Справа № 380/17774/25
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 рокусправа № 380/17774/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Підставою позову є протиправність, на думку позивача, дій відповідача щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок її пенсії за віком починаючи з 12.09.2023 на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2020 рік, 2021 рік та 2022 рік.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 23.12.2014 отримувала пенсію за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». За заявою позивача їй з 12.09.2023 призначено пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Втім, при призначенні пенсії відповідач не застосував показник середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2020-2022 роки. Наведене зумовило звернення до суду із цим позовом.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою судді від 04.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вказує, що позивач перебувала на обліку в управлінні як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 23.12.2014. Оскільки за заявою позивача її було переведено на інший вид пенсії пенсію за віком, підстав для застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2020-2022 роки нема.

В спростування наведених відповідачем доводів представник позивача подав відповідь на відзив.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивач з 23.12.2014 отримувала пенсію за вислугу років як працівник освіти відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За заявою позивача їй з 12.09.2023 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач 28.07.2025 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії, у якій просила здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком, починаючи з 12.09.2023, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.007.2003 №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено стразові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2020 рік, 2021 рік та 2022 рік.

Листом від 13.08.2025 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для обчислення пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) за три роки, що передують року звернення за призначення пенсії.

Не погоджуючись із відмовою відповідача, позивач звернулась до суду із цим позовом.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Пунктом «е» частини 1 ст. 55 Закону №1788-ХІІ передбачено категорії працівників, що мають право на пенсію за вислугу років, а саме працівники освіти.

Судом встановлено, що позивач з 23.12.2014 отримувала пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону №1788-ХІІ.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (далі Закон №1058-VI) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1 ст. 9 Закону №1058-VI передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно зі статтею 10 Закону №1058-IV особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Тобто, Законом № 1058-ІV передбачено такі пенсійні виплати, як пенсію за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та врегульовано переведення між цими видами пенсії. Таким чином, законодавцем визначено чіткий перелік видів пенсії, що призначаються за Законом № 1058-ІV.

Відповідно до частин першої та другої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з положеннями частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

За заявою позивача їй з 12.09.2023 призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV.

Позивач 28.07.2025 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії, у якій просила здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком, починаючи з 12.09.2023, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.007.2003 №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено стразові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2020 рік, 2021 рік та 2022 рік.

Листом від 13.08.2025 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для обчислення пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) за три роки, що передують року звернення за призначення пенсії.

Свою відмову відповідач обґрунтовує тим, що у спірній ситуації відбулось переведення з одного виду пенсії на інший, а не призначення пенсії вперше.

Оцінюючи таке твердження відповідача, суд виходить з такого.

Частиною 3 ст. 45 Закону №1058-IV України встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Виходячи з аналізу вищевикладеного, частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. Тобто, вказана норма застосовується до тих видів пенсій, які визначені саме Законом № 1058-IV. Відтак, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV.

Водночас, з матеріалів справи встановлено, що первинно позивачу було призначено пенсію за вислугу років у зв`язку з наявністю підстав, передбачених статтею 55 Закону №1788-ХІІ.

В подальшому, з 12.09.2023 позивачу призначено пенсію за віком на умовах, визначених Законом №1058-IV.

При цьому, статтею 9 Закону №1058-ІV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років.

Тобто, в спірному випадку має місце призначення іншого виду пенсії позивачу за іншим законом, а не переведення його з одного виду пенсії на інший вид в межах одного закону.

Отже застосування відповідачем у спірних правовідносинах норм частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що регламентує порядок переведення з одного виду пенсії на інший, є безпідставним.

Правова позиція щодо необхідності пенсійного органу діяти в подібних обставинах як при призначенні пенсії, а не переведенні на іншу пенсію, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 по справі №876/5312/17.

Вказана позиція також підтримана Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23, від 16.01.2025 у справі №580/4901/22, 15.07.2025 у справі № 420/12173/24.

Наведене свідчить про протиправність відмови відповідача в обчисленні розміру пенсії за віком, призначеної позивачу, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2020-2022 роки.

З метою відновлення порушеного права позивача належить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, за 2020-2022 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визначаючись щодо дати, з якої слід здійснити перерахунок, суд враховує положення ч.4 ст.45 Закону №1058-IV, згідно з якими перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч.1 ст.35, ч.2 ст.38, ч.3 ст.42 і ч.5 ст.48 цього Закону, провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як встановлено з матеріалів справи, із заявою про перерахунок пенсії позивач звернулась 28.07.2025.

За таких обставин, перерахунок пенсії позивачу слід здійснити з 01.08.2025, тобто з першого числа наступного після звернення із заявою про перерахунок місяця, а не з 12.09.2023, як просить позивач у позовних вимогах.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до правил ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов містив декілька вимог немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.

Отже, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 293, КАС України, су

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в обчисленні розміру пенсії за віком, призначеної ОСОБА_1 , із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2020-2022 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області з 01.08.2025 здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, за 2020-2022 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ).

Суддя Сидор Наталія Теодозіївна