Справа № 210/7339/25
Суддя: Чайкіна О. В.
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/7339/25
Провадження № 2-а/210/14/26
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 лютого 2026 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючої судді Чайкіної О.В., за участі секретаря судового засідання Комбарової Д.С.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_2 27.12.2024 розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 та прийняв постанову №18398, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 1500 НМДГ, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн..

Постанова обґрунтована тим, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 будучи належним чином оповіщеним про необхідність прибуття до ТЦК та СП останній про поважні причини не повідомив, у встановлений законодавством термін не прибув, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 тільки 25.12.2024 з перевищенням термінів, визначених чинним законодавством.

У тексті оскаржуваної постанови зазначено, що військовозобов`язаному ОСОБА_1 16.11.2024 було надіслано повістку поштовим зв`язком «Укрпошта» за адресою: АДРЕСА_1 про необхідність прибуття до ТЦК та СП на 16.10.2024 для уточнення даних. Представниками відділення пошти №50065 м. Кривий Ріг з 18.11.2024 по 29.11.2024 здійснювалися заходи з вручення повістки. 29.11.2024 було проставлено відмітку про відсутність особи за адресою. Отже відповідно до зазначеного, ІНФОРМАЦІЯ_4 вважає, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, яке передбачене ч. 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 з 2020 року своє місце проживання не змінював, в період з 18.11.2024 по 29.11.2024 перебував за зареєстрованою адресою проживання, про наявність на поштовому відділенні 50065 рекомендованого відправлення для нього не був обізнаний, оскільки ніякого сповіщення від працівників поштового оператора «Укрпошта» не отримував.

Позивач вважає, що постанова є необґрунтованою, невідповідною матеріалам справи та вимогам Закону, винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суб`єктом владних повноважень не повно з`ясовано та не досліджено усі фактичні обставини справи, не надано належної оцінки, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, а тому є незаконною та необґрунтованою. У зв`язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в матеріалах справи доказів, щодо вчинення ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідачем 1 в оскаржуваній постанові не відображено, яка саме інформація відносно позивача була відсутня у відповідача1, та не є актуальною, чи не відповідає інформації, яка міститься в державних реєстрах, в тому числі Оберіг, чи відсутня в реєстрах.

Постанова ІНФОРМАЦІЯ_5 №18398 від 27.12.2024 містить номер накладної - 880, згідно до якої начебто відповідачем 16.11.2024 направлялася повістка №1171371. Як вбачається з інформації трекінгу на офіційному сайті АТ «Укрпошта», на який посилається відповідач1 в оскаржуваній постанові, дані про відправлення за номером 880 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі.

Окрім того, як зазначає відповідач1 у постанові, представниками відділення пошти №50065 м. Кривий Ріг з 18.11.2024 по 29.11.2024 здійснювалися заходи з вручення повістки. 29.11.2024 було проставлено відмітку про відсутність особи за адресою. Отже за викладених обставин, вбачається недотримання передбаченого Правилами надання послуг поштового зв`язку порядку вручення «Повістки ТЦК», оскільки:

1. Реєстр «Укрпошти» не містить дані про відправлення за номером 880;

2. Відсутня відмітка про дату доставки відправлення, під час якої працівник поштового оператора не зміг вручити повістку і залишив відповідне сповіщення;

3. Відсутні докази інформування працівником поштового оператора позивача про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

27.12.2024 під час розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідачем 1 не встановлено, що ОСОБА_1 було відомо про необхідність з`явитися на виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зазначеній у повістці місце і строк, а також те, що він, незважаючи на його належне повідомлення, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою ІНФОРМАЦІЯ_5 №18398 від 27.12.2024 зазначено повістку на прибуття ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 16.10.2024, в той час коли відповідну повістку було направлено відповідачем1 на адресу позивача 16.11.2024, а заходи з вручення цієї повістки відбувалися з 18.11.2024 по 29.11.2024, що вже само по собі виключає можливість своєчасної ОСОБА_3 на призначену дату та час до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Аргументи учасників

27 січня 2026 року відповідач направив відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначив, що Позивач відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» має статус військовозобов`язаного та перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Міноборони було надіслано повістку поштовим зв`язком «Укрпошта» за адресою: АДРЕСА_2 (адреса вказана в облікових даних військовозобов`язаного). Представниками відділення пошти №50065, м. Кривий Ріг, здійснювались заходи з вручення рекомендованого повідомлення №880 з повісткою №1171371 на прибуття 26.11.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних, які визначені статтею 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та не були актуалізовані позивачем.

За допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку для уточнення персональних даних.

Наявна в адміністративній справі повістка та рекомендоване повідомлення повністю відповідають вище перерахованим вимогам «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560.

