про освіту».

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року - скасовано, ухвалено в справі №420/11923/25 нову постанову, якою відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, позивачка звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 13 січня 2026 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

23 січня 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга у новій редакції.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме відсутній висновок Верховного Суду у правовідносинах між органом місцевого самоврядування, який є уповноваженим органом закладу освіти, та фізичною особою, права якої порушені бездіяльністю органу місцевого самоврядування, який є уповноваженим органом закладу освіти, що призвело до тяжких наслідків.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права (пункт, частина, стаття) судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Варто зауважити, що при поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначена скаржником норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову (наприклад, з точки зору порушення її відповідачем), але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях, - що може бути визнано як допущення судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, або надали, як на думку скаржника, неправильно.

З огляду на вище зазначене, посилаючись на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження, скаржник має вказати конкретну норму права (пункт, частина, стаття), яку було застосовано неправильно, однак з касаційної скарги є незрозумілим щодо якої норми права відсутній висновок Верховного Суду.

Також, оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, представник позивача не зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, про що було зазначено в ухвалі Верховного Суду від 13 січня 2026 року.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

Водночас, у зв`язку з поверненням касаційної скарги на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд не вирішує питання про поновлення строку на касаційне оскарження

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332 КАС України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу адвокатки Єфименко Наталі Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року у справі № 420/11923/25 за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації (військової адміністрації), про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити скаржнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Е. Мацедонська