Справа № 240/12099/24
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/12099/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстренко Н.М.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

11 лютого 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Моніча Б.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року (ухвалене в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Контакт" до Житомирської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Житомирської митниці про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач своїм правом, передбаченим, ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що між позивачем (Покупцем) та YUNFU CITY XINDA MACHINERY CO., LTD (Продавцем) було укладено Контракт № 1220-2019 від 20.12.2019 року (а.с. 24-28, 34-36) на поставку товару, конкретний асортиментний перелік якого, кількість та ціна будуть представлені у товаросупровідних інвойсах по кожній товарній партії, але визначатись у Проформі-інвойсі.

Поставка товару (з урахуванням змін, внесених Додатком № 9 від 01.11.2023) здійснюється на умовах DAP Клевань, відповідно з правилами Інкотермс 2010 (п.п. 1.1., 4.3, 4.5 Контракту). Підставою постачання є письмові замовлення Покупця (п. 1.2 Контракту). За умов постачання DAP Клевань страхування вантажу не здійснюється (п. 4.7. Контракту).

Ціна (на умовах DAP Клевань) встановлюється в доларах США та визначається сторонами контракту в Проформі-інвойсі, підписаній обома Сторонами (п.п. 3.1. Контракту з урахуванням змін згідно Доповнення № 9 від 01.11.2023).

Умови оплати за товар визначені п.п. 6.1. Контракту № 1220-2019 від 20.12.2019 (з урахуванням змін, внесених Доповненням № 4 від 10.04.2021): умови оплати партії Товару визначаються в Проформі-інвойсі по кожній окремій партії Товару, яка підписується обома Сторонами та має силу додатку до Контракту.

Позивачу виставлено Проформу-інвойс № YF20240401 від 01.04.2024 року (а.с. 44), який є невід`ємною частиною даного контракту, з умовою 100% передоплати товару за переліком, на загальну суму 74240,00 доларів США, а саме:

- Товар 1: верстат тросовий для різки каменю в комплекті з інструментом (модель КХ1500х3500) в кількості 2 штуки по ціні 11500,00 дол. США за штуку на загальну суму 23000,00 дол. США; верстат тросовий для різки каменю в комплекті з інструментом (модель КХ 1800х3600) в кількості 4 штуки по ціні 12250,00 дол. США на загальну суму 49000,00 дол. США. Загальна вартість Товару 1 72000,00 дол. США;

- Товар 2: рейки направляючі (L=6м) в кількості 8 штук по ціні 280 дол. США за штуку на загальну суму 2240,00 дол. США.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 59-60, 62-63), зазначений вище товар згідно платіжних інструкцій № 9JBKLO5 від 09.05.2024 року та № 10JBKLO5 від 14.05.2024 року був оплачений позивачем Продавцю двома частинами - в сумі 37240,00 дол. США та 37000,00 дол. США, загалом - 74240,00 дол. США.

Також Продавцем як додаток до Проформи-інвойсу № YF20240401 від 01.04.2024 складено Пакувальний лист № 1 (а.с. 48) для супроводження відвантаження товарної партії. В ньому міститься повний перелік товару по кожному товарному місцю. Вага брутто 51000 кг, 96 пакетів.

Як свідчать матеріали справи, факт передачі вантажу після оплати товару підтверджується коносаментом логістичної компанії "Seagod Global Logistic (Shenzhen) Co Limited" (Китай)№SZZY2400006 від 08.04.2024 (а.с. 49). Порт відвантаження Yantian China, порт розвантаження Gdansk Poland, кількість пакетів 96, вага 51000 кг, що відповідає умовам пакувального листа № 1. Тобто товар згідно Проформи-інвойса був повністю оплачений.

В подальшому, як свідчать наявні в матеріалах справи накладні та декларації (а.с. 50, 53, 55), призначений для ПП "Контакт" вантаж - 96 пакетів згідно пакувального листа № 1 до інвойсу № YF20240401 двома транспортними засобами був доставлений в пункт призначення - Клевань.

20.06.2024 року з метою митного оформлення товару позивач подав митну декларацію № UA101070/2024/003646, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору, визначивши митну вартість яка становить 74240,00 доларів США (72000 дол. США - вартість Товару 1 та 2240,00 дол. США - вартість Товару 2).

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих Автоматичною системою управління ризиками, щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом повідомлено позивача, що документи, подані для митного розвантаження, не містять усіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, а також відомості, що підтверджують значення складових митної вартості товару та запропоновано надати позивачу додаткові документи: прайс-лист виробника товару, висновок про вартісні та якісні характеристики товару, підготовлений експертною організацією, виписку з бухгалтерської документації, копію митної декларації країни відправлення (Повідомлення №35295, а.с. 64).

В даному випадку варто зауважити, що товар був оплачений і позивач подавав відповідачу підтвердні документи.

Листом-поясненням № 1 від 20.06.2024 (а.с. 68) позивач надав прайс-лист б/н від 10.01.2024 та повідомив відповідача про те, що товар згідно ЕМД №UA46U0 поставлявся згідно з базисом DAP, тому усі транспортні витрати, які були включені у вартість Товару, покладаються на Продавця, який не зобов`язаний повідомляти Покупця (в даному випадку позивача) про свої понесені транспортні витрати та витрати на навантаження і розвантаження, відтак, і у позивача не виникає обов`язок документально підтверджувати такі витрати митному органу.

Відповідач надіслав позивачеві ще одне Повідомлення № 35301 (а.с. 102), де вказав, що товар поставлявся за маршрутом Китай-Україна, який відповідно до транспортних документів (коносамент, накладна) передбачає розвантажувальні та навантажувальні роботи, витрати на які як частина фактично понесених покупцем витрат на транспортування товару до митного кордону повинні включатись до митної вартості оцінюваних товарів, проте подані позивачем документи не містять даних про понесені ним такі витрати. Запропонував позивачеві на підтвердження митної вартості товарів надати: виписку з бухгалтерської документації (щодо розвантажувальних/ навантажувальних витрат); додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товару.

Крім того, у Повідомленні № 35321 відповідач вказав позивачу на те, що наданий ним експертний висновок № В-1695 від 17.06.2024 не може бути взятий до уваги, оскільки складений без проведення аналізу кон`юнктури ринку, а з врахуванням ненадання витребуваних документів проведено консультацію та запропоновано визначити митну вартість за резервним методом.

Після консультації з митним органом позивач листом-поясненням № 2 від 20.06.2024 року (а.с. 109) повідомив відповідача, що інших документів не буде надано.

Сторонами у справі не спростовується, що на підтвердження митної вартості разом з декларацією позивачем було подано:

- пакувальний лист № 1 від 01.04.2024;

- рахунок-проформу № YF20240401 від 01.04.2024;

- рахунок-фактуру № YF20240401 від 01.04.2024;

- коносамент № SZZY24040006 від 08.04.2024;

- автотранспортну накладну № 00006347 та № 00006349 від 19.06.2024;

- супровідний документ Т1 №24PL321030NS6QSC78 та №24PL321030NS6QSE25 від 06.06.2024;

- платіжний документ , що підтверджує вартість товару № 10JBKLO5 від 14.05.2024 та № 9JBKLO5 від 09.05.2024;

- прайс-лист виробника № б/н від 01.12.2023;

- висновок про вартісні характеристики товару № В-1695 та додаток до нього від 17.06.2024;

- контракт № 1220-2019 від 20.12.2019;

- доповнення до контракту №4 від 10.04.2021; доповнення до контракту № 6-2 від 15.12.2021;

- доповнення до контракту № 7 від 05.01.2023;

- доповнення до контракту № 8 від 01.06.2023;

- доповнення до контракту № 8-2 від 01.09.2023;

- оформлену ВМД UA101070/2022/003165 24.02.2022;

- оформлену МД UA101070/2022/003166 від 25.02.2022;

- цінову інформацію з сайту по моделі КХ1500х3500 від 19.06.2024;

- цінову інформацію з сайту по моделі КХ1800х3600 від 19.06.2024;

- копію декларації країни відправлення № 60723662 від 04.04.2024;

- судове рішення у справі № 240/34093/23 від 01.02.2024.

