Справа № 520/7250/25
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

11 лютого 2026 року №520/7250/25

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лариси Мар`єнко, розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, Державного підприємства "ІНФОРЕСУРС" про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства освіти і науки України, Державного підприємства "ІНФОРЕСУРС" в якому просить суд:

1) визнати протиправною і скасувати відмову Міністерства освіти і науки України №3/9155-24 від 22.11.2024 року у внесенні змін до відомостей, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2) зобов`язати Міністерство освіти і науки України та Технічного адміністратора Єдиної державної електронної бази з питань освіти - Державне підприємство "ІНФОРЕСУРС" внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , черговості здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України "Про освіту", а саме: в розділі "На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч. 2 ст. 10 ЗУ "Про освіту" - вказати "Так, не порушує".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є здобувачем вищої освіти за денною формою навчання та звернувся до Міністерства освіти і науки України із заявою про внесення змін до відомостей, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, зокрема щодо визначення послідовності здобуття ним освіти. За твердженням позивача, наявні в ЄДЕБО відомості про порушення ним черговості здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", не відповідають фактичним обставинам та нормам законодавства, оскільки попереднє навчання за освітнім рівнем бакалавра не було завершене здобуттям відповідного ступеня освіти у зв`язку з відрахуванням, а отже не може вважатися здобутим рівнем освіти у розумінні зазначеної норми.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Представник відповідача - Міністерства освіти і науки України, надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому не не погодився із поданим позовом, зазначивши, що діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідач вказав, що відповідно до частини другої статті 10 Закону України "Про освіту" визначення послідовності здобуття освіти здійснюється з урахуванням факту залучення особи до освітнього процесу на відповідному рівні освіти, незалежно від присудження ступеня вищої освіти. За позицією відповідача, участь позивача в освітньому процесі за освітнім рівнем бакалавра, навіть у разі подальшого відрахування без здобуття відповідного ступеня, свідчить про здобуття освіти на цьому рівні у розумінні законодавства про освіту. Міністерство також зазначило, що повторне зарахування позивача на навчання за тим самим освітнім рівнем є порушенням послідовності здобуття освіти, що обґрунтовано відображено у відомостях Єдиної державної електронної бази з питань освіти. Крім того, відповідач наголосив, що лист Міністерства від 22.11.2024 не є актом індивідуальної дії, а має інформаційно-роз`яснювальний характер, а повноваження щодо безпосереднього внесення відомостей про здобувачів освіти до ЄДЕБО покладені на суб`єктів освітньої діяльності.

Представник відповідача - Державного підприємства "ІНФОРЕСУРС", надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що ДП "Інфоресурс" не є суб`єктом владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 4 КАС України та не приймає рішень щодо внесення, зміни чи коригування відомостей про здобувачів освіти в Єдиній державній електронній базі з питань освіти. Відповідач вказав, що відповідно до законодавства та Положення про ЄДЕБО він виконує виключно функції технічного адміністратора, забезпечуючи технічне і технологічне функціонування бази, оброблення та зберігання інформації, а також доступ уповноважених суб`єктів до системи, без наділення повноваженнями щодо прийняття управлінських або владних рішень стосовно позивача. Крім того представник відповідача зазначив, що повноваження щодо формування, перевірки та зміни відомостей про здобувачів освіти в ЄДЕБО належать розпоряднику бази та суб`єктам освітньої діяльності, а отже позовні вимоги в частині, заявленій до ДП "Інфоресурс", є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Додатково Державне підприємство "ІНФОРЕСУРС" надав до суду додаткові пояснення, зазначивши, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.11.2025 у справі №160/29658/24, ДП "Інфоресурс" не є суб`єктом владних повноважень у розумінні п.7 ч.1 ст.4 КАС України, не приймає рішень щодо внесення чи зміни інформації в ЄДЕБО про здобувачів освіти та не наділене повноваженнями владно впливати на права чи обов`язки позивача, у зв`язку з чим належним відповідачем у спірних правовідносинах є Міністерство освіти і науки України, а позовні вимоги до ДП "Інфоресурс" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Позивач - ОСОБА_1 , відповідно до відомостей, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, 01.09.2012 був зарахований на навчання за освітнім рівнем бакалавра до Харківської державної академії фізичної культури та відрахований з навчання 20.06.2014. Документ про здобуття ступеня вищої освіти за результатами цього навчання позивачу не видавався.

У подальшому 09.08.2024 ОСОБА_1 повторно зарахований на навчання за освітнім рівнем бакалавра до Державного біотехнологічного університету.

За даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо позивача сформовано довідку від 21.08.2024 №202675 про здобувача освіти, у якій у полі "На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" зазначено "Ні, порушує".

Нижче, в графі "Інформація про документи про освіту" вказано:

1. Атестат про повну загальну середню освіту серії ХА №42156004 від 11.05.2012, виданий Харківською загальноосвітньою школою I-III ступенів №127 імені Г.К.Жукова Харківської міської ради Харківської області;

2. Свідоцтво про базову загальну середню освіту серії НОМЕР_1 від 24.06.2010, видане Харківською загальноосвітньою школою I-III ступенів №127 імені Г.К.Жукова Харківської міської ради Харківської області.

Інших документів про освіту, зокрема документів про здобуття ступеня вищої освіти, у вказаному розділі довідки не зазначено.

З матеріалів справи вбачається, що позивач був зарахований на навчання за освітнім рівнем бакалавра, однак навчання за відповідною освітньою програмою не завершив, атестацію не проходив та документ про здобуття ступеня вищої освіти не отримував. Диплом бакалавра позивачу не видавався.

З метою оскарження зазначеного висновку позивач звернувся до Міністерства освіти і науки України з вимогою щодо внесення змін до відомостей Єдиної державної електронної бази з питань освіти та зазначення відсутності порушення послідовності здобуття освіти.

Листом Міністерства освіти і науки України №3/9155-24 від 22.11.2024 у внесенні відповідних змін відмовлено з посиланням на норми законодавства у сфері освіти та алгоритм визначення послідовності здобуття освіти, затверджений для цілей функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Вважаючи зазначену відмову Міністерства освіти і науки України протиправною та такою, що порушує його права, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює та визначає Закон України від 21.10.1993 №3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі - Закон України №3543-XII).

Статтею 23 Закону України №3543-XII визначено, що відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відповідно до пункту 1 частини третьої цієї статті призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України № 2145-VIIІ, а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №560).

Додатком 5 до Порядку №560 затверджено перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України №3543-XII.

Вказаним переліком передбачено, що документами, що підтверджують право на відстрочку для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти, у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України №2145-VIIІ, а також докторантів та осіб, зарахованих на навчання до інтернатури, є довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, або довідка закладу освіти про зарахування на навчання до інтернатури та довідка закладу охорони здоров`я про місце роботи на посаді лікаря-інтерна.

Додатком 9 до Порядку №560 затверджено форму довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Отже, право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації мають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України №2145-VIIІ.

Своєю чергою, документом, що підтверджує право на відстрочку для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти, у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України №2145-VIIІ, є довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти.

З матеріалів справи вбачається, що на ім`я позивача сформовано довідку про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти від 21.08.2024 №202675, у графі цієї довідки "На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" зазначено "Ні, порушує".

Таким чином, спірним у цій справі є питання послідовності здобуття позивачем освіти, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України №2145-VIIІ у контексті застосування пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України №3543-XII, а відтак, правомірність формування довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також визначає компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти регулюються Законом України "Про освіту" від 05 вересня 2017 року №2145-VIII (далі - Закон №2145-VIII).

Частиною 2 статті 10 Закону України №2145-VIII передбачено такі рівні освіти: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.

Відповідно до частини 2 статті 16 Закону України №2145-VIII фахова передвища освіта здобувається на основі повної або базової середньої освіти. Здобуття фахової передвищої освіти на основі базової середньої освіти здійснюється з одночасним здобуттям повної загальної середньої освіти та отриманням відповідного документа про повну загальну середню освіту.

