Справа № 240/15715/25
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Житомир

справа № 240/15715/25

категорія 102080000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.02.2025 про внесення змін в актовий запис про одруження від 18 жовтня 1986 року №2225;

- зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.02.2025 про внесення змін в актовий запис про одруження від 18 жовтня 1986 року №2225, прийнявши обґрунтований висновок відповідно до вимог законодавства України, на підставі якого внести зміни до актового запису про одруження від 18 жовтня 1986 року №2225, вчиненому Житомирським міським відділом ЗАГС, про шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у якому замість прізвища « ОСОБА_3 » зазначити дійсне прізвище « ОСОБА_4 ».

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач протиправно відмовив у внесенні змін до актового запису про одруження, оскільки при його заповненні відповідальними особами допущено помилку при зазначенні прізвища « ОСОБА_3 », замість правильного - « ОСОБА_5 ».

З метою відновлення свого порушеного права позивач звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про одруження, однак отримав лист-відмову.

Позивач вважає, що має право на внесення змін до актового запису про одруження, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу та відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана відповідачем.

27 червня 2025 року від позивача до канцелярії суду надійшла заява (за вх. №52152/25), у якій просить, у випадку задоволення позовних вимог, вирішити питання про стягнення з відповідача судового збору, сплаченого позивачем за розгляд даної справи.

Також просить врахувати, що у прохальній частині позовної заяви, а саме у її зобов`язальній частині, позивачем помилково зазначено прізвище « ОСОБА_5 », замість - « ОСОБА_4 ».

Відповідач у строк, встановлений ч.1ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження надіслав до суду відзив на позовну заяву (за вх.№52269/25), у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування зазначає, що 27.02.2025 позивач звернувся із заявою довільного зразку до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якій просив внести зміни в актовий запис про шлюб №2225 від 18.10.1986, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). У поданій заяві позивач просив виправити прізвище нареченого з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » та нареченої з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

11.03.2025 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) роз`яснено позивачу, що згідно з п.2.1 Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 (зі змінами) заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб (крім випадків, коли актовий запис про шлюб складено дипломатичним представництвом або консульською установою України), за формою, наведеною у Додатку 1.

Зазначає, що позивач в позовній заяві посилається на правила в частині подання заяви, однак, у даному випадку при зверненні до відповідного органу, заявник має звернутися із заявою, яка формується за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян при пред`явлені паспорта громадянина України, паспортного документу іноземця або документу, що посвідчує особу без громадянства заявника, тобто із заявою встановленого зразка.

Наголошує, що сформована заява про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії роздруковується посадовою особою та за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній, підписується заявником.

Крім цього, відповідач зазначає, що в актовому записі про шлюб позивача №2225 від 18.10.1986, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вказано прізвище нареченого до та після реєстрації шлюбу « ОСОБА_3 » та прізвище нареченої після реєстрації шлюбу « ОСОБА_3 ». Даний актовий запис складений українською мовою.

Крім того, в актовому записі про народження позивача №5 від 18.02.1961, складеного Виконавчим комітетом Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області прізвище позивача вказано « ОСОБА_3 » та прізвища батьків « ОСОБА_3 / ОСОБА_3 ».

01 липня 2025 року від позивача до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив відповідача (за вх. №52961/25), у якій просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Зазначає, що особисто звернувся до відділу ДРАЦС у м. Житомирі та за вказівками працівника написав заяву про внесення змін до актового запису про шлюб.

Наголошує, що працівником органу не було надано пояснень про те, що заява має бути відповідного зразка, що на думку позивача, свідчить про порушення його прав.

Позивач вважає, що невірне зазначення його прізвища при складенні документів допущено протиправними діями працівників ДРАЦС, що в подальшому створило для позивача проблеми.

На думку позивача, відмова відповідача щодо внесення змін до актового запису про шлюб є формальною, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що згідно з паспортом громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 22.07.2019 органом 1810, прізвище, ім`я та по батькові позивача - ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 від 18.02.1961, батьками гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , свідоцтво заповнено російською мовою та містить виправлення у прізвищах позивача та його батьків, а саме у другій літері прізвищ ручкою внесені виправлення з літери «о» на літеру «ё».

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу між батьками позивача серії НОМЕР_3 , після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища « ОСОБА_11 » та « ОСОБА_12 », свідоцтво про шлюб складено та заповнено російською мовою.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 18.10.1986, укладено шлюб між позивачем та ОСОБА_2 , після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища « ОСОБА_11 » та « ОСОБА_12 », свідоцтво про шлюб складено та заповнено російською мовою.

Також позивачем надано до суду атестат про середню освіту, виданий 25.06.1978 середньою школою №1 імені Т.Г. Шевченка м.Бердичева Житомирської області на ім`я ОСОБА_1 .

Позивач звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою від 27.02.2025, у якій просив внести зміни до актового запису про шлюб VІІ-ТП №517391 від 10.01.1987 за реєстраційним номером НОМЕР_4 від 18.10.1986 та виправити прізвище нареченого та нареченої з " ОСОБА_3 ", " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_4 " та " ОСОБА_4 ".

Листом від 11.03.2025 №576/32/29.16-59 Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовив позивачу у внесенні змін до актового запису цивільного стану.