Представниками відділення поштового зв`язку №50065 було проставлено 29.11.2024 року відмітку на поштовому повідомленні про відсутність особи за адресою, що є належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку. День явки за викликом військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб.

Вразі незгоди з проставленою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», представниками поштового відділення №50065, Позивачу надавалась можливість спростувати чи оскаржити порядок вручення рекомендованого повідомлення №880.

Однак, військовозобов`язаним до винесення постанови не було надано достовірних доказів неналежного вручення рекомендованого повідомлення №880 представниками поштового відділення №50065, чи надання доказу недійсності проставленої відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» на довідці Ф20.

Вважає, що обставина, про те що кореспонденція залишилась не врученою позивачу з причин, які не залежать від відправника, не звільняє позивача від обов`язку по дотриманню вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Доказів надання оператором поштового зв`язку "Укрпошта" послуг поштового зв`язку неналежної якості при направленні зазначеної кореспонденції позивачем суду не надано, а правовідносини, які виникають між оператором поштового зв`язку і адресатом знаходяться поза межами предмета спору у цій справі.

Позивач 25.12.2024 року прибув до ТЦК та СП, де в його присутності здійснено складання протоколу про адміністративне правопорушення та за його особистою згодою призначено розгляд на 10:00 годин 27.12.2024 року з ознайомленням під особистий підпис.

27.12.2024 року позивач на розгляд справи прибув, клопотання про перенесення розгляду справи не подавав, тому на підставі наявних матеріалів в адміністративній справі було здійснено розгляд в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 , кабінеті № 17 будівлі № 1 за адресою: АДРЕСА_3 в присутності начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_2 .

За результатами розгляду адміністративної справи начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було оголошено рішення в вигляді постанови № уп/18398 від 27.12.2024 року.

Другий примірник постанови отримав 27.12.2024 року під особистий підпис.

Позивачем не надано жодного достовірного доказу протиправності винесеної постанови чи порушення вимог статей КУпАП. Викладені доводи в позовній заяві є надуманими та недостовірними, які не підлягають задоволенню. Доказів неналежного вручення чи недотримання порядку вручення поштового відправлення працівниками АТ «Укрпошта», до позовної заяви не надано.

Протокол відповідає вимогам статті 256 КУпАП та не є підставою для скасування постанови.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження

Встановлено, що 16.11.2024 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 направлена повістка військовозобов`язаному ОСОБА_1 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 26.11.2024 року о 09:00 год. для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних.

29 листопада 2024 року поштове повернення з повісткою, яка направлялася військовозобов`язаному ОСОБА_1 повернулося відправнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

25 грудня 2024 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №1672. Суть правопорушення: 25.12.2024 року о 17 год.45 хв. в ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено факт порушення Закону України «Про оборону України» та абзацу 2 частини 1 та 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Військовозобов`язаному ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням було належним чином надіслано повістку 13.11.2024 року на прибуття 26.11.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для визначення призначення на особливий період під час проведення загальної мобілізації.

26.11.2024 року військовозобов`язаний не прибув за викликом ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин. Та в подальшому порушував вимоги законодавства в період з 26.11.2024 року по 25.12.2024 року. Чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

В поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначив «не повідомила укр.пошта». Також встановлено, що ОСОБА_1 отримав другий примірник протоколу, що підтверджується підписом останнього.

ОСОБА_1 під особистий підпис роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 27.12.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковника ОСОБА_2 №18398 від 27.12.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за те, що 25.12.2024 року о 17 годині 45 хвилин посадовою особу ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено факт перебування військовозобов`язаного в розшуку в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» за порушення вимог чинного законодавства. Військовозобов`язаному 16.11.2024 року Міноборони було надіслано повістку поштовим зв`язком «Укрпошта» за адресою: АДРЕСА_1 . Представниками відділення пошти №50065 м. Кривий Ріг з 18.11.2024 року по 29.11.2024 року здійснювалися заходи з вручення повістки №342565 на прибуття 16.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних.

29.11.2024 року було проставлено відмітку про відсутність особи за адресою.

День явки за викликом військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а в інших населених пунктів протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, тобто до 09.12.2024 року.

Будучи належним чином оповіщеним про необхідність прибуття до ТЦК та СП, останній про поважні причини не повідомив, у встановлені законодавством термін не прибув. Прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 тільки 25.12.2024 року з перевищенням термінів визначених чинним законодавством.

Відповідно до витягу з рішення експертної команди повсякденного функціонування особи від 22.10.2025 року ОСОБА_1 з 08.10.2025 року встановлено ІІІ (третю) групу інвалідності.

Щодо клопотання про поновлення строку

Відповідно до ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вказує позивач про наявність постанови він дізнався від державного виконавця, оскаржувану постанову особисто не отримував. Просив поновити строк звернення до суду з позовом, оскільки пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст.120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З огляду на викладене, керуючись принципом верховенства права, суд при вирішенні питання про дотримання позивачем строку звернення до суду усі сумніви щодо початку перебігу такого строку трактує на користь позивача та доходить висновку, що пропущений строк підлягає поновленню.

Мотиви суду та застосовані норми права

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 є предметом спору, який передано на вирішення суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч.1 ст.22 цього Закону громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Загальні правила військового обліку визначені статтею 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до якої військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний (ч.3 ст.33 Закону).

Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.5 ст.33 Закону).

Відповідно до п.79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;

здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством;

виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку;

організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 3 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачене відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинення в особливий період.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, з дня оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Отже, суд констатує, що на дату винесення відповідачем оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період, що є підставою для застосування ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За правилами ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В спірному випадку, суть виявленого відповідачем в діях позивача адміністративного правопорушення полягає в тому, що позивач не прибув у визначений день 26 листопада 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування наявності поважних причин, які перешкоджали прибути у визначений в повістці день та час до ІНФОРМАЦІЯ_3 26 листопада 2024 року, позивач посилається на те, що повістку про виклик до ТЦК та СП не отримував, будь-яких повідомлень з Укрпошти не надходило, про виклик до ТЦК та СП на 26.11.2024 року йому було невідомо, увесь час перебував за місцем проживання, адресу не змінював, доказів належного повідомлення про повістку не отримував, та до матеріалів справи не надано докази стосовного належного повідомлення на Укрпошті.

Згідно з абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Приписами абз. 8 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до абз.1 п.34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16травня 2024р. № 560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Згідно з абз. 2, 3 п. 34 Порядку у разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Згідно з пп.2 п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Суд звертає увагу, що адреса АДРЕСА_1 , є зареєстрованим місцем проживання позивача. Отже, фактично направлення повістки відбулося за належним адресом, повістка направлена 16.11.2024 року, що підтверджується даними поштового відправлення та після невдалої спроби вручення та проставлення про це відмітки в довідці про причини повернення повернулася 29.11.2024 року на адресу відправника.

За таких обставин, оповіщення позивача про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних відбулося з дотримання норм Порядку №560.

Механізм декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлення форми необхідних для цього документів визначає Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 цього Порядку декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради.

Особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Іншими словами, фактичне місце проживання без реєстрації у певний проміжок час за будь-якою адресою не може вважатися місцем проживання певної особи «зареєстрованим у встановленому законом порядку».

ОСОБА_1 під особистий підпис роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 27.12.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно абз. 12 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

- перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк.

- смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, про що наявний підпис в протоколі, ОСОБА_1 27.12.2024 року прибув на розгляд справи, та не скористався правом подання доказів, які б засвідчували поважність неявки до ТЦК у строк, у строк, визначений у повістці, а саме 29.11.2024 року, зокрема, що повістку до ТЦК він не отримав з вини представників Укрпошти, чи з причин, що не залежали від його волі.

Покликання представника позивача на ті обставини, що станом на день подання позову трекінг з вручення рекомендованого повідомлення №880 з повісткою №1171371 не відслідковується, а отже є недійсним, відхиляється судом, оскільки така інформація зберігається на сайті «Укрпошти» виключно в межах 6-ти місяців.

Також суд зазначає, що Позивач не спростував, що перебував в розшуку в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг».

Доказів, що Позивач, після надсилання повістки про виклик до ТЦК для уточнення даних, та до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення, вжив заходів щодо уточнення військово-облікових даних, згідно з т. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Посилання на те, що справа про адміністративне правопорушення розглянута за відсутності позивача відхиляються, оскільки ОСОБА_1 був присутній як при складанні протоколу про адміністративне так і при винесені постанови, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у розмірі 25500 грн., що підтверджується підписами останнього.

Строк притягнення до адміністративної відповідальності, визначений у статті 38 КУпАП не порушено.

Отже, оскільки станом на час розгляду справи про адміністративне правопорушення на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 клопотань або заяв від позивача про перенесення розгляду адміністративної справи не надходило, будь-яких інших доказів не надсилалось, суд погоджується зі стороною відповідача, що адміністративна справа правомірно розглянута за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на підставі наявних документів у справі з винесенням постанови від 27.12.2024 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у сумі 25500,00 грн.

Підсумовуючи вищенаведене, з урахуванням встановлених у справі обставин та вищезазначених норм законодавства, суд вважає що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 №18398 від 27.12.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідно за ч.3 ст.210-1 КУпАП є правомірною та не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 90, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

Поновити пропущений позивачем ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Поновити строк на оскарження постанови №18398 від 27.12.2024 року за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09 лютого 2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , має місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_5 .

Суддя: О. В. Чайкіна