Згідно з частиною 2 статті 17 Закону України №2145-VIII вища освіта здобувається на основі повної загальної середньої освіти. Рівні, ступені вищої освіти, порядок, умови, форми та особливості її здобуття визначаються спеціальним законом.

За приписами статті 40 Закону України №2145-VIII після успішного завершення навчання за освітньою програмою здобувачі освіти (крім вихованців дошкільних закладів освіти) отримують відповідний документ про освіту.

Документи про освіту видаються закладами освіти та іншими суб`єктами освітньої діяльності.

Інформація про видані документи про середню, професійну (професійно-технічну), фахову передвищу та вищу освіту вноситься до Єдиного державного реєстру документів про освіту в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Пунктом 23 частини 1 статті 1 Закону України №2145-VIII визначено, що рівень освіти завершений етап освіти, що характеризується рівнем складності освітньої програми, сукупністю компетентностей, які визначені, як правило, стандартом освіти та відповідають певному рівню Національної рамки кваліфікацій.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 5 Закону України "Про вищу освіту" від 01.07.2014 №1556-VII (далі - Закон України №1556-VII) підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень.

Початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування типових спеціалізованих задач у певній галузі професійної діяльності.

Перший (бакалаврський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування складних спеціалізованих задач у певній галузі професійної діяльності.

Другий (магістерський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування задач дослідницького та/або інноваційного характеру у певній галузі професійної діяльності.

Здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою освітньої програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти: 1) молодший бакалавр; 2) бакалавр; 3) магістр; 4) доктор філософії/доктор мистецтва.

Молодший бакалавр - це освітній або освітньо-професійний ступінь, що здобувається на початковому рівні (короткому циклі) вищої освіти і присуджується закладом вищої освіти у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньої програми, обсяг якої становить 120 кредитів ЄКТС. Для здобуття освітнього ступеня молодшого бакалавра на основі фахової передвищої освіти заклад вищої освіти має право визнати та перезарахувати кредити ЄКТС, максимальний обсяг яких визначається стандартом вищої освіти. Особа має право здобувати ступінь молодшого бакалавра за умови наявності в неї повної загальної середньої освіти.

Бакалавр - це освітній ступінь, що здобувається на першому рівні вищої освіти та присуджується закладом вищої освіти у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньо-професійної програми, обсяг якої становить 180-240 кредитів ЄКТС. Для здобуття освітнього ступеня бакалавра на основі освітнього ступеня молодшого бакалавра або на основі фахової передвищої освіти заклад вищої освіти має право визнати та перезарахувати кредити ЄКТС, максимальний обсяг яких визначається стандартом вищої освіти. Особа має право здобувати ступінь бакалавра за умови наявності в неї повної загальної середньої освіти.

Магістр - це освітній ступінь, що здобувається на другому рівні вищої освіти та присуджується закладом вищої освіти (науковою установою) у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти відповідної освітньої програми. Ступінь магістра здобувається за освітньо-професійною або за освітньо-науковою програмою. Обсяг освітньо-професійної програми підготовки магістра становить 90-120 кредитів ЄКТС, обсяг освітньо-наукової програми - 120 кредитів ЄКТС. Освітньо-наукова програма магістра обов`язково включає дослідницьку (наукову) компоненту обсягом не менше 30 відсотків.

Особа має право здобувати ступінь магістра за умови наявності в неї ступеня бакалавра.

Відповідно до положень частини 1, 2 статті 6 Закону України №1556-VII атестація - це встановлення відповідності результатів навчання (наукової або творчої роботи) здобувачів вищої освіти вимогам освітньої програми та/або вимогам програми єдиного державного кваліфікаційного іспиту.

Атестація осіб, які здобувають ступінь молодшого бакалавра, бакалавра чи магістра, здійснюється екзаменаційною комісією, до складу якої можуть включатися представники роботодавців та їх об`єднань, відповідно до положення про екзаменаційну комісію, затвердженого вченою радою закладу вищої освіти (наукової установи).

Заклад вищої освіти на підставі рішення екзаменаційної комісії присуджує особі, яка успішно виконала освітню програму на певному рівні вищої освіти, відповідний ступінь вищої освіти та присвоює відповідну кваліфікацію.

Атестація осіб на першому (бакалаврському) та/або другому (магістерському) рівнях вищої освіти може включати єдиний державний кваліфікаційний іспит, що проводиться за спеціальностями та в порядку, визначеними Кабінетом Міністрів України.

Статтею 7 Закону України №1556-VII встановлено, що документ про вищу освіту видається особі, яка успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію.

Встановлюються такі види документів про вищу освіту за відповідними ступенями: диплом молодшого бакалавра; диплом бакалавра; диплом магістра; диплом доктора філософії/доктора мистецтва.

Невід`ємною частиною диплома молодшого бакалавра, бакалавра, магістра, доктора філософії/доктора мистецтва є додаток до диплома європейського зразка, що містить структуровану інформацію про завершене навчання. У додатку до диплома наводиться інформація про результати навчання особи, освітні компоненти, отримані оцінки і здобуту кількість кредитів ЄКТС, а також відомості про національну систему вищої освіти України.

Інформація про видані дипломи вноситься закладами вищої освіти, крім вищих військових навчальних закладів, до Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був зарахований 01.09.2012 на навчання за освітнім рівнем бакалавра до Харківської державної академії фізичної культури, де проходив навчання за денною формою, однак 20.06.2014 був відрахований з цього закладу освіти без завершення навчання. У зв`язку з відрахуванням позивач не пройшов атестацію, ступінь вищої освіти бакалавра не здобув та документ про вищу освіту йому не видавався.

Суд зазначає, що фізична особа вважається такою, що здобула певний рівень освіти та набула знань і навичок, які відповідають такому рівню, у разі завершення нею навчання за відповідною освітньо-кваліфікаційною програмою, виконання відповідної освітньої програми необхідного обсягу та проходження атестації.

Таким чином, основним критерієм є завершеність попереднього етапу навчання та здобуття певного рівня освіти, що, своєю чергою, має підтверджуватись відповідним документом про освіту.

Відповідно до відомостей довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти від 21.08.2024 №202675, станом на дату її формування у позивача відсутні відомості про документи про здобуття професійної, фахової передвищої або вищої освіти, а в розділі "Інформація про документи про освіту" такі документи не зазначені. Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не завершив навчання за освітнім рівнем бакалавра у закладі вищої освіти, з якого був відрахований, не пройшов атестацію та не отримав документа про вищу освіту. За таких обставин перебування позивача у статусі здобувача вищої освіти без завершення відповідної освітньої програми та без присудження ступеня не може свідчити про здобуття ним завершеного рівня вищої освіти.

За таких умов суд не погоджується з доводами відповідача про те, що повторне зарахування позивача на навчання означає повторне формування знань, умінь і навичок на вже здобутому рівні, оскільки факт здобуття рівня освіти має підтверджуватися відповідним документом про освіту, який у позивача відсутній.

Вирішуючи питання щодо способу захисту порушеного права позивача, суд звертає увагу на наступне.

Частиною 1 ст.74 Закону України "Про освіту" встановлено, що у системі освіти функціонує інтегрована інформаційна система - Єдина державна електронна база з питань освіти (далі - Електронна база).

Згідно з ч.5 ст.74 Закону України "Про освіту" визначено, що держателем Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти є центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, що здійснює організаційні заходи, пов`язані із забезпеченням функціонування Електронної бази та її складових".

Власником Електронної бази є держава в особі центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Адміністратором Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти є визначена Кабінетом Міністрів України юридична особа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Адміністратор Електронної бази:

- здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Електронної бази;

- відповідає за технічне і технологічне забезпечення Електронної бази, збереження та захист інформації (даних), що містяться в Електронній базі;

- забезпечує надання та анулювання доступу до Електронної бази;

- проводить навчання для роботи з Електронною базою;

- здійснює інші заходи, передбачені законом.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.74 Закону України "Про освіту", положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти та порядок її ведення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.5 розділу І Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, що затверджене МОН України від 08 червня 2018 року №620, власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором державне підприємство "Інфоресурс", що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО.

