Справа № 520/14752/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 р. № 520/14752/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо невнесення даних про визнання ОСОБА_1 непридатним до проходження військової служби з виключенням з військового обліку та виключення з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 шляхом внесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, а також виключення з військового обліку відповідно до відомостей, які містяться у військовому квитку серії НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.07.2022 він відповідно до довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за статтею 47 А Наказу МОУ № 402-2008. Відповідна інформація міститься в тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 27.07.2022. Однак, у додатку Резерв+ (а також - і в ІКС Оберіг) відсутня інформація щодо виключення позивача з військового обліку за результатами ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.07.2022. Натомість, Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів містить інформацію про перебування позивача на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 та не містить інформації щодо дати проходження позивачем ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 , вирішив самостійно, без належних повноважень, повернути позивача на облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_6 , не прийнявши до уваги рішення ВЛК про виключення позивача з військового обліку військовозобов`язаних за станом здоров`я. Позивач вважає свої права порушеними, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 11.06.2025 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження доставлена представнику позивача та відповідачу до їх електронних кабінетів через підсистему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку електронних листів.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому виклав свої заперечення проти позову, зазначивши, що позивач неправильно визначив орган військового обліку, до якого необхідно було звернутися з заявою про внесення змін до реєстру, та, відповідно, неправильно визначив належного відповідача у цій справі. Відповідач зазначив, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів містить інформацію про перебування позивача на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 та перевіркою поданих позивачем документів встановлено відсутність картки обстеження та медичного огляду в ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка б свідчила про проходження позивачем медичного обстеження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 . Просить відмовити в задоволенні позову.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, згідно якої підтримав свою позицію, викладену в позовній заяві, зазначивши, що порушення його прав вчинено саме ІНФОРМАЦІЯ_7 , та просив позов задовольнити.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Розгляд справи здійснюється з урахуванням надмірної навантаженості в Харківському окружному адміністративному суді, що підтверджується статистичними даними Ради суддів України, оприлюдненими на її офіційному сайті.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд встановив наступне.

Відповідно до довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 № 10/534 позивач 27.07.2022 був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за статтею 47 А Наказу МОУ № 402-2008. (а.с. 9)

Копія тимчасового посвідчення військовозобов`язаного позивача серії НОМЕР_1 у графі "Придатність до проходження військової служби за станом здоров`я" містить відомості про те, що 27.07.2022 за статтею 47 А Наказу МОУ №402-2008 позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. (а.с. 11-12)

Також, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного позивача містить відомості про зняття позивача з військового обліку 27.07.2022 ІНФОРМАЦІЯ_9 (графа 13 тимчасового посвідчення).

Із відомостей, наявних в електронному військово-обліковому документі в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (РЕЗЕРВ+), роздруківка якого наявна в матеріалах справи, встановлено, що позивач на даний час перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_10 як військовозобов`язаний. (а.с. 21)

Відомостей щодо визнання позивача непридатним до військової служби та виключення позивача з військового обліку електронний військово-обліковий документ не містить.

За доводами позивача, наявні підстави для зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно нього шляхом внесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою, другою статті 17 Конституції України встановлено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Згідно статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 "Про введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні" введений воєнний стан. У подальшому воєнний стан було неодноразово продовжено. На час розгляду справи воєнний стан триває.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі за текстом - Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до частини 1, 3 статті 33 Закону № 2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Згідно з частиною 5 цієї статті Закону № 2232-ХІІ, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (частина 1 статті 34 Закону № 2232-ХІІ).

Пунктом 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 (далі за текстом - Порядок №1487) визначено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема, здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством, виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до частини 6 статті 37 Закон №2232-XII виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: 1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 2) припинили громадянство України; 3) визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі; 5) були кандидатами для прийняття на військову службу за контрактом відповідно до частини десятої статті 20 цього Закону, але не були прийняті на військову службу за контрактом; 6) звільнені з військової служби за контрактом відповідно до підпунктів "й" або "к" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначає Закон України 16.03.2017 № 1951-VIII (далі за текстом - Закон № 1951-VIII).

Відповідно до положень ст. 1 Закону № 1951-VIII Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

З положень ст. 2 Закону № 1951-VIII, випливає, що одним з основних завдань Реєстру є ведення військового обліку громадян України.

16 травня 2024 року Кабінетом Міністрів України затверджено постанову № 559, якою затверджено Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі за текстом - Порядок № 559, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Абзацом 1 пункту 3 Порядку №559 встановлено, що відомості, зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 559 у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін: у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку; в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.

Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Відповідно до частини восьмої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» положення про ТЦК та СП затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з пунктом 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема, забезпечують ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони.

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що військовозобов`язаний має право звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо виправлення недостовірних відомостей у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. У разі невідповідності відомостей, зазначених у військовому квитку, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін у паперовій формі повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку.

Разом із тим, суд зазначає, що позивачем не подано до суду доказів перебування його на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Матеріали справи не містять відомостей щодо реєстрації позивачем місця проживання в місті Одеса та, відповідно, щодо взяття його на військовий облік у місті Одеса, в тому числі в ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Натомість, матеріали справи містять відомості щодо реєстрації позивачем місця проживання з адресою: АДРЕСА_1 , з 01.02.2006.

Згідно відповіді № 2328535 від 11.02.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру, наданої на запит судді, за адресою: АДРЕСА_1 , позивач зареєстрований з 01.02.2006 по теперішній час. Відомостей щодо іншого місця реєстрації позивача матеріали справи та позовна заява не містять.

Також, згідно матеріалів справи судом встановлено, що позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_10 , відповідно до зареєстрованого місця проживання.

Відомостей щодо подання позивачем заяви з відповідними документами про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у відповідності до пункту 4 Порядку №559, за місцем перебування його на військовому обліку, в даному випадку до ІНФОРМАЦІЯ_10 , матеріали справи не містять.

Зазначені обставини свідчать про те, що позивачем не подано у відповідності до положень пункту 4 Порядку № 559 до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку заяви про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Також, суд зазначає, що територіальний центр комплектування та соціальної підтримки після отримання заяви позивача про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку зобов`язаний перевірити підстави щодо внесення таких відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та надати рішення (відповідь) на заяву з відповідним обґрунтуванням такого рішення.

Разом з тим, суд зазначає, що обов`язок щодо розгляду заяви позивача про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виникає в територіального центру комплектування та соціальної підтримки лише після отримання оформленої в установленому законом порядку заяви.

Матеріали справи не містять копії заяви позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 та доказів вручення такої заяви відповідачу.

Наявні в матеріалах справи квитанції про направлення документів до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17-18) не приймаються судом до уваги, оскільки наразі не є можливим перевірити обставину щодо отримання відповідачем відповідного поштового відправлення від позивача за допомогою відстеження за трекінгом відправлення, враховуючи, що відповідна інформація в автоматизованій системі АТ «Укрпошта» зберігається протягом шести місяців. Поштове відправлення на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2 було направлено позивачем 05.12.2024, а позовну заяву позивачем подано до суду 06.06.2025, тобто вже після закінчення шестимісячного строку зберігання відомостей про рух поштового відправлення. Окрім того, поштове відправлення було направлено позивачем з території Польщі. Зазначені обставини унеможливили встановити судом обставини щодо отримання відповідачем поштового відправлення, направленого позивачем. Також, позивачем не надано до суду відповідних доказів отримання відповідачем такого поштового відправлення.

Інших документів, що б свідчили про звернення позивача до відповідача з заявою про внесення змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в електронній або письмовій формі, як це передбачено пунктом 4 Порядку № 559, матеріали справи не містять.

Окрім того, суд зазначає, що "Резерв +", який дає змогу формувати військово-обліковий документ та оновлювати дані військовозобов`язаним, було введено в дію 18 травня 2024 року, тобто, на момент визнання позивача непридатним до військової служби за висновком ВЛК та зняття його з військового обліку Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів взагалі не функціонував.

Суд звертає увагу, що відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу правового висновку постанови Верховного Суду від 25.06.2020 по справі №520/2261/19 визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень, довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Однак, позивачем не надано до суду жодних належних доказів направлення відповідачу заяви про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та доказів вручення відповідачу такої заяви.

Твердження позивача, викладені в позовній заяві, щодо нерозгляду відповідачем його заяви про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки матеріали справи не містять копії відповідної заяви відповідачу, доказів направлення такої заяви відповідачу та отримання відповідачем відповідної заяви.

Інших доводів щодо наявності протиправної бездіяльності з боку відповідача позивачем не наведено. Судом під час розгляду справи наявності протиправної бездіяльності з боку відповідача не встановлено.

При цьому, позивач не позбавлений можливості звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку у відповідності до положень пункту 4 Порядку № 559 з заявою про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу в судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Дослідивши обставини справи та подані сторонами документи, суд дійшов висновку про залишення позову без задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН