Справа № 240/8308/24
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення касаційної скарги

11 лютого 2026 року

м. Київ

справа №240/8308/24

адміністративне провадження № К/990/51109/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Тацій Л. В.,

суддів: Рибачука А. І., Стеценка С. Г.

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України (далі - ГУ ПФУ) в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, і

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправним рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 29 березня 2024 року №05 щодо відмови у перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Територіального управління ДСА у Житомирській області від 21 лютого 2024 року №568/24, №569/24, №570/24 та №571/24 від 21.02.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 01 лютого 2021 року відповідно до довідок Територіального управління ДСА у Житомирській області від 21 лютого 2024 року №568/24, №569/24, №570/24 та №571/24 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Суд першої інстанції розгляд справи здійснював в порядку спрощеного позовного провадження.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 14 листопада 2024 року позовні вимоги задовольнив.

ГУ ПФУ в Житомирській області не погодилося з рішенням суду першої інстанції і подало апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 30 жовтня 2025 року, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року скасував та прийняв нову постанову, якою у задоволенні позову відмовив.

ОСОБА_1 не погодився з рішенням суду апеляційної інстанції і подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Верховний Суд ухвалою від 19 грудня 2025 року скаргу ОСОБА_1 залишив без руху та надав йому десятиденний строк для усунення її недоліків шляхом подання до суду документ на підтвердження сплати судового збору або доказів, які б були вагомими підстави для звільнення від сплати цього платежу та зазначити інші підстави касаційного оскарження, з урахуванням предмету спору, зазначивши більш детальні обґрунтування підстав касаційного оскарження, передбачених частинами четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

В межах встановленого ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2025 року строку скаржником надіслано до суду касаційної інстанції уточнену касаційну скаргу.

Верховний Суд проаналізував зміст уточненої касаційної скарги і вважає, що вона не усуває виявлених недоліків.

Фактично, скаржник, на виконання вимог ухвали суду подав ту ж саму касаційну скаргу, зміст якої в частині викладення підстав для касаційного оскарження судового рішення Верховний Суд вже визнав суперечливим і таким, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

Зазначене у сукупності свідчить про формальний підхід скаржника до усунення виявлених недоліків, ігнорування скаржником мотивів і роз`яснень, наданих судом в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху і подання ним уточненої касаційної скарги, яка містить ті ж самі недоліки.

Слід зазначити, що інших вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, скаржник теж не виконав.

Таким чином, є підстави вважати, що у встановлений судом строк недоліки касаційної скарги заявник не усунув, вимоги ухвали про залишення скарги без руху не виконав.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на наведене, подана у цій справі касаційна скарга підлягає поверненню її заявникові.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - повернути скаржнику.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи, у порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л. В. Тацій

Судді: А. І. Рибачук

С. Г. Стеценко