Справа № 160/33515/25
Суддя: Ремез Катерина Ігорівна
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіРемез К.І.
за участі секретаря судового засіданняМірошніченко В.С.
представника позивача Малиновського Д.Ю. представників відповідача Фіцай Я.П., Герасименко К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА ЄДИНИЙ ОЗДОРОВЧИЙ КОМПЛЕКС ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
25.11.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА "ЄДИНИЙ ОЗДОРОВЧИЙ КОМПЛЕКС" ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, в якому позивач просить суд:
За результатами перевірки було складено Акт № 3387/04-36-07-14-04/31578371 від 01.08.2025, яким встановлено наступні порушення ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК»:
1) п.п. 14.1.11, п.п. 14.1 257 п. 14.1 ст.14, п. 44.1, п. 44. 2 ст. 44., пп. 134 1.1 п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, пп. 139.1.2 ст. 139 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), П(С)БО 15 «Дохід», П(С)БО 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 із змінами та доповненнями, п 2 ст. З Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІУ (із змінами та доповненнями), у результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 6 978 988 грн, у тому числі по податковим періодам 2020 рік на суму 3 538 878 грн, за 2024 рік - 3 440 111 грн та завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток за 2025 рік на суму 25 904 723 грн.
2) п. 185.1 ст.185. 187.1 ст.187. п. 188.1 ст.188, п.п.192.1.2 п.192.1 ст.192, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.201.1 ст.201, п.201.1 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) в результаті чого встановлено заниження ПДВ на загальну суму 5 861 963 грн, у т.ч.:
2018 рік - 1 238 819 грн (з них: січень 2018 1 225 461 грн, лютий 2018 -1 665 грн, березень 2018 - 210 грн, квітень 2018 2752 грн травень 2018 - 210 грн, червень 2018 - 212 грн, липень 2018 1 850 грн, серпень 2018- 1792 грн, вересень 2018 - 210 грн, жовтень 2018 - 367 грн, листопад 2018- 2110 грн, і грудень 2018 -1980 грн);
2019 рік - 8 606 грн (з них - січень 2019- 446 грн, лютий 2019 -2084 грн, березень 2019- 1832 грн, квітень 2019- 524 грн, травень 2019- 210 грн, червень 2019 -524 грн, липень 2019 -210 грн, серпень 2019 - 210 грн, вересень 2019 - 759 грн, жовтень 2019- 210 грн, листопад 2019 р. 210 грн, грудень 2019 р. - 1387 грн);
2020 рік 4 605 785 грн (з них: січень 2020 - 4 601 195 грн, лютий 2020 - 210 грн, березень 2020 - 446 грн, квітень 2020- 524 грн, травень 2020 -524 грн, червень 2020-524 грн, липень 2020 - 369 грн, серпень 2020 -367 грн, вересень 2020 - 524 грн, жовтень 2020 - 367 грн, листопад 2020 -524 грн та грудень 2020 - 211 грн);
2021 рік - 6544 грн (з них: січень 2021 - 447 грн, лютий 2021 - 620 грн, березень 2021 - 603 грн, квітень 2021- 524 грн, травень 2021 - 603 грн, червень 2021 - 367 грн, липень 2021- 446 грн, серпень 2021 681 грн, вересень 2021 - 681грн, жовтень 2021- 524 грн, листопад 2021 - 524 грн, грудень 2021 - 524 грн);
2022 рік - 2143 грн (з них: січень 2022 - 157 грн, червень 2022 - 2 грн, вересень 2022- 1441 грн, жовтень 2022 - 543 грн);
2023 рік - 66 грн (з них: листопад 2023р. - 66грн).
Крім того підприємством завищено від`ємне значення по декларації і ПДВ за грудень 2023 року на 2806 грн.
3) п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» протягом 365 календарних днів не вживалися заходи щодо її розблокування або отримане рішення про відмову в їх реєстрації не оскаржено а адміністративному/судовому порядку на суму ПДВ 30 036 грн. в тому числі по податковим періодам: грудень 2022 року - на суму 1 651 грн; березень 2023 року - на суму 527 грн; листопад 2023 року - на суму 27 858 грн.
4) п. 49.2, пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 202.1 ст. 202, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-VI із змінами та доповненнями в частині неподання податкової декларації і податку на додану вартість, а саме квітень 2018 року (граничний термін подання 20.05.2018).
5) п. 66.4. ст. 66 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), а саме до контролюючого органу не своєчасно надано відомості про зміну осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського та/або податкового обліку юридичної особи у 10- денний строк з дня виникнення таких змін.
6) п.п 16.1.3п.16.1 ст. 16 п.63.3 ст. 63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 №1588 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за № 1562/203000 (у редакції наказу Міністерства фінансів України № 323 під 24.06.2020), а саме до контролюючого орану не подано відомості за формою 20 ОПП щодо майна (відсутня юридична адреса та автомобіль, не знято з обліку 2 об`єкта), яке використовувалось в господарській діяльності організації.
7) п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), а саме: неподання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
8) п. 164.2 ст. 164, п.164. 5 ст. 164, ст. 167, ст. 168, пп. 170.9.1, 170. 9.2 пп. 170.9 ст.170, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, внаслідок чого загальна сума податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає нарахуванню за результатами перевірки складає 36 189,99 грн.
9) пп.1.4, 1.6 п.16 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), внаслідок чого загальна сума військового збору, яка підлягає нарахуванню за результатами перевірки складає 2 473,00 грн.
11) п. 5 ч. 1 ст.1, п. 1 ч. 2 ст. 6, ч. 5 ст. 8 Закону України від 08.07.2010 № 2464 VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхуванні- із змінами та доповненнями, в частині не нарахування та не сплати за 2016-2017 роки мінімального страхового внеску в розмірі 3432,58 грн.
ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» не погодилось з висновками вищезазначених пунктів за номером 1, 2 та 7 викладених в Акті № 3387/04-36-07-14-04/31578371 від 01.08.2025, складеного за результатами документальної позапланової виїзної перевірки та подало заперечення від 14.08.2025 за вих. № 1.
08.09.2025 ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» отримало сім податкових повідомлень-рішень (дата відправки 05.09.2025), які були винесені контролюючим органом за підсумками розгляду Акту перевірки та заперечень підприємства:
ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» не погодилось з вищевказаними податковими повідомленнями рішеннями прийнятими ГУ ДПС оскільки вони суперечать діючому в України законодавству, порушують права та законні інтереси та подало скаргу до ДПС України від 16.09.2025 вих. № 4.
- визнано безповоротною фінансовою допомогою та доходом ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» в розмірі 7 351 506,42 грн, що складається з сум векселів, виданих позивачем ПРАТ «ІНГЗК», ПРАТ «ЦГЗК» та ПРАТ «ПІВГЗК», відносно якої минув строк позовної давності.
- визнано кредиторською заборгованістю ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» перед ПРАТ «ІНГЗК», ПРАТ «КЦРЗ», ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ», ПРАТ «ПІВГЗК» в розмірі 27 604 029,63 грн та перед ПРАТ «ЦГЗК» в розмір 19 289 826,28 грн безнадійною та включив її до складу доходів;
- з огляду на відсутність первинних документів встановлено заниження фінансового результату на загальну суму 10 433 536 грн.
Позивач вважає, що строк позовної давності за зобов`язаннями зі сплати визначених в векселях сум грошових коштів перед ПРАТ «ІНГЗК» в розмірі 5287704, 48 грн, ПРАТ «ЦГЗК» в розмірі 103478,59 грн та ПРАТ «ПІВГЗК» 1960 323,35 грн не сплив, а висновок про отримання ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» від доходу від безповоротної фінансової допомоги є помилковим.
Щодо помилковості висновку відповідача про визнання кредиторської заборгованості ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» перед ПРАТ «ІНГЗК», ПРАТ «КЦРЗ», ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ», ПРАТ «ПІВГЗК» в розмірі 27 604 029,63 грн та перед ПРАТ «ЦГЗК» в розмір 19 289 826,28 грн безнадійною та включення її до складу доходів - актами звірки розрахунків між ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» з одного боку та ПРАТ «ІНГЗК», ПРАТ «КЦРЗ», ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ», ПРАТ «ПІВГЗК» з іншого, ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» визнає свою заборгованість перед ПРАТ «ІНГЗК» в розмірі 11 629 551,05 грн., перед ПРАТ «КЦРЗ» в розмірі 295373,21 грн, ПРАТ «ПІВГЗК» в розмірі 14056875,44 грн. та перед ПРАТ «ЦГЗК» в розмірі 16 584 400,68 грн.
З урахуванням висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 30.07.2019 у справі №820/568/13-а позивач вважає, що відповідачем зроблено помилковий висновок про сплив строку позовної давності за вимогами в розмірі 27 604 029,63 грн (перед ПРАТ «ІНГЗК», ПРАТ «КЦРЗ», ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ», ПРАТ «ПІВГЗК»), 19 289 826,28 грн (перед ПРАТ «ЦГЗК») та в наслідок чого відповідач безпідставно визнав вказані суми безповоротною фінансовою допомогою.
Щодо помилковості висновку відповідача заниження фінансового результату на загальну суму 10 433 536,00 грн - листом від 30.09.2024 № б/н ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» повідомляв Головне управління ДПС у Дніпропетровській області про те, що в зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України було неможливо здійснити вивезення первинних документів платника податків, у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством та інших за період з період з дати створення підприємства по 24.02.2022, тому що їх вивезення пов`язане з ризиком для життя та здоров`я платника податків, фізичних осіб, а первинні документи знаходяться на територіях, на яких велись активні бойові дії (Херсонська область, м. Генічеськ, с. Стрілкове) та ця територія по сьогодні є тимчасово окупованою російською федерацією.
Документи за період 03.2022 - 31.01.2025 відповідно до запитів Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надані. Враховуючи наведене, висновок відповідача про заниження фінансового результату на загальну суму 10 433 536 грн є передчасним.
Позивач зазначає, суми кредиторської заборговані ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» перед ПРАТ «ІНГЗК», ПРАТ «КЦРЗ», ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ», ПРАТ «ПІВГЗК» в розмірі 27 604 029,63 грн та перед ПРАТ «ЦГЗК» в розмір 19 289 826,28 грн були враховані відповідачем як безповоротна фінансова допомога та визнані доходом ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК», що призводить до збільшення фін результату до оподаткування у фінансовій звітності та відповідно збільшення об`єкта оподаткування податком на прибуток, без урахування того, що вказані суми включають в себе податок на додану вартість. Тобто, на думку позивача, відповідач підчас розрахунку бази оподаткування податку на прибуток врахував суму іншого податку для збільшення фінансового результату.
Так, відповідачем зроблено висновок про оподаткування податком на додану вартість доходу, нарахованого ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» за кредиторською заборгованістю, яку відповідач визнав простроченою, а саме заборгованість ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» перед ПРАТ «ІНГЗК», ПРАТ «КЦРЗ», ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ», ПРАТ «ПІВГЗК» в розмірі 27 604 029,63 грн, заборгованість ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» в розмірі 7 351 506,42 грн, яка складається з сум векселів виданих Позивачем ПРАТ «ІНГЗК», ПРАТ «ЦГЗК» та ПРАТ «ПІВГЗК». При розрахунку заниження зобов`язання з ПДВ відповідач врахував дохід в сумі в розмірі 27 604 029,63 грн (на думку відповідача прострочена заборгованість) від операцій ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» з ПРАТ «ІНГЗК», ПРАТ «КЦРЗ», ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ», ПРАТ «ПІВГЗК», проте не включив суму 19 289 826,28 грн, яку так само вважає простроченою кредиторською заборгованістю за операціями між ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» та ПРАТ «ЦГЗК». Вказана обставина, на думку позивача, свідчить не тільки про відсутність послідовності в висновках відповідача але і про їх помилковість в цілому.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на новий розгляд судді Ремез К.І.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю позову вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.
01.12.2025 позивач подав до суду клопотання про долучення доказів, у якому просив суд долучити до матеріалів справи: листи ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА ЄДИНИЙ ОЗДОРОВЧИЙ КОМПЛЕКС ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ від 05.12.2024 № 6 (адресований ПРАТ «ІНГЗК»), від 06.12.2024 № 7 (адресований ПРАТ «ПІВГЗК») та від 06.12.2024 № 8 (адресований ПРАТ «ЦГЗК»); лист ПРАТ «ІНГЗК» від 03.12.2024 до ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК»; лист ПРАТ «ПІВГЗК» від 04.12.2024 № 1618/9 до ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК»; лист ПРАТ «ЦГЗК» від 03.12.24 № 3994/16 до ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК».
Зазначені докази долучені судом до матеріалів справи.
16.12.2025 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач проти позову заперечував, зазначивши наступне.
Враховуючи вищевикладене, в порушення п.п. 14.1.11, 14.1.257, п.14.1ст.14, п.п. 134.1.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), НП(С)БО №1 "Загальні вимоги до фінансової звітності" та п.5, п.7, п.21 П(С)БО №15 "Дохід" ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК», в наслідок не оподаткування безнадійної заборгованості по векселям, занижено дохід від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку (рядок 01 декларації про прибуток та Інші операційні доходи код рядка 2120 «Звіту про фінансові результати») у загальній сумі 7 351 506,42 грн, в тому числі по періодам: 2018 рік 7 351 506,42 грн.
Вказана заборгованість у сумі 46 893 856 грн. є безнадійною кредиторською заборгованістю (минув строк позовної давності п.п. «а» п.14.1.11. ст.14 ПКУ та заборгованість банкрутів п.п. «з» п.14.1.11. ст.14 ПКУ) та повинна бути оподаткована, згідно з п.п.14.1.11, п.п.14.1.257, п.14.1ст.14, п.п.134.1.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового Кодексу України.
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням періодів виникнення кредиторської заборгованості, підлягають включенню до складу доходів ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» протермінована кредиторська заборгованість у сумі 54 245 362 грн.: 2018 рік 7 351 506 грн. (векселя прості), 2020 рік 27 604 030 грн. (ПРАТ «ПІВГЗК» - 14 411 932,92 грн., ПРАТ «ІНГЗК» - 11 629 551,05 грн., ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» - 1 267 172,45 грн., ПРАТ «КЦРЗ» - 295 373,21 грн.) (безнадійнійна кредиторська заборгованість), 2024 рік 19 289 826 грн. (ПРАТ «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧОЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» - 19 289 826,28 грн.) (кредиторської заборгованості із внутрішніх розрахунків фінансова допомога).
В порушення п.44.1, п.44.2 ст.44 пп.134.1.1.п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), в наслідок не оподаткування безнадійної кредиторської заборгованості, занижено доход та відповідно фінансовий результат до оподаткування на суму кредиторської заборгованості, по якій минув термін позовної давності, на 54 245 362., у т.ч.: 2018 рік - 7 351 506 грн., 2020 рік 27 604 030 грн., 2024 рік 19 289 826 грн.
Станом на 01.01.2018 об`єкт оподаткування (рядок 02 + рядок 03 РІ) (+, -) ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» склав -13 323 973 грн. Станом на 16.07.2025 об`єкт оподаткування (рядок 02 + рядок 03 РІ) (+, -) ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» склав -25 904 318 грн. Перевіркою повноти декларування ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» показників рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» та з урахуванням порушень, встановлених при перевірці витрат за період з 01.01.2018 по 16.07.2025 встановлено заниження задекларованого фінансового результату до оподаткування на загальну суму 64 678 898 грн., а саме: 2018 рік 7 845 816 грн., 2019 рік 3 633 836 грн., 2020 рік 31 860 409 грн., 2021 рік 1 047 299 грн., 2022 рік 103 512 грн., за 2023 рік 123 380 грн., за 2024 рік 20 064 313 грн., за 2025 рік 405 грн, з урахуванням заниження доходів на загальну суму 54 245 362 грн. (детальний опис порушень наведено в розділі 3.1.1.1.1акту перевірки) та завищення витрат на загальну суму 10 433 536 грн.
Крім того, слід зазначити, що постачальники та покупці ДП "ЄОК" ПРАТ "ЦГЗК" товарів, робіт (послуг) з 24.02.2022 по теперішній час не перебували на тимчасово окупованій території України російською федерацією, окрім Акціонерного товариства "Херсонгаз" (код за ЄДРПОУ 3355353), яке надавало послуги, а саме «технічне обслуговування об`єктів та споруд системи газопостачання» з 2017 по 2021 роки на загальну суму 751,08 грн., у т.ч. ПДВ 125,18 грн. Також, підприємству повідомлено, що відповідно до вимог п.44.5 ст.44 ПКУ ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» має право відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. Виходячи з наведеного, на відновлення первинних документів ДП "ЄОК" ПРАТ "ЦГЗК" мало 289 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу це 30.09.2024 по 17.07.2025 початок перевірки.
З метою отримання первинних документів та пояснень щодо наведених фактів, ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» надано запити від 18.07.2025 №1 та від 21.07.2025 №2. Додаткових первинних документів та пояснень, щодо відсутності первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, тощо до перевірки не надано. В результаті заниження доходів та завищення витрат за період з 01.01.2018 по 16.07.2025 занижено фінансовий результат до оподаткування на загальну суму 64 678 898 грн., а саме: 2018 рік 7 845 816 грн., 2019 рік 3 633 836 грн., 2020 рік 31 860 409 грн., 2021 рік 1 047 299 грн., 2022 рік 103 512 грн., за 2023 рік 123 380 грн., за 2024 рік 20 064 313 грн., за 2025 рік 405 грн., та до завищення
збитків при визначенні фінансового результату до оподаткування на суму 25 904 723 грн., чим