Справа № 400/970/25
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 лютого 2026 р.м. ОдесаСправа № 400/970/25

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Бойка А.В., суддів Тарновецького І.І., Шевчук О.А., розглянувши клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 р. у справі №400/970/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а також клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.12.2025 р. у справі № 400/970/25 задоволено позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

На зазначене рішення суду Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій заявила клопотання про зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, або відстрочення чи розстрочення сплати судових витрат за подання апеляційної скарги.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2026 року було відмовлено у задоволенні клопотань Військової частини НОМЕР_1 про зменшення розміру судового збору, звільнення від сплати судового збору, відстрочення сплати судового збору, розстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.12.2025 р. у справі № 400/970/25. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 було залишено без руху та надано апелянту десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали суду для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому Законом України Про судовий збір розмірі.

Роз`яснено апелянту, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст.169 КАС України апеляційна скарга буде повернута скаржнику.

02.02.2026 року на адресу суду апеляційної інстанції знов надійшло колопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

В обґрунтування поданого клопотання апелянт посилався на те, що відповідно до Закону України «Про Збройні Сили України», фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а згідно положень ст.22 Бюджетного кодексу України, Міноборони є головним розпорядником коштів Державного бюджету України, якому бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України на відповідний рік; будь-які бюджетні зобов`язання та платежі бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Заявник вказав на те, що відповідно до спільної директиви МОУ та ГШ ЗСУ №322/1/11 від 01.04.2015 та рішення командувача Сухопутних військ ЗСУ №13677 від 22.06.2015 військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) з 01 липня 2015 року знаходиться на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), тобто військова частина НОМЕР_1 не є розпорядником бюджетних коштів.

Апелянт посилався на те, що для сплати судового збору, по даній справі, військовою частиною НОМЕР_1 подано відповідну заявку до Фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_5 , що є органом забезпечення для виділення коштів в сумі 1816,80 грн. для сплати судового збору, але процедура виділення коштів є тривалою і на даний час кошти для сплати судового збору ще не надійшли.

Враховуючи важке фінансове становище військової частини НОМЕР_5 та те, що військова частина не являється розпорядником коштів, а знаходиться на фінансуванні Міністерства оборони України та здійснює видатки лише у відповідності до Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої Наказом Міністра фінансів України від 12.03.2012 № 333 за кодом 2800 «Інші поточні видатки», через який здійснюється сплата судового збору, апелянт просив відстрочити сплату судового збору або надати більший термін для його сплати.

Ознайомившись зі змістом вказаного вище клопотання, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про відстрочення сплати судового збору; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України Про судовий збір, судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Суд зазначає, що право на доступ до суду не є абсолютним та може бути обмеженим. Це допускається, оскільки право доступу до суду за своєю природою вимагає державного регулювання, що може змінюватися в часі та на місці відповідно до потреб та ресурсів громади та окремих осіб. Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своїй практиці неодноразово зауважував, що вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя, оскільки судовий збір є певним законним обмежувальним заходом, який є формою регулювання доступу до суду, а також попередження подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів. Таке обмеження не може розглядатись як таке, що саме по собі суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, апелянт, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, та як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна була забезпечити неухильне і своєчасне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно форми та змісту апеляційної скарги й вчинити залежні від нього дії з використанням усіх наявних засобів та можливостей, передбачених законодавством.

Це стосується і суб`єктів владних повноважень, які є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а тому кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі.

Відтак, органи влади, що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не повинні допускати затримки та невиправданого зволікання при виконанні своїх процесуальних обов`язків.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19 зазначала, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Відповідач, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень та є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене її фінансування, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не є підставою для відстрочення, розстрочення, зменшення розміру або звільнення від сплати судових витрат останнього, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі установи своєчасно.

Таким чином, особа, яка звертається до суду апеляційної інстанції, повинна дотримуватися вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги та вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання такого обов`язку.

З огляду на наведене суд вважає, що клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору з наведених ним підстав задоволенню не підлягає.

Щодо продовження строку для усуненя недоліків апеляційної скарги, слід зазначити наступне:

За приписом частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку.

Зміст наведеної норми вказує на те, що продовження процесуального строку, встановленого судом, передбачає надання нового строку на вчинення тієї процесуальної дії, яка не була з поважних причин вчинена у первісно встановлений строк.

Звертаючись із клопотанням про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, апелянт обґрунтував неможливість їх усунення через відсутність фінансування на оплату судового збору.

Як зазначалось вище, особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору. Однак, скаржник не надає достатньо доказів вжиття заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень, тобто відсутні докази того, що протягом нового строку судовий збір буде сплачено.

Умовою продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги є наявність доказів того, що після такого продовження строку відпадуть обставини, які перешкоджають виконанню рішення суду про залишення апеляційної скарги без руху, однак доказів означеного відповідачем до суду надано не було.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання апелянта про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 298 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, зважаючи на те, що скаржником не виконано вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги слід відмовити, апеляційну скаргу - повернути скаржнику.

Частиною 2 статті 298 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, зважаючи на те, що скаржником не виконано вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст. ст. 169, 243, 248, 250, 298, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 р. у справі №400/970/25.

Відмовити у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 р. у справі №400/970/25.

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 р. у справі №400/970/25, - повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач А.В. Бойко
Судді І.І. Тарновецький О.А. Шевчук