Справа № 240/22217/24
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/22217/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шуляк Л.А.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

11 лютого 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Моніча Б.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року (ухвалене в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року позов в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідач своїм правом, передбаченим, ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що ОСОБА_1 з 01.12.2022 року до 12.07.2024 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою №1/691/1 від 18.02.2023 позивач в період з 08.12.2022 по 28.12.2022 приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в районах н.п. Бахмут, н.п. Яковлівка Донецька область.

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 15.01.2023 № 127 "Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини старшим солдатом ОСОБА_1 " старший солдат ОСОБА_1 з 28.12.2022 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 без поважних причин та за грубе порушення військової дисципліни був притягнутий до дисциплінарної відповідальності з оголошенням суворої догани та позбавленням грошового забезпечення, премії і додаткової винагороди за дні самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира НОМЕР_2 окремої аеромобільної бригади Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 07 січня 2023 року № 7-РС ОСОБА_1 на підставі п.п.14 п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України увільнений від займаної посади і зарахований у розпорядження.

Надалі, згідно із витягом з наказу командира НОМЕР_2 окремої аеромобільної бригади Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 25 квітня 2023 року № 114-РС ОСОБА_1 на підставі витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 25 березня 2023 року № 0000840 у зв`язку з самовільним залишенням військової частини 28 грудня 2022 року призупинено військову службу з 25 березня 2023 року.

Як видно із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 30.12.2023 № 4482 "Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини старшим солдатом ОСОБА_1 ": встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 був незаконно відсутній на військовій службі за наступні періоди: 23.02.2023, з 05.04.2023 по 30.04.2023, з 30.05.2023 по 09.07.2023, з 14.07.2023 по 22.11.2023 та прийнято рішення оголосити догану і не виплачувати позивачу грошове забезпечення за періоди незаконної відсутності на військовій службі;

- у зв`язку із поверненням для проходження військової служби, старшого солдата

ОСОБА_1 поновлено на військовій службі з 23.11.2023 та за час лікування наказано виплатити грошове забезпечення, а саме: за період з 29.12.2022 по 22.02.2023; з 24.02.2023 по 04.04.2023; з 01.05.2023 по 29.05.2023; з 10.07.2023 по 13.07.2023 та щомісячну премію за січень 2023 року та березень 2023 року в повному обсязі.

Згідно із витягом з наказу командира НОМЕР_2 окремої аеромобільної бригади Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 01 січня 2024 року №1-РС позивачу на підставі повідомлення другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську від 11.10.2023 №Є-531/13-02-522/23, постанови про закриття кримінального провадження від 31.08.2023, наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 30.12.2023 №4482 продовжено військову службу з 23 листопада 2023 року увільнений від займаної посади і зарахований в розпорядження.

Надалі позивача було призначено згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.01.2024 № 2 на посаду навідника 4 аеромобільного відділення 2 аеромобільного взводу 4 аеромобільної роти НОМЕР_3 аеромобільного батальйону.

Згідно із витягом з наказу командира НОМЕР_2 окремої аеромобільної бригади Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 11 січня 2024 року №11-РС ОСОБА_1 увільнений від займаної посади і зарахований у розпорядження на підставі п.п.15 п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

В подальшому згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.04.2024 № 114 позивач призначений на посаду навідника 4 аеромобільного відділення 2 аеромобільного взводу 4 аеромобільної роти НОМЕР_3 аеромобільного батальйону.

Згідно Витягу з наказу командира НОМЕР_2 окремої аеромобільної бригади Десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 01 травня 2024 року № 112-РС позивач увільнений від займаної посади і зарахований у розпорядження на підставі п.п.15 п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Згідно Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.07.2024 № 199 ОСОБА_1 , призначений наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 06 червня 2024 року №841-РС на посаду снайпера (2 категорії) відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_4 , виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та вибув до нового місця служби, АДРЕСА_1 .

Вважаючи, що за період з 03.07.2023 року по 15.02.2024 року та з 07.03.2024 року по 12.07.2024 (перебування у розпорядженні) грошове забезпечення ОСОБА_1 виплачено не у повному розмірі, його представник звернувся 15.07.2024 до відповідача з відповідним запитом, на який отримав відповідь від 09.11.2024, що додаткова винагорода в розмірі 20100 грн. позивачу не передбачена.

Не погоджуючись із такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

За приписами частини другої статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно абзацу першого частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком № 260, згідно з пунктом 2 якого грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 168, якою, серед іншого, передбачено на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2023 року № 836, яка набрала чинності з 11 серпня 2023 року, доповнено Постанову № 168, зокрема, пунктом 1-1, абзацом сьомим якої встановлено військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, після перебування у розпорядженні понад два місяці (за які вони втратили право на отримання грошового забезпечення в повному обсязі за останніми займаними посадами) і до закінчення перебування у розпорядженні щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень.

