Справа № 560/2297/24
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 560/2297/24

адміністративне провадження № К/990/56024/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Рибачука А.І.,

суддів: Бучик А.Ю., Коваленко Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025 у справі № 560/2297/24 за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького апеляційного суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

31.12.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025 у справі № 560/2297/24 за вищевказаним позовом, з підстав, визначених пунктами 1 та 2 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою Верховного Суду від 14.01.2026 касаційну скаргу було залишено без руху та надано скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів та уточненої касаційної скарги, в якій необхідно зазначити належні підстави оскарження судового рішення в цій справі (з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України та пункту 4 частини другої статті 330 КАС України).

В межах встановленого судом строку на усунення недоліку касаційної скарги скаржником надіслано до суду касаційної інстанції уточнену касаційну скаргу та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025 у справі № 560/2297/24.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції скаржник просить визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження та поновити цей строк, посилаючись на те, що вперше касаційну скаргу ним було подано в межах строку на подання касаційної скарги, однак ухвалами Верховного Суду від 17.11.2025 та від 09.12.2025 її було залишено без руху та повернуто, у зв`язку з невиконанням вимог щодо належного обґрунтування підстав оскарження судового рішення в цій справі.

Скаржник як на поважну причину пропуску строку посилається на те, що суд касаційної інстанції, на його думку, не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду щодо критеріїв подібності спірних правовідносин, викладені у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, а застосував висновки, сформульовані у постанові від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, що, на переконання скаржника, зумовило повернення його первинної та уточненої касаційних скарг і унеможливило своєчасне повторне звернення до суду касаційної інстанції.

Оцінюючи наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку на звернення до суду касаційної інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Колегія суддів зазначає, що право на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення не є безумовним. Це обґрунтовується змістом частини 8 статті 169 КАС України, відповідно до якої повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Отже скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань.

Суд звертає увагу скаржника, що чинне законодавство України не передбачає зупинення чи переривання процесуального строку у разі звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою.

В свою чергу строк на подання касаційної скарги може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (частина третя статті 329 КАС України).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Оцінюючи наведені скаржником доводи, колегія суддів зазначає, що незгода особи з правовою оцінкою суду касаційної інстанції, тлумаченням судом критеріїв подібності правовідносин або з мотивами процесуальних рішень щодо залишення касаційної скарги без руху чи її повернення не є обставинами об`єктивного характеру, які були непереборними та не залежали від волевиявлення скаржника, а відтак не можуть розцінюватися як істотні перешкоди для своєчасного подання належно оформленої касаційної скарги.

Посилання скаржника на те, що він не міг передбачити правову оцінку суду щодо подібності правовідносин та застосування судової практики, саме по собі не свідчить про наявність об`єктивно непереборних обставин, які унеможливлювали подання касаційної скарги з дотриманням вимог процесуального закону.

Наведені доводи фактично зводяться до незгоди з процесуальними наслідками недотримання вимог КАС України при первинному поданні касаційної скарги та правовою оцінкою суду, що не є поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження в розумінні статей 121, 329 КАС України.

Також, слід зазначити, що посилання скаржника на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19, не спростовує наведених судом висновків щодо відсутності подібності правовідносин у цій справі та у справах, на які він посилається.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду, при встановленні подібності вирішальне значення має не формальна тотожність елементів справи, а оцінка змісту спірних правовідносин, їх правової природи, характеру прав і обов`язків сторін та умов застосування відповідних норм права, водночас у цьому випадку саме за цими визначальними критеріями правовідносини у справі №560/2297/24 відрізняються від правовідносин у справах, на які посилається скаржник.

Таким чином, доводи скаржника фактично спрямовані на переоцінку судом критеріїв подібності правовідносин та правових висновків, покладених в основу процесуальних рішень у цій справі, що свідчить про його незгоду з правовою позицією суду, а не про наявність об`єктивних перешкод для своєчасного подання належно оформленої касаційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що неналежна організація процесу із оскарження судових рішень з боку скаржника, виникнення організаційних складнощів, які спричинили пропущення строку на касаційне оскарження є суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, що настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником причин пропуску такого строку поважними.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.

З урахуванням наведеного, у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 333, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025 у справі № 560/2297/24 за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького апеляційного суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

........................

........................

........................

А.І. Рибачук

А.Ю. Бучик

Н.В. Коваленко,

Судді Верховного Суду