Справа № 639/9841/25
Суддя: Рубіжний С. О.
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №639/9841/25
Провадження №2-адр/639/1/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року

Новобаварський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Рубіжного С.О., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні суду заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2025 року до Новобаварського районного суду міста Харкова, як до адміністративного суду, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить суд постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №б/н від 13.12.2025 року скасувати і закрити справу про адміністративне правпорушення. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 484,00 грн. судового збору сплаченого за подання позовної заяви та 9000,00 грн. на правничу допомогу.

В позовній заяві позивач зазначив, що судові витрати становлять: 1) 484 грн. 00 коп. судового збору сплаченого за подання позовної заяви. 2) 9 000,00 грн на правничу допомогу в розмірі, які складаються з: Надання правової консультації щодо скасування в судовому порядку постанови серії № б/н від 13.12.2025 року і роз`яснення законодавства. 2 год. - 1 500,00 грн., складання позовної заяви для подання до суду за підписом клієнта 4 год. - 1 500,00 грн.. Повідомив, що всі докази отримання правничої допомоги будуть зареєстровані в електронному суді та направлено іншим учасникам справи до першого судового засідання по справі, але не пізніше 5 календарних днів після винесення рішення по справі.

Рішенням Новобаварського районного суду міста Харкова від 29.01.2026 позовні вимоги задоволено.

Скасовано постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №5445 від 13 грудя 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 17 000 грн., а справу про адміністративне правопорушення - закрито.

Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 суму сплаченого, у відповідності до квитанції від 22.12.2025, витрати по сплаті судового збору у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

04.02.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача витрати на правову допомогу, які становлять 9000.00 грн, до заяви додано докази на правничу допомогу договір на правничу допомогу, акт приймання передачі наданих послуг.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового судового рішення та матеріали справи, суд вважає, що заява має бути залишена без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною 3 цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною третьою статті 252 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Таким чином, невирішення судом питання про судові витрати є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Згідно з ч. 1-4 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З аналізу наведених норм процесуального закону вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, що, однак, не зумовлює висновку про їх обов`язкову наявність у кожній справі.

За загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви «про це» до закінчення судових дебатів.

Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже, така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами).

Обов`язок подання до закінчення судових дебатів (до закінчення розгляду справи, у випадку її розгляду в порядку спрощеного або письмового провадження) доказів на підтвердження розміру понесених стороною судових витрат або заяви про те, що докази розміру судових витрат будуть надані після ухвалення судового рішення та протягом п`яти днів після закінчення розгляду справи прямо визначений у ч. 7 ст. 139, ч. 3 ст. 143 КАС України.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 16.06.2022 у справі № 380/3999/21.

В ухвалі від 07.07.2023 у справі № 340/2823/21 Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду виклав наступну правову позицію:

«Частина 7 ст. 139, ч. 3, 4 ст. 143 КАС України містять приписи, які дозволяють стороні надати суду докази, які підтверджують витрати на правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи, але за умови, що ця сторона зробить про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів.

Вказівка у ч. 7 ст. 139, ч. 3 ст. 143 КАС України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдину можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останній етап - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.

Тому з уваги на процедуру розгляду скарги, положення ч. 7 ст. 139, ч. 3 ст. 143 КАС України треба розуміти так, що сторона має заявити суду про необхідність розподілу витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвоката, до ухвалення цим судом остаточного судового рішення за скаргою. У такому випадку докази, які підтверджують ці витрати (які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи), можуть бути надані суду - для ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат, докази понесення яких не могли бути надані суду до ухвалення постанови - протягом п`яти днів після ухвалення постанови за скаргою.

Якщо докази на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвоката, - за умови, що прохання про розподіл цих витрат буде заявлене суду до завершення розгляду справи - будуть надані по спливу п`яти днів після ухвалення судового рішення за скаргою - заява про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги - залишається без розгляду».

У постанові від 19.09.2024 у справі № 200/2125/23, застосовуючи наведену вище практику, Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки позивачем не було заявлено до ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення по справі про неможливість подання доказів на підтвердження судових витрат, а також, про стягнення з відповідача судових витрат, понесених саме при апеляційному розгляді справи, чи що такі витрати будуть понесені, заява про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу правомірно була залишена без розгляду на підставі частини сьомої статті 139 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 22.11.2024 у справі № 420/15183/23.

Суд зазначає, що рішення Новобаварського районного суду міста Харкова було прийнято 29.01.2026.

Згідно довідки про доставку електронного листа, копію рішення доставлено позивачу в його електронний кабінет системи «Електронний суд» - 30.01.2025 о 8:14 (а.с. 75).

Заява позивача щодо ухвалення додаткового судового рішення у справі надійшла до суду через систему «Електронний суд» - 04.02.2025.

Тобто, в даному випадку заявником не дотримано вимоги ч. 7 ст. 139 КАС України, а саме протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду не було подано доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Як зазначено позивачем, заява та докази подані в строки, а саме в останній п`ятий день, з дня оримання рішеня суду, проте зазначені доводи суд відхиляє, оскільки п`ятиденний строк в силу ч. 7 ст. 139 КАС України обчислюється саме з дня ухвалення рішеня.

За правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 12.05.2022 в справі № 480/1576/20, яка враховується судом відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, п`ятиденний строк з дня ухвалення судового рішення для подання заяви щодо розподілу судових витрат є присічним та не може бути продовжений або поновлений судом.

При цьому, суд зазначає, що надані до заяви докази, а саме : договір про надання правової допомоги та. Акт про надані послуги датовані 21.12.2025 та 22.12.2025 відповідно.

Жодних обставин щодо наявності поважних причин, за яких не надано цей доказ до суду разом із заявою про відшкодування судових витрат до закінчення розгляду справи та протягом п`ятиденного строку з моменту винесення рішення у справі, у заяві позивача не зазначено.

Отже, враховуючи викладені обставини, суд доходить висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу підлягає залишенню без розгляду на підставі ч. 7 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 241, 243, 252, 321, 325, 328 КАС України, суд - .

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Рубіжний