Ця норма щодо виплати додаткової винагороди застосовується з 01 червня 2023 року.

Згідно з пунктом 1-2 Постанову № 168 виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 вересня 2023 року № 1001 (яка в частині виплати додаткової винагороди застосовується з 01 червня 2023 року), зокрема, абзац сьомий Постанови № 168 викладено у такій редакції: "Військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі. Після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні таким військовослужбовцям щомісяця виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень.".

Ці ж положення закріплено у абзаці 29 пункту 2 розділу ХХХІV Порядку № 260 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 26 вересня 2023 року № 566): "Військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою в повному обсязі. Після перебування в розпорядженні понад два місяці і до дня закінчення перебування в розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні).".

Відповідно до пункту 4 наказу Міністерства оборони України від 26 вересня 2023 року № 566 ця норма щодо нарахування грошового забезпечення в розмірі 20100 грн застосовується з 01 червня 2023 року.

Відповідно до пунктів 9, 10 розділу ХХХІV Порядку № 260 виплата додаткової винагороди особовому складу військової частини здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 20100 гривень має бути дотримано умови щодо визнання військовослужбовця військово-лікарською комісією обмежено придатним до військової служби або непридатним до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців, а також зарахування його у розпорядження командира військової частини. Й після перебування у розпорядженні понад два місяці і до дня закінчення перебування в розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується, у тому числі, додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні. Ці положення щодо нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 20100 грн застосовуються з 01 червня 2023 року.

Також, норми Постанови № 168 та Порядку № 260 визначають, що суб`єктами отримання такої допомоги є військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби, тобто підставою для виплати додаткової винагороди за час перебування у розпорядженні є виключно отримання поранення (контузії, травми, каліцтва).

Згідно з п. 21.5 глави 21 розділу II Положення № 402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії. При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I-II груп патогенності, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова - "Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби". Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною 3 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

в) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення.

г) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій. Зазначена постанова приймається також, коли наявне захворювання за зазначений період служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велись бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період участі в бойових діях.

ґ) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту. Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.

д) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності. У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні

е) "Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, не діагностовані при призові (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу), і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається також за наслідками поранень (травм, контузій, каліцтв), якщо вони одержані до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом і військова служба не вплинула на вже наявні наслідки поранення (травми, контузії, каліцтва) і придатність до військової служби.

є) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо поранення (контузія, травма, каліцтво) отримане військовослужбовцем при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де велись бойові дії, і він визнаний учасником бойових дій.

ж) "Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій, за період служби у складі миротворчого контингенту досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі і тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності і він визнаний учасником бойових дій. Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велись бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН.

з) "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де не велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій Місії ООН, за період служби у складі миротворчого контингенту досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі і тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

и) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час виконання обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу.

к) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) отримано військовослужбовцем під час виконання миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де не велись бойові дії.

Здійснивши системний аналіз наведених положень, суд приходить до висновку, що в розумінні чинного законодавства формулювання "поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" та "захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" є різними правовими категоріями і виплата додаткової винагороди за час перебування у розпорядженні пов`язується саме з отриманням "поранення (травми, контузії, каліцтва)" а не "захворювання".

Як зазначалось, на підставі наказу командиру Військової частини НОМЕР_1 від 07.01.2023 №7-РС ОСОБА_1 на підставі п.п.14 п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України увільнений від займаної посади та зарахований у розпорядження командира цієї частини.

З 29.12.2022 року по 23.01.2023 року проходив стаціонарне лікування у Комунальному некомерційному підприємстві "Обласний медичний спеціалізований центр" Житомирської обласної ради, що підтверджено випискою із медичної карти № 7663.

Для психіатричного обстеження 24.01.2023 року позивач був направлений військовою частиною НОМЕР_5 (направлення № 548), яке пройшов 24.01.2023 року, що підтверджено копією записів у медичній книжці.

В подальшому 24.01.2023 року позивач направлений військовою частиною НОМЕР_5 (направлення № 408) для лікування до Комунального некомерційного підприємства "Обласний медичний спеціалізований центр" Житомирської обласної ради.

З 25.01.2023 року по 22.02.2023 року проходив стаціонарне лікування у Комунальному некомерційному підприємстві "Обласний медичний спеціалізований центр" Житомирської обласної ради, що підтверджено випискою із медичної карти № 666.

Надалі 24.02.2023 року позивач направлений військовою частиною НОМЕР_5 (направлення № 1381) для лікування до Комунального підприємства "Лікарня № 1" Житомирської міської ради.

З 24.02.2023 року по 06.03.2023 року проходив стаціонарне лікування у Комунальному підприємстві "Лікарня № 1" Житомирської міської ради, що підтверджено випискою із медичної карти № 2099.

В подальшому з 06.03.2023 року по 04.04.2023 року позивач проходив стаціонарне лікування у Комунальному підприємстві "Обласний медичний спеціалізований центр" Житомирської обласної ради, що підтверджено випискою із медичної карти № 1751.

З 01.05.2023 року по 29.05.2023 року позивач проходив стаціонарне лікування у Комунальному підприємстві "Обласний медичний спеціалізований центр" Житомирської обласної ради, що підтверджено епікризом.

Надалі 16.02.2024 року направлений військовою частиною НОМЕР_1 (направлення № 392л/116) для лікування до психіатричного відділення.

З 16.02.2024 року по 06.03.2024 року проходив стаціонарне лікування у Обласному медичному спеціалізованому центрі Житомирської обласної ради, що підтверджено випискою із медичної карти № 1439.

Згідно довідки ВЛК від 13.07.2023 року № 5691 захворювання ОСОБА_1 так пов`язане із захистом Батьківщини.

Згідно довідки ВЛК від 06.03.2024 року № 1688 захворювання позивача так пов`язане із захистом Батьківщини.

Отже, позивач проходив лікування у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а не отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, як того вимагає абзац сьомий пункту 1-1 Постанови №168.

Також слід врахувати, що п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України передбачено, що зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі, серед іншого:

10) визнання військовослужбовця військово-лікарською комісією непридатним чи обмежено придатним до військової служби - до звільнення з військової служби;

14) якщо військовослужбовці відсутні понад десять діб, - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі неприйняття іншого рішення про дальше проходження ними військової служби) або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошення померлими, або до дня набрання законної сили вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі;

15) якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення.

Військовослужбовці, які зараховані в розпорядження відповідно до підпунктів 1 - 12-1 цього пункту, продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають.

Час перебування військовослужбовців на лікуванні, в основній або додатковій відпустці виключається із загального періоду перебування у розпорядженні відповідних командирів (начальників).

Військовослужбовець, якого звільнено з посади, вважається таким, що перебуває у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини, у списках якої він перебуває, з дня, що настає за днем звільнення, та до дня, з якого він приступив до виконання обов`язків за новою військовою посадою, на яку його призначено (до дня зарахування у розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посаду).

Матеріальне та грошове забезпечення військовослужбовців, зарахованих у розпорядження відповідних командирів (начальників), здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи встановлено, що позивача було зараховано у розпорядження 07.01.2023 на підставі п.п.14 вищевказаного пункту (військовослужбовці відсутні понад десять діб), а з 11.01.2024 та з 01.05.2024 на підставі п.п.15 (військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою), тоді як абзац сьомий пункту 1-1 Постанови № 168 передбачає, що зарахування у розпорядження має відбутись у зв`язку із визнанням військово-лікарською комісією військовослужбовця обмежено придатним до військової служби або непридатним до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців (п.п.10 п.116).

Крім того слід врахувати, що позивачем при визначенні періоду з 03.07.2023 року по 15.02.2024 року та з 07.03.2024 року по 12.07.2024, за який йому не виплатили допомогу 20100 грн, не враховано, що службовим розслідуванням за фактом самовільного залишення військової частини старшим солдатом ОСОБА_1 встановлено, що він був незаконно відсутній на військовій службі, в тому числі з 30.05.2023 по 09.07.2023, з 14.07.2023 по 22.11.2023 і йому вирішено не виплачувати грошове забезпечення за періоди незаконної відсутності на військовій службі; з 23.11.2023 увільнений від займаної посади і зарахований в розпорядження до 02.01.2024; 11.01.2024 зарахований у розпорядження до 20.04.2024 у цей період з 16.02.2024 по 06.03.2024 перебував на стаціонарному лікуванні, тобто відсутній період перебування у розпорядженні більше 2 місяців за умов, визначених абзацом сьомим пункту 1-1 Постанови № 168.

Враховуючи наведене у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави для виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 20100 грн, передбаченої абзацом сьомим пункту 1-1 Постанови № 168, за період з 03.07.2023 року по 15.02.2024 року та з 07.03.2024 року по 12.07.2024.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Моніч Б.С.