Справа № 160/29787/23
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2026 року м. Дніпросправа № 160/29787/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року (суддя Рянська В.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року позов задоволено частково.

Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 21 від 07.08.2023 про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області:

- зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди її роботи з 28.08.1982 до 19.02.1985, з 01.07.1985 до 09.09.1986, з 19.09.1986 до 19.06.1990, з 27.06.1990 до 02.08.1996, з 13.08.1996 до 05.04.2002;

- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.07.2023 про призначення пенсії за віком та прийняти рішення у встановленому порядку відповідно до вимог законодавства, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було взято дот уваги, що позивачем не надавались уточнюючи довідки, видані на підставі первинних документів та довідка про форму навчання.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31.07.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відділу обслуговування громадян № 14) із заявою про призначення пенсії за віком.

Заяву позивача від 31.07.2023 про призначення пенсії за віком було розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, яким прийнято рішення № 21 від 07.08.2023 про відмову у призначенні пенсії. У рішенні зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 04 роки 05 місяців 09 днів. За результатами розгляду доданих до заяви документів до страхового стажу позивача не зараховано періоди: роботи з 28.08.1982 до 29.05.2002 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 04.04.2002, оскільки така є дублікатом, тому необхідно долучити уточнюючі довідки, видані на підставі первинних документів; період навчання з 01.09.1977 до 21.06.1982 згідно з дипломом НОМЕР_2 від 21.06.1982, оскільки відсутня дата зарахування. Для зарахування даного періоду необхідно надати довідку про період та форму навчання, видану на підставі первинних документів. У разі повторного звернення за призначенням пенсії з додатковими документами, право на пенсійну виплату буде переглянуто.

Не погодившись із таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженого рішення не було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 7 Закону № 1788-XII звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону № 1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Як встановив суд першої інстанції, на дату звернення із заявою про призначення пенсії 31.07.2023 позивач досягла віку 63 роки.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 (далі - Інструкція № 58 від 29.07.1993), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 1.2 Інструкції № 58 від 29.07.1993 передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції № 58 від 29.07.1993 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п. 4.1 Інструкції № 58 від 29.07.1993 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 , передбачено перелік документів, що додаються до заяви для призначення пенсії за віком.

Згідно з п. 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема: реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Відповідно до п. 4.3 Порядку рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Пунктом 4.7 Порядку № 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Як було встановлено судом згідно з розрахунком стажу ОСОБА_1 до її страхового стажу зараховано такі періоди: 04.05.2010-24.09.2010, 01.11.2010-30.04.2013, 01.01.2017-31.01.2017, 15.10.2019-31.10.2019, 01.11.2019-29.02.2020, 01.05.2020-30.09.2020, 01.01.2021-28.02.2022.

Разом із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 надала дублікат трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповнений 04.04.2002 Дніпропетровським державним політехнікумом, у якому містяться, зокрема, такі записи про її роботу:

з 28.08.1982 до 19.02.1985 викладачем математики в Дніпропетровському політехнікумі;

з 01.07.1985 до 09.09.1986 викладачем ЕВМ СПТУ № 56 при ПТУ № 58 м. Дніпропетровська;

з 19.09.1986 до 21.01.1990 інженером-математиком кафедри хімії Дніпропетровського державного технічного університету залізничного транспорту;

з 22.01.1990 до 19.06.1990 ст. лаборантом військової кафедри Дніпропетровського державного технічного університету залізничного транспорту;

з 27.06.1990 до 02.08.1996 економістом у Колективному виробничому підприємстві «Даймонд»;

з 13.08.1996 до 02.11.1996 офіс-менеджером у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Центр ініціативи та розвитку»;

з 03.11.1996 до 05.04.2002 заступником директора із загальних питань у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Центр ініціативи та розвитку».

Записи про роботу позивача засвідчено печатками, містять підписи уповноважених осіб, номери та дати наказів про прийняття, переведення та звільнення з роботи. Всі записи у дублікаті трудової книжки виконані послідовно, не містять виправлень та суперечливих відомостей про періоди трудового стажу, та узгоджуються між собою.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що записів у дублікаті трудової книжки позивача достатньо для підтвердження її стажу за періоди з 28.08.1982 до 19.02.1985, з 01.07.1985 до 09.09.1986, з 19.09.1986 до 19.06.1990, з 27.06.1990 до 02.08.1996, з 13.08.1996 до 05.04.2002.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що дублікат трудової книжки позивача містить неправдиві або недостовірні відомості щодо періодів її трудової діяльності.

Суд першої інстанції вірно встановив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області протиправно не зараховано до страхового стажу позивача періоди її роботи з 28.08.1982 до 19.02.1985, з 01.07.1985 до 09.09.1986, з 19.09.1986 до 19.06.1990, з 27.06.1990 до 02.08.1996, з 13.08.1996 до 05.04.2002.

Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 11 лютого 2026 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш