Справа № 500/2491/25
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 рокуЛьвівСправа № 500/2491/25 пров. № А/857/36273/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шевчук С. М.

суддів Кухтея Р. В.

Носа С. П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЙ АДВАНСД АЕРІАЛ СІСТЕМС" на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року у справі № 500/2491/25 за адміністративним позовом Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЙ АДВАНСД АЕРІАЛ СІСТЕМС" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

місце ухвалення судового рішення м. Тернопіль

Розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження

суддя у І інстанції Баб`юк П.М.

дата складання повного тексту рішення 31.07.2025

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року у справі № 500/2491/25 позов Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЙ АДВАНСД АЕРІАЛ СІСТЕМС" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вій Адванс Аеріал Сістемс" на користь Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції в розмірі 724214 (сімсот двадцять чотири тисячі двісті чотирнадцять) грн 83 коп. та пеню в розмірі 5431 (п`ять тисяч чотириста тридцять одна) грн 65 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В доводах апеляційної скарги вказує, що відповідачем було подано уточнюючі помісячні звіти (а саме зазначена інформація відображена у відомостях про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам - за кодом категорії застрахованих осіб 2) за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2024 року, в яких відображено відомості про працевлаштування осіб з інвалідністю. Вказує, що протягом 2024 року відповідач перебував у трудових відносинах з фізичними особами, що мають статус "осіб з інвалідністю". Вказує, що середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність у 2024 році у відповідача склала 1,5 осіб: (1+1+1+1+1+1+2+2+2+2+2+2): 12 = 1,5, що заокруглюється до 2. Відповідно норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю протягом звітного 2024 року відповідачем виконано. Тож, розбіжності між даними про кількість осіб з інвалідністю отриманими позивачем та фактичною кількістю осіб з інвалідністю, фактично працюючими на підприємстві, склалась через помилкове не зазначення таких осіб у звітності з ПДФО та ЄСВ. Також, зазначає, що відповідач скористався процедурою адміністративного оскарження, та за результатами такого оскарження, 09.05.2025 року Комісією з розгляду скарг, що виникають із правовідносин за статтями 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», яка діє у Фонді соціального захисту осіб з інвалідністю, розглянуто скаргу апелянта та надано Висновок. Даним Висновком встановлено, що підстави для нарахування апелянту адміністративно-господарських санкцій відсутні та рекомендовано скасувати повністю адміністративний акт.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про розгляд апеляційної скарги сторони повідомлені шляхом надіслання ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що Фонд мав всі підстави вважати, що норматив не виконано, а тому правомірно наклав на відповідача санкції відповідно до статті 20 Закону № 875-XII, оскільки відповідальність за повноту, достовірність і своєчасність подання інформації до зазначених реєстрів покладається на роботодавця як джерело такої інформації, і несвоєчасне виправлення помилок у звітності до настання контрольної дати є ризиком роботодавця і не звільняє його від сплати адміністративно-господарської санкції, передбаченої статтею 20 Закону № 875-XII, навіть якщо фактичні обставини не відповідали поданій звітності.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції установлено та підтверджено матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Вій Адванс Аеріал Сістемс", , місцезнаходження: 48474, Україна, Чортківський р-н, Тернопільська обл., село Жнибороди, Хутір Млинки, будинок, 1, в установленому порядку зареєстровано в якості юридичної особи, про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Основний вид діяльності Виробництво повітряних і космічних літальних апаратів, супутнього устатковання (КВЕД 30.30).

Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування було встановлено, що у у звітному 2024 році середньооблікова кількість штатних працівників у відповідача за звітний період склала 31 особу.

Кількість осіб з інвалідністю штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону № 875 становить 1 особа.

У зв`язку з невиконанням відповідачем нормативу робочих місць з працевлаштування осіб з інвалідністю, позивачем складено розрахунок адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік, відповідно до якого: середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за рік складає 31 особа; середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 0 осіб; норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю 1; фонд оплати праці штатних працівників 22450659,74 грн; середня річна заробітна плата штатного працівника 724214,83 грн; кількість робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю для роботодавців, у яких працює 26 осіб і більше - 1; сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу 724214,83 грн.

Вказаний розрахунок надіслано відповідачу у формі електронного документа через електронний кабінет работодавця 04.03.2025, що підтверджується відповідною квитанцією.

У зв`язку з несплатою визначених адміністративно-господарських санкцій за 2024 рік у добровільному порядку, відповідачем проведено нарахування пені за 15 днів прострочення в розмірі 5431,65 грн, що відображено у відповідному розрахунку.

З метою стягнення зазначених коштів з підприємства, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту соціальних, трудових та інших прав фізичних осіб, у тому числі під час воєнного стану, та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідності» від 18.10.2022 №2682-ХІ, фактично змінено правовий інструмент здійснення Державою контролю за виконанням роботодавцями обов`язку по працевлаштуванню осіб з інвалідністю.

Так, Законом №2682-ХІ статтю 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» № 875-XII від 21.03.1991 викладено в такій редакції:

«Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

У межах зазначеного нормативу здійснюється також працевлаштування осіб з інвалідністю внаслідок психічного розладу відповідно до Закону України "Про психіатричну допомогу".

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

До виконання підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, зараховується забезпечення роботою осіб з інвалідністю на підприємствах, в організаціях громадських об`єднань осіб з інвалідністю шляхом створення господарських об`єднань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, та підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю з метою координації виробничої, наукової та іншої діяльності для вирішення спільних економічних та соціальних завдань.

Пенсійний фонд України у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію:

про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;

необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.

Отримана від Пенсійного фонду України інформація, яка містить ознаки порушень законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, є підставою для проведення перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю.

Порядок контролю за виконанням нормативу робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування, визначається Кабінетом Міністрів України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, здійснює перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.

Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України".

Отже, внесеними змінами визначено фактично новий порядок отримання інформації про дотримання роботодавцями нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, а саме якщо до таких змін роботодавці мали обов`язок подавати звіти про зайнятість та працевлаштування інвалідів, то після внесених змін Фонди соціального захисту осіб з інвалідністю отримують інформацію щодо дотримання роботодавцями нормативів по працевлаштуванню осіб з інвалідністю від органів Пенсійного фонду України та з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності

Також вказаними змінами прямо передбачено те, що «Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону».

Для реалізації вказаних норм Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 07.04.2023 №307 «Про внесення змін до Положення про центральний банк даних з проблем інвалідності».

Відповідно до вказаної постанови Центральний банк даних з проблем інвалідності забезпечує:

визначення роботодавців, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, встановленого частиною першою статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні;

формування розрахунків сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, обчислених відповідно до статті 20 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією позивача про те, що підставою для застосування до роботодавців адміністративно-господарських санкцій є встановлений факт невиконання роботодавцями нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю і такий факт встановлюється шляхом отримання інформації, яка міститься у відкритих реєстрах та яка стосується роботодавців, зокрема, щодо нарахованих ними доходів, щодо нарахованих та утриманих сум єдиного внеску.

В той же час, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що адміністративно-господарські санкції, передбачені Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», застосовуються саме за недотримання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю.

У спірному випадку судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що протягом 2024 року відповідач перебував у трудових відносинах з фізичними особами, що мають статус "осіб з інвалідністю", а саме:

05.08.2024 Наказом №54К/тр від 05.08.2024, було призначено ОСОБА_1 , на посаду інструктора-льотчика-методиста Товариства з обмеженою відповідальністю "Вій Адванс Аеріал Сістемс", який являється особою з інвалідністю 3 групи, що підтверджується Пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , виданого від 01.11.2023 року та Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №663480 від 28.09.2023;

01.07.2024, Наказом №29К/тр від 28.06.2024 року, було призначено ОСОБА_2 , на посаду інженера електроніка Товариства з обмеженою відповідальністю "Вій Адванс Аеріал Сістемс", який являється особою з інвалідністю 3 групи довічно, що підтверджується Пенсійним посвідченням № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 , виданого від 06.12.2023 року та Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №718078 від 14.11.2023;

05.08.2023, Наказом №11К від 04.08.2023, було призначено ОСОБА_3 , на посаду офіс-адміністратора Товариства з обмеженою відповідальністю "Вій Адванс Аеріал Сістемс", який являється особою з інвалідністю 2 групи (з дитинства), що підтверджується Пенсійним посвідченням серії НОМЕР_5 , виданого від 04.02.2013 року та Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АС №001695 від 20.09.2005.

Згідно з табелями обліку використання робочого часу на товаристві працювали: у січені 2024 року - 1 особа з інвалідністю ( ОСОБА_3 ); лютому 2024 року - 1 особа з інвалідністю - ( ОСОБА_3 ); березні 2024 року - 1 особа з інвалідністю ( ОСОБА_3 ); квітень 2024 року - 1 особа з інвалідністю ( ОСОБА_3 ); травень 2024 року - 1 особа з інвалідністю ( ОСОБА_3 ); червні 2024 року - 1 особа з інвалідністю ( ОСОБА_3 ); липні 2024 року - 2 особа з інвалідністю ( ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ); серпні 2024 року - 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ); вересні 2024 року - 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ); жовтні 2024 року - 2 особа з інвалідністю ( ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ); листопаді 2024 року - 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ); грудні 2024 року - 2 особи з інвалідністю ( ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ).

Відтак, середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність у 2024 році у відповідача склала 1,5 осіб: (1+1+1+1+1+1+2+2+2+2+2+2): 12 = 1,5, що заокруглюється до 2.

У відзиві на позов відповідач зазначав, що отримавши від Фонду повідомлення, Товариством було подано уточнена податкова звітність щодо сум нарахованого доходу, оскільки було виявлено, що при поданні податкової звітності було допущено помилки в кількості працюючих осіб з інвалідністю, яким нараховувався дохід.

Така уточнена податкова звітність було подана відповідачем 25.03.2025 та 26.03.2025 року, на підтвердження чого надано відповідні докази прийняття податковим органом вказаної звітності.

З позовом до суду Фонд звернувся 30.04.2025, тобто після подання відповідачем уточненої звітності, а тому актуальна звітність щодо працевлаштованих осіб з інвалідністю, вже була наявна у відкритих реєстрах. І вказана звітність свідчила про дотримання відповідачем нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю.

При цьому, колгеія суддів зазначає, що чинна редакція Закону не передбачає строк, в який уточнена звітність може бути подана роботодавцем, а у спірному випадку відповідачем подана уточнена звітність невідкладно з огляду на отримане від Фонду повідомлення, в якому зазначено про недотримання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю.

Крім цього, як видно із матеріалів справи, відповідачем було подано скаргу про скасування розрахунку сум адміністративно-господарський санкцій, що підлягають сплаті у звязку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік.

За результатами розгляду скарги, комісією з розгляду скарг, що виникають із правовідносин за ст.19 і 20 ЗУ "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні надано Висновок від 09.05.2025, в якому рекомендовано: Тернопільському обласному відділенню Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю: скасувати повністю адміністративний акт.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та враховуючи те, що адміністративно-господарські санкції про стягнення яких заявлено у цій справі, застосовуються виключно у випадку недотримання роботодавцем нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, чого у даному випадку встановлено не було, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами відповідача про відсутність підстав для задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а висновки суду першої інстанції є такими, що зроблені за неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати з прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЙ АДВАНСД АЕРІАЛ СІСТЕМС" задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року у справі № 500/2491/25 скасувати.

Ухвалити постанову, якою у задоволенні позову Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЙ АДВАНСД АЕРІАЛ СІСТЕМС" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос