Справа № 320/60662/24
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 320/60662/24

адміністративне провадження № К/990/170/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шишова О.О.,

суддів: Білоуса О.В., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року у справі № 320/60662/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ-ГРУП» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІ-ГРУП» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № 02 від 15 жовтня 2024 року про нарахування штрафних санкцій за невірно визначену ознаку доходу в сумі 1 020,00 грн,

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № 02 від 15 жовтня 2024 рок про збільшення грошового зобов`язання з військового збору в сумі 59 825,94 грн та нарахування штрафних санкцій в сумі 14 956,49 грн,

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № 02 від 15 жовтня 2024 року про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 717 911,28 грн та нарахування штрафних санкцій в сумі 179 477,82 грн,

- вимогу Головного управління ДПС у м. Києві за № 02 від 15 жовтня 2024 року про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від в сумі 862 615,82 грн,

- рішення Головного управління ДПС у м. Києві № 02 від 15 жовтня 2024 року про застосування штрафних санкцій в сумі 236 570,95 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 липня 2025 року позов задоволено.

На вказане рішення суду відповідач 16 вересня 2025 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статей 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено на підставі частини другої статті 299 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанції, Головне управління ДПС у м. Києві звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2026 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та надано 10-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме, подання обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із обґрунтуванням (поважних) причин пропуску такого строку.

Відповідно до інформації, наявної в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» ухвала про залишення касаційної скарги без руху в електронному вигляді доставлена до електронного кабінету Головного управління ДПС у м. Києві в підсистемі «Електронний суд» від 21 січня 2026 року о 20:50 год.

На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, 23 січня 2026 року до Верховного Суду від скаржника надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку касаційного оскарження, заявник зазначив, що вже подавав касаційні скарги до Верховного Суду, однак вони були повернуті. При цьому він наголосив, що первинна касаційна скарга була подана в межах установленого законом строку. Заявник також підкреслив, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права на повторне звернення до суду касаційної інстанції. Посилається на усталену практику Верховного Суду, відповідно до якої строк на касаційне оскарження поновлюється у випадках повторного звернення. На думку заявника вказані обставини є поважними підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Розглянувши зазначене клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Верховний Суд дійшов висновку, що наведені скаржником підстави для його поновлення не можуть бути визнані поважними з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Як убачається з матеріалів касаційної скарги, Єдиного державного реєстру судових рішень, а також відповідно до відомостей комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», скаржник уже звертався до суду касаційної інстанції у межах строку, встановленого законом. Однак ухвалами Верховного Суду від 17 листопада 2025 року, 09 грудня 2025 року та 29 грудня 2025 року касаційні скарги були повернуті у зв`язку з відсутністю передбачених законом підстав для касаційного оскарження.

Верховний Суд, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, водночас зауважує, що таке право не є абсолютним. Клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження не може вважатися обґрунтованим, оскільки невиконання вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення касаційної скарги, не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, а тому не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Крім того, скаржник мав достатньо часу для приведення касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України. Строк, що минув з моменту постановлення ухвали суду апеляційної інстанції та виготовлення її повного тексту, не можна вважати розумним та оптимальним для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень.

Крім того, посилання на дослідження судової практики Верховного Суду, само по собі не може слугувати підставою для поновлення процесуального строку, без належного обґрунтування подібності правовідносин.

Також Верховний Суд не приймає до уваги й доводи скаржника щодо подання ним повторної (чергової) касаційної скарги в межах річного строку з дня складання повного тексту оскаржуваної постанови, з огляду на те, що частина п`ята статті 333 КАС України не змінює загальні строки реалізації особою права на касаційне оскарження, які встановлені статтею 329 КАС України, а є імперативною нормою процесуального закону, яка встановлює для суб`єктів владних повноважень граничний (присічний) строк на касаційне оскарження судових рішень.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у повторному клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження обставин пропуску такого строку поважними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Ураховуючи те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви Головного управління ДПС у м. Києві про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року у справі № 320/60662/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ-ГРУП» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Шишов

Судді О. В. Білоус

М. М. Яковенко