Справа № 280/544/26
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 лютого 2026 рокуСправа № 280/544/26 м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Богатинський Б.В., перевіривши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_5 )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_4 (далі - третя особа), в якій позивач просить суд:

Визнати протиправним дії Військової частини НОМЕР_2 щодо непроведення ОСОБА_1 , нарахування та виплати грошової компенсації замість речового майна, що підлягають видачі та зобов`язати виплатити компенсацію за неотримане речове майно, що належало до видачі.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 роки та зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 роки.

Позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою суду від 27 січня 2026 року позовну заяву залишено без руху, наданий позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду:

- належним чином оформленої позовної заяви (у примірниках для суду та копії для учасників або докази надсилання іншим учасникам справи у випадку подання документів в електронному вигляді), в якій викласти обґрунтування заявлених позовних вимог щодо грошової компенсації замість речового майна, а також обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та докази, що підтверджують вказані обставини, у відповідності до вищенаведених зауважень суду;

- обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску в частині позовних вимог щодо грошової компенсації замість речового майна.

06 лютого 2026 року до суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи уточненої позовної заяви.

Щодо строку звернення до суду в частині позовних вимог стосовно грошової компенсації за невикористане речове майно, позивач, зокрема, пояснив, що військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

Суд зауважує, що доводи позивача про наявність у військовослужбовців після звільнення їх з військової служби права на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, не обґрунтовують поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки строк звернення до суду за захистом цього права у випадку його порушення не є необмеженим.

Законодавче обмеження строку протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Позивачем обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску в частині позовних вимог щодо грошової компенсації замість речового майна до суду не надано.

Як вже зазначено судом в ухвалі від 27 січня 2026 року, вирішуючи питання щодо строку звернення до суду, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За змістом статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, та є різновидом публічної служби за визначенням пункту 17 частини першої статті 4 КАС України.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.09.2018р. у справі № 2-а-3097/2007.

Згідно з частиною другою статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

До таких гарантій належить і продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців, визначене статтею 9-1 вищевказаного Закону, в тому числі і речове забезпечення військовослужбовців або грошова компенсація вартості за неотримане речове майно.

У постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 30.11.2020р. у справі № 480/3105/19 визначено правову природу компенсації за неотримане речове майно, відповідно до якої речове майно не можна ототожнювати із заробітною платою (грошовим забезпеченням) військовослужбовця, а компенсації за неотримане речове майно слід розглядати як особливий, окремий вид належних військовослужбовцю сум.

Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016р. № 178, згідно з пунктом 3 якого грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: (І) звільнення з військової служби; (ІІ) загибелі (смерті) військовослужбовця.

Таким чином, право на компенсацію вартості за неотримане речове майно за період проходження служби військовослужбовці набувають, зокрема, при звільненні і це право реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби.

Спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання, пов`язані з реалізацією передбачених законом гарантій для військовослужбовця, навіть якщо подання відповідного позову про компенсацію відбувається після його звільнення з публічної (військової) служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 КАС України, якою встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Верховний Суд у постанові від 14.12.2023 у справі №380/1785/21 зазначив, що суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що про невиплату грошової компенсації за неотримане речове майно позивачка повинна була бути обізнана з часу її звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу військової частини.

Судом встановлено, що позивач з 18 листопада 2025 року виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення на підставі витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 18.11.2025 №345, у якому відсутні відомості щодо нарахування та виплати грошової компенсації замість речового майна.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що позивач ще з 18.11.2025 дізнався про непроведення нарахування та виплати грошової компенсації замість речового майна, однак позов до суду надіслав лише 18.01.2026, тобто з порушенням строку, визначеного частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Вищевикладене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 10.02.2025р. по справі №240/21783/24.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України залишається без руху.

Частиною 6 ст.161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У відповідності до цього позивачу необхідно надати обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене, для недопущення порушення права позивача на звернення до суду, суд вважає за можливе продовжити процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви для надання позивачу можливості виправити недоліки вказані судом.

Керуючись статтями 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити позивачу процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску в частині позовних вимог щодо грошової компенсації за неотримане речове майно.

Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, суд повертає позовну заяву у відповідності до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Б.В. Богатинський