Справа № 160/34337/25
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2025 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 14.12.2015 по 31.05.2022 та з 01.06.2022 по 21.09.2023 з розрахунку один рік роботи за два роки страхового стажу, відповідно до абзацу десятого частини третьої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 липня 2025 року про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не зарахував спірні періоди роботи в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідач протиправно зазначив, що після набрання чинності з 01.01.2004 року Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування всі періоди страхового стажу враховуються в одинарному розмірі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2025 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області не надійшов відзив на позовну заяву.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Суд встановив, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 виповнилося 60 років.
04 липня 2025 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 11 липня 2025 року Nє13, прийнятим за принципом екстериторіальності, позивачу відмовлено у призначенні пенсії. Зазначено, що необхідний вік становить 60 років, вік заявниці 60 років 4 місяці, необхідний страховий стаж становить 32 роки, страховий стаж заявниці становить 25 років 01 місяць 01 день. Вказано, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 років мають особи за наявності страхового стажу: починаючи з 01 січня 2028 року - від 25 до 35 років. Результати розгляду документів, доданих до заяви: до загального стажу не зараховано періоди згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 : період навчання з 01.09.1980 по 17.07.1982, оскільки в підставі запису відсутня дата видачі атестата, документ про навчання не надано; період роботи з 03.09.1992 по 01.04.1993, оскільки наявне виправлення в даті наказу про прийняття на роботу, яке не завірене належним чином.

Неможливо зарахувати періоди роботи з 14.12.2015 по 31.05.2022 та з 01.06.2022 по 21.09.2023 в подвійному розмірі згідно з довідкою Nє56 від 02.07.2025 р., оскільки зарахування періодів роботи з 01.01.2004 року в подвійному розмірі при призначенні пенсії за віком згідно з ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено чинним законодавством.

Враховуючи зазначене, вирішено: відмовити в призначенні пенсії за віком

ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» у зв?язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування». Право на пенсію заявниця набуде з 05.03.2028 р., тобто в 63 роки, або при набутті необхідного страхового стажу.

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 11 липня 1983 року містяться записи працевлаштування, зокрема: комунальному закладі «Дніпропетровський наркологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» з 14.12.2015р. (наказ Nє92-к від 10.12.2015р.) по 31.05.2022р. (наказ Nє54-к від 20.05.2022р.) на посаді молодшої медсестри палатної наркологічного відділення;

- в комунальному підприємстві «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» з 01.06.2022р. (наказ Nє224-0 від 01.06.2022р.) по 21.09.2023р. (наказ Nє362-0 від 21.09.2023р.) на посаді молодшої медсестри палатної наркологічного відділення.

Згідно довідки Nє56 від 02 липня 2025 року, виданої КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працювала в: - комунальному закладі «Дніпропетровський наркологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» з 14.12.2015р. (наказ Nє92-к від 10.12.2015р.) по 31.05.2022р. (наказ Nє54-к від 20.05.2022р.) на посаді молодшої медсестри палатної наркологічного відділення;

- комунальному підприємстві «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» з 01.06.2022р. (наказ Nє224-0 від 01.06.2022р.) по 21.09.2023р. (наказ Nє362-0 від 21.09.2023р.) на посаді молодшої медсестри палатна наркологічного відділення. В довідці зазначено, що відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» працівники наркологічних диспансерів мають право на обчислення стажу у подвійному розмірі.

3 форми РС-право встановлено, що роботу позивача за період з 14.12.2015 по 31.05.2022 та з 01.06.2022 по 21.09.2023 не зараховано відповідачем до стажу роботи на пільгових умовах за Списком Nє2.

Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано нормами Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами частини 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Статтею 60 Закону1788-XII передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі..

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1-2 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших-документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Отже, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній застосовуються норми Порядку №637 щодо підтвердження трудового стажу.

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 11 липня 1983 року містяться записи працевлаштування, зокрема: комунальному закладі «Дніпропетровський наркологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» з 14.12.2015р. (наказ Nє92-к від 10.12.2015р.) по 31.05.2022р. (наказ Nє54-к від 20.05.2022р.) на посаді молодшої медсестри палатної наркологічного відділення; в комунальному підприємстві «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» з 01.06.2022р. (наказ Nє224-0 від 01.06.2022р.) по 21.09.2023р. (наказ Nє362-0 від 21.09.2023р.) на посаді молодшої медсестри палатної наркологічного відділення.

Згідно довідки Nє56 від 02 липня 2025 року, виданої КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працювала в: - комунальному закладі «Дніпропетровський наркологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» з 14.12.2015р. (наказ Nє92-к від 10.12.2015р.) по 31.05.2022р. (наказ Nє54-к від 20.05.2022р.) на посаді молодшої медсестри палатної наркологічного відділення; комунальному підприємстві «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» з 01.06.2022р. (наказ Nє224-0 від 01.06.2022р.) по 21.09.2023р. (наказ Nє362-0 від 21.09.2023р.) на посаді молодшої медсестри палатна наркологічного відділення. В довідці зазначено, що відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» працівники наркологічних диспансерів мають право на обчислення стажу у подвійному розмірі.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачу не зараховано до стажу роботи у подвійному розмірі окремі періоди роботи, дані про які наявні в трудовій книжці позивача.