За результатами опрацювання отриманого від декларанта листа щодо відсутності надання додаткових документів, 20.06.2024 року Житомирською митницею Державної митної служби України було відмовлено у оформленні (випуску) товарів, складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA101070/2024/000096 (а.с. 111) та прийнято рішення про коригування митної вартості № UA100000/2024/000032/2 від 20.06.2024, митну вартість товарів визначено за резервним методом із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожих товарів: Товар № 1: МД № 23UA31U0 від 26.12.2023 1. Верстати для різки каменю: Тросовий станок для різки каменю KXJ-1500 - 1 компл; Тросовий станок для різки каменю KXJ-1800 - 2 компл. Виробник - "Yunfu Xinda Machinery Co., Ltd" Країна виробництва CN. Торгівельна марка Xinda 18348.33 доларів США за одиницю; Товар № 2 МД № 24UA30U5 від 04.03.2024 - Вироби з чорних металів для залізничних колій. Гарячекатані сталеві нові кранові рейки QU70 довжиною 11м- 24 шт. (маса погонного метра -50,5кг) Сталь - U71Mn. Стандарт - YB/T5055-2014, Виробник: GLORY DIAMOND INDUSTRY CO., LIMITED. Країна виробництва: CN., умови поставки FOB CN Tianjin, вага 13332 1,31 доларів США за кілограм з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Як зазначає відповідач, різниця між платежами, які заявлялись декларантом до винесення рішення, та платежами, які повинні бути сплачені у зв`язку з винесенням рішення, складає 404333,28 грн.

Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України(далі -МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 та 2ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом ч. 2ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення ст. 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1ст. 53 МК України).

Згідно з ч. 2ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Із положень частин 1 та 2ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ч. 5ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За приписами ч. 2ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За ч. 5ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 1, 2ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2статті 54 МК України).

За положеннями статей57,58 МК України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 8ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постанові від 7 травня 2020 року у справі № 1.380.2019.001625.

Повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 МК документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації про митну вартість товару.

Суд вказує, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених уст. 58 Митного кодексу України.

Водночас, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2ст. 53 Митного кодексу України.

Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 815/5274/16, від 05.07.2022 у справі №804/150/16.

В той же час, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 по справі 809/1469/16, від 04.06.2020 у справі №1.380.2019.001823, від 01.04.2021 у справі № 260/695/19.

Так, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, зокрема, контракт та доповнення і додатки до нього, в яких визначений порядок, умови і строки оплати товару, умови поставки товару; інвойс, який містить дані щодо найменування, кількості, ціни товару, що відповідає даним митної декларації та не суперечить умовам контракту, платіжні документи на підтвердження оплати товару, тощо. Подані документи ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні числові дані, що піддавалися обчисленню, які однозначно підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої, п`ятої статті 58 Митного кодексу України.

Однак, складаючи своє перше Повідомлення № 35295 та ставлячи позивачеві вимогу надати прайс-лист, відповідач в подальшому у Повідомленні № 35301 зазначив, що наданий позивачем прайс-лист від 01.11.2023 (а.с. 95) не може бути використаний для підтвердження митної вартості, так як він не містить відомостей, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: терміну дії пропозиції, умов платежу, терміну поставок товарів тощо.

Так апелянт зазначає, що наданий при митному оформленні прайс-лист виробника № б/н від 01.12.2023 не підтверджує ціну товарів, оскільки всупереч визначенню, яке містить ГОСТ 7.60-90, наданий позивачем "прайс-лист виробника № б/н від 01.12.2023" підтверджує той факт, що ця цінова пропозиція стосується конкретного покупця позивача, а не невизначеного кола осіб. В базі даних АСМО "Інспектор" відсутня інформація про аналогічні товари, а отже, на час митного оформлення товару позивачем такі товари на митну територію України іншими суб`єктами ЗЕД не ввозились та відсутні інші покупці такого товару з України у цього продавця YUNFU CITY XINDA MACHINERY CO., LTD, Китай, крім ПП "Контакт", а тому цей прайс не може підтверджувати митну вартість.

Однак, колегія суддів критично ставиться до вказаних доводів, оскільки цей прайс-лист був наданий митному органу як інформаційний, щоб відповідач надав оцінку тому, що ПП "Контакт" отримало товар від продавця за ціною, яка є не нижчою від договірної ціни і закономірно застосувало перший метод при митному оформленні товарів.

Стосовно посилань апелянта на ГОСТ 7.60-90 суд зауважує, що згідно Роз`яснення Національного органа стандартизації ДП "УкрНДНЦ" з питань застосування стандартів, у тому числі в зв`язку зі скасуванням у 2015 році міждержавних стандартів (ГОСТ) на виконання Програми діяльності Кабінету Міністрів України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2014 № 695 та схваленої постановою Верховної Ради України від 11.12.2014 № 26-VIII, у 2015 році були видані відповідні накази національного органу стандартизації (далі НОС) про скасування ГОСТ із втратою чинності у 2016, 2017, 2018 роках та з 01.01.2019 року. Протягом 2016, 2017 та 2018 років до ДП "УкрНДНЦ" від Технічних комітетів та заінтересованих сторін надходили пропозиції щодо подовження термінів чинності ГОСТ. Всього до 01.01.2019 був подовжений термін 4935 ГОСТ. У підсумку НОС прийнято низку наказів, якими з 01.01.2019 року відновлено чинність ГОСТ, розроблених до 1992 року. Деякі ГОСТ відновлені терміном до 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022. Однак, подальше перенесення термінів після видання зазначених наказів ДП "УкрНДНЦ" визнано неможливим.

Крім того, в постанові від 10 травня 2023 року у справі № 815/1780/17 Верховний Суд констатував, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) прайс-листа, який може оформлюватися в довільній формі та на власний розсуд. Прайс-лист не є основним документом для підтвердження митної вартості товару, тому будь-які сумніви в правильності його складання не повинні впливати на висновок митного органу про необхідність коригування митної вартості товару.

Щодо вказаного митним органом порушення, яке полягає у поданні до митного оформлення документів, які не містять усіх визначених частиною 10статті 58 МКУ числових значень складових митної вартості, зокрема, витрат на навантаження, вивантаження як частину фактично понесених покупцем (позивачем у цій справі) витрат транспортування товару до митного кордону, які повинні включатися до митної вартості оцінюваних товарів, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, суд зазначає таке.

З матеріалів справи суд встановив, що умови доставки товару в контракті №1220-2019 від 20.12.2019 визначаються розділом 4 "Відвантаження", яким визначено, що поставка товарів здійснюється на умовах DAP Клевань (INCOTERMS 2010). Відповідні умови поставки зазначаються в інвойсі на кожну поставку.

Згідно з міжнародними правилами Інкотермс термін DAP (Delivered At Piont (... named point of destination) "поставка в пункті" означає, що продавець виконав своє зобов`язання по постачанню, коли він надав покупцеві товар, готовий до розвантаження з транспортного засобу, що прибув в узгоджене місце призначення. Продавець несе всі ризики, пов`язані з доставкою товару в узгоджене місце призначення.

Умови поставки DAP покладають на продавця обов`язок нести всі ризики, пов`язані з транспортуванням товару до зазначеного пункту призначення. Згідно базису поставки DAP Інкотермс продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений пункт призначення, виконати експортне митне оформлення для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні. Термін DAP може застосовуватися під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, включаючи змішані перевезення. Ціна DAP означає, що контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів і вартості доставки (фрахту) до зазначеного пункту призначення.

Саме таке тлумачення умов DAP застосовує Верховний Суд у рішеннях по подібним правовідносинам. Так, Верховний Суд у постанові від 28 лютого 2020 року по справі №804/3463/15 зазначив: відповідно до міжнародних правил Інкотермс 2010 умови поставки DAP ("Delivered At Point") означають, що продавець виконав зобов`язання з поставки, коли він надав покупцеві товар, випущений у митному режимі експорту і готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Вказані умови покладають саме на продавця нести всі витрати та ризики, пов`язані з транспортуванням товару у місце призначення, включаючи, де це знадобиться, будь-які збори для експорту із країни призначення.

З урахуванням наведеного, поставка товару на умовах DAP передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення), тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування.

Умови поставки за базисом Інкотермс DAP не зобов`язують продавця або покупця здійснити страхування товару, у зв`язку з чим підстав стверджувати, що витрати щодо страхування є складовою митної вартості товару, який поставляється на умовах цього базису поставки, немає. Крім того, укладеним контрактом сторони не передбачили страхування товару при його транспортуванні.

Отже, транспортування та витрати на транспортування покладаються на продавця, у даному випадку компанію YUNFU CITY XINDA MACHINERY CO., LTD.

Враховуючи наведене, позивач не зобов`язаний був включати в митну вартість імпортованого товару страхування і транспортні витрати Продавця та підтверджувати їх відповідачу.

Суд зазначає, що використовуючи під час митного контролю повноваження щодо отримання від декларанта додаткових документів, які підтверджують числові значення митної вартості товару, поставленого на умовах DAP Інкотермс, задекларованого в митній декларації, відповідач не мав підстав покладати на позивача обов`язок щодо надання для підтвердження числових значень вартості товару транспортних (перевізних) документів та інших документів (в межах даних правовідносин).

Крім того, коригування митної вартості було здійснено на підставі МД 23UA31U0 від 26.12.2023 на рівні 18348,33 дол. США за один верстат та 1,31 дол. США за один кілограм сталі U71Mn.

Проте, верстати моделі KXJ-1800 є відмінними від верстатів моделі KX-LY-1800, які є предметом купівлі позивачем у цій справі і коригування митної вартості яких відбулося у спірних правовідносинах. Також відрізняються характеристики гарячекатаних сталевих кранових рейок довжина 11 м (маса погонного метра 50,5 кг), на які посилається відповідач, тоді як у цій справі позивач декларує рейки направляючі до каменерізальних верстатів довжиною 6 м.

З урахуванням вказаного, колегія суддів приходить до висновку, що апелянтом ненадано доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надані достатні докази, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.

Сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

При цьому митний орган належно не обґрунтував своє рішення про коригування митної вартості товару та не вказав, чому документи, надані декларантом згідно з переліком, передбаченим статтею 53 МК України, унеможливлюють застосування першого (основного) методу визначення митної вартості товару.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Враховуючи, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 20.06.2024 № UA101070/2024/000004/2 не ґрунтується на нормах чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про його скасування.

Відповідно до частини 9, 10 статті 264 МК України митний орган не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом. Відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.

Частиною дванадцятою статті 264 МК України передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи митного органу про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

Стаття 24 МК України гарантує кожній особі право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів до митного органу вищого рівня або до суду, якщо вважає, що такими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси, створено перешкоди для їх реалізації або на неї незаконно покладено будь-які обов`язки.

Враховуючи, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 20.06.2024 № UA101070/2024/000096 складена на підставі рішення про коригування митної вартості від 20.06.2024 № UA101070/2024/000004/2, протиправність якого встановлена судом, тому така картка також підлягає скасуванню як протиправна.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Моніч Б.С.