В обґрунтування відмови зазначив, що в актовому записі про шлюб №2225 від 18.10.1986, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вказано прізвище нареченого до та після реєстрації шлюбу « ОСОБА_3 » та нареченої « ОСОБА_3 ». Також, в актовому записі про народження позивача, складеного Виконавчим комітетом Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області прізвище вказано « ОСОБА_3 » та прізвище батьків « ОСОБА_3 / ОСОБА_3 ».

Вказано, що заява про внесення змін до актів цивільного стану не була оформлена відповідно до вимог чинного законодавства та не відповідає встановленому зразку згідно з Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 (зі змінами).

Також у листі зазначено, що позивачем не було долучено копію свідоцтва про народження його батька, а також роз`яснено зміст положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як свідчать матеріали справи, позивач звертався до Державного архіву Київської області Київської обласної державної адміністрації щодо відомостей про актовий запис про народження батька позивача - ОСОБА_13 .

Водночас, Державний архів Київської області Київської обласної державної адміністрації листом від 08.04.2025 №01-43/768 повідомив позивачу, що в частково збереженій книзі реєстрації актів про народження громадян в м. Чорнобиль Київської області за 1937 рік (книга №2382), яка знаходиться в документах архівного фонду P-5634 «Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області» актовий запис про народження ОСОБА_13 не виявлений, тому надати архівну довідку про народження немає можливості.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо неналежного розгляду заяви про внесення змін до актів цивільного стану, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовим відносинам, суд зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані наступними нормативно-правовими актами, чинними на час виникнення спірних правовідносин: Цивільний Кодекс України (далі - ЦК України), Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 1 липня 2010 року №2398-VI (далі - Закон №2398-VI).

Статтею 49 ЦК України встановлено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо.

Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону №2398-VІ (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, їх поновлюють та припиняють їхню дію; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону №2398-VІ внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Частинами 3 та 4 статті 22 Закону №2398-VІ встановлено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Правила №96/5), передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством..

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно п. 1.7 Правил №96/5 зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Згідно з пунктом 2.1. Правил №96/5 заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб (крім випадків, коли актовий запис про шлюб складено дипломатичним представництвом або консульською установою України).

Відповідно до пункту 2.13.1 Правил №96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено, що позивач особисто, з належним чином сформованою заявою відповідно до п.2.1 Правил №96/5 про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в Додатку 1, до відповідача не звертався.

Натомість, позивач звернувся до відповідача із заявою у довільній формі. Крім того, із долученої відповідачем до відзиву копії заяви позивача не вбачається за можливе встановити, які саме докази були надані на підтвердження достатності підстав для внесення відповідних змін до актового запису про укладення шлюбу.

Оскільки підставою для вчинення дій, спрямованих на розгляд заяви про внесення змін до актового запису, є відповідна заява особи та додані до неї документи, подані уповноваженому органу в установленому порядку, а позивач із заявою встановленої форми про внесення змін в актовий запис не звертався, то суд дійшов висновку про відсутність у відповідача правових підстав для розгляду такої заяви та прийняття письмового рішення у формі висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану або відмову у внесенні таких змін.

Суд зазначає, що дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою звернення до суб`єкта владних повноважень за адміністративною послугою, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим. Разом з тим, правовій оцінці підлягає відповідь на звернення особи в контексті того чи є це рішенням суб`єкта владних повноважень, яке може бути оскаржено до адміністративного суду.

Заява позивача від 27.02.2025 розглянута в порядку, визначеному Законом України "Про звернення громадян" із наданням відповіді, яка за своїм змістом не суперечить правовим нормам та є правомірною.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 07 листопада 2018 року у справі №820/3327/16, від 29 листопада 2019 року у справі №260/1414/18.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих норм та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що правових підстав для внесення змін до актового запису про шлюб у відповідача не було, бездіяльність відповідача щодо невнесення змін до актового запису про шлюб №2225 вд 18.10.1986 є правомірною, оскільки відповідає вимогам частини 2 статті 19 Конституції України, Закону №2398-VІ та Правилам №96/5.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Водночас, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутись до відповідача в установленому порядку, з долученням до заяви відповідних доказів на підтвердження підстав для внесення змін до актового запису про укладення шлюбу.

Суд також роз`яснює позивачу, що обставини, які підтверджують факти, можуть бути предметом розгляду у суді загальної юрисдикції за правилами окремого провадження в порядку цивільного судочинства (про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав).

Таким чином, позивач, у випадку необхідності встановлення факту, вправі звернутись до місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства. Рішення суду за результатами розгляду справи у порядку окремого провадження, якщо ним буде встановлено цей факт, буде беззаперечним доказом та підставою для органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення змін до відповідного актового запису.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №12 від 29.09.2016 "Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв`язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану", зокрема, вказано, що при розгляді справ, пов`язаних з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану неприпустимим є вихід адміністративного суду за межі публічно-правових аспектів справи і встановлення юридичних фактів, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану. Суд не уповноважений встановлювати достовірність обставин, засвідчених поданими документами, чи іншим способом встановлювати юридичні факти; такі справи належать до цивільної юрисдикції і вирішуються, зокрема, у порядку окремого провадження.

Суд наголошує, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на вищевикладене, на підставі оцінки поданих доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.5 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_5 ) до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (Майдан Соборний, 1, м.Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н, 10014, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі 11 лютого 2026 року.

Суддя А.В. Горовенко