Приписами пункту 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Суд зазначає, що статтею 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено, що заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.

Психіатрична допомога - це комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медичну та психологічну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» професійні права, обов`язки лікаря-психіатра, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, у тому числі здійснюють догляд за особами, які страждають на психічні розлади, при наданні психіатричної допомоги встановлюються Основами законодавства України про охорону здоров`я, цим Законом та іншими законами. Лікар-психіатр, інші працівники, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійснюють догляд за особами, які страждають на психічні розлади, мають право на пільги, встановлені законодавством України для осіб, зайнятих на важких роботах та з шкідливими і небезпечними умовами праці.

Пунктом 2 Інструкції Про проведення обов`язкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів , затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 2002 року № 12, передбачено, що обов`язковий попередній та періодичний психіатричні огляди проводяться лікарем-психіатром у державних та комунальних психіатричних закладах, закладах охорони здоров`я, що мають у своєму складі спеціалізовані психоневрологічні центри, відділення, кабінети (далі психоневрологічні заклади), та надають психіатричну допомогу за місцем проживання громадян.

Згідно спільного листа Міністерства праці і соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України та Пенсійного фонду України від 29 грудня 2005 року № 625/0/15-05/039; № 10.01.09/2606; № 16918/02-20, психіатричні кабінети відносяться до таких, час роботи в яких зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах: від 27 лютого 2020 року у справі №462/1713/17, від 11 грудня 2018 року у справі №310/385/17 (2-а/310/47/17), від 23 січня 2019 року у справі №485/103/17 та від 4 грудня 2019 року у справі №689/872/17.

Суд зазначає, що статтею 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено, що заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.

Психіатрична допомога - це комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медичну та психологічну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» професійні права, обов`язки лікаря-психіатра, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, у тому числі здійснюють догляд за особами, які страждають на психічні розлади, при наданні психіатричної допомоги встановлюються Основами законодавства України про охорону здоров`я, цим Законом та іншими законами. Лікар-психіатр, інші працівники, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійснюють догляд за особами, які страждають на психічні розлади, мають право на пільги, встановлені законодавством України для осіб, зайнятих на важких роботах та з шкідливими і небезпечними умовами праці.

Пунктом 2 Інструкції Про проведення обов`язкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів , затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 2002 року № 12, передбачено, що обов`язковий попередній та періодичний психіатричні огляди проводяться лікарем-психіатром у державних та комунальних психіатричних закладах, закладах охорони здоров`я, що мають у своєму складі спеціалізовані психоневрологічні центри, відділення, кабінети (далі психоневрологічні заклади), та надають психіатричну допомогу за місцем проживання громадян.

Згідно спільного листа Міністерства праці і соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України та Пенсійного фонду України від 29 грудня 2005 року № 625/0/15-05/039; № 10.01.09/2606; № 16918/02-20, психіатричні кабінети відносяться до таких, час роботи в яких зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах: від 27 лютого 2020 року у справі №462/1713/17, від 11 грудня 2018 року у справі №310/385/17 (2-а/310/47/17), від 23 січня 2019 року у справі №485/103/17 та від 4 грудня 2019 року у справі №689/872/17.

Тобто, згідно наявної в матеріалах справи трудової книжки вбачається, що посади на яких працювала позивач в оскаржуваний період, дають їй право на пільгове обчислення, передбачене статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

За таких підстав, доводи відповідача про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу позивача в подвійному розмірі періоду роботи з 01.01.2004 по 31.03.2020, з 04.01.2021 по 29.09.2021 та з 04.06.2022 по 28.04.2023, суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються зібраними по справі доказами.

Стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на яку відповідач посилається у своєму листі від 28 березня 2024 року № 18997/10394/С-01/8-0400/24, не скасовує статтю 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зупиняє її дію.

Крім того, нормами статті 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугою років.

У той же час, на момент виникнення спірних правовідносин стаття 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною. Стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не скасовує статтю 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зупиняє її дію.

З аналізу положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» слідує, що вказаний Закон не зупиняє дію норм Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Зазначені висновки суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 04.04.2019 року по справі № 689/872/17, від 20.04.2022 року у справі № 214/3705/17 та від 27.04.2023 року у справі № 160/14078/23.

Також, у постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV та Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788 вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини.

Крім того, Закон України «Про пенсійне забезпечення» був прийнятий раніше за Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», то він мав би виключити із Закону України «Про пенсійне забезпечення» усі інші положення, чого зроблено не було.

Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову з викладених вище підстав.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 11 лишня 2025 року №13.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 14.12.2015 по 31.05.2022 та з 01.06.2022 по 21.09.2023 з розрахунку один рік роботи за два роки страхового стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 липня 2025 року про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, 5, держпром, 3, підїзд 2 пов., м. Харків, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Савченко