Розпорядник ЄДЕБО є володільцем інформації, що міститься в ЄДЕБО.

Згідно з п.2 розділу III Положення про ЄДЕБО, інформація вноситься до ЄДЕБО за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення ЄДЕБО або спеціалізованого програмного забезпечення, що використовується уповноваженими суб`єктами, узгодженого з технічним адміністратором ЄДЕБО.

Відповідно до п.1 розділу IV Положення про ЄДЕБО, розпорядник ЄДЕБО: 1) вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування ЄДЕБО; 2) здійснює контроль за забезпеченням захисту інформації в ЄДЕБО згідно із законодавством; 3) використовує інформацію, що міститься в ЄДЕБО, у тому числі персональні дані, з метою прийняття управлінських рішень та виконання повноважень, визначених законодавством; 4) вносить до ЄДЕБО інформацію щодо: - ліцензування (рішення про видачу, анулювання ліцензій на провадження освітньої діяльності, звуження, розширення освітньої діяльності) суб`єктів освітньої діяльності відповідно до ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності; - результатів перевірок, ініційованих розпорядником ЄДЕБО, щодо дотримання суб`єктами освітньої діяльності - ліцензіатами ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності; - акредитації спеціальностей, напрямів підготовки у закладах освіти, освітньо професійних програм, за якими здійснюється підготовка здобувачів освітньо кваліфікаційного рівня "молодший спеціаліст", а також освітньо-професійних програм у сфері фахової перед вищої освіти (до затвердження положення про акредитацію освітньо-професійних програм у сфері фахової передвищої освіти); - іншу інформацію, визначену законодавством; 5) забезпечує верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначеної підпунктами 1, 2 пункту 8, абзацами п`ятим - сьомим підпункту 1 та підпунктом 4 пункту 9 розділу III цього Положення, що підтверджується накладенням кваліфікованого електронного підпису; 6) встановлює вимоги до апаратного та програмного забезпечення ЄДЕБО; 7) визначає: - перелік інформації, доступ до якої надається уповноваженим суб`єктам; - вартість послуг з організації та підтримання доступу до ЄДЕБО, а також інших послуг, пов`язаних з ЄДЕБО та її реєстрами, що надаються технічним адміністратором ЄДЕБО.

Отже, власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, а технічним адміністратором - державне підприємство "Інфоресурс", що належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України.

Обробка і захист інформації здійснюються в ЄДЕБО відповідно до вимог законодавства у сфері захисту інформації, що перебуває у власності держави.

Таким чином, саме Міністерство освіти і науки України має повноваження щодо внесення змін до ЄДЕБО про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" щодо позивача. Відтак, у задоволенні позовних вимог до державного підприємства "ІНФОРЕСУРС" належить відмовити.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що процес здобуття освіти позивачем є послідовним у розумінні ч.2 ст.10 Закону України "Про освіту", проте Міністерство освіти і науки України в порушення чинного законодавства України не забезпечило належного функціонування системи ЄДЕБО, що призвело до порушення прав позивача.

Приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд, зважаючи на приписи частини другої статті 9 КАС України, вважає, що з метою ефективного та належного захисту прав позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо відмови у внесенні змін до відомостей про ОСОБА_1 до Єдиної державної електронної бази з питань освіти, а також зобов`язати Міністерство освіти і науки України внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, щодо порушення ОСОБА_1 черговості здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України "Про освіту", а саме: у розділі "На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" зазначити "Так, не порушує".

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Міністерства освіти і науки України (просп.Берестейський, буд.10, м.Київ, 01135, ), Державного підприємства "ІНФОРЕСУРС" (вул.Довженка Олександра, буд.3, м.Київ, 03057, ) про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо відмови у внесенні змін до відомостей про ОСОБА_1 , що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти.

Зобов`язати Міністерство освіти і науки України внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, щодо порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , черговості здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України "Про освіту", а саме: у розділі "На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" зазначити "Так, не порушує".

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства освіти і науки України (просп.Берестейський, буд.10, м.Київ, 01135, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 11 лютого 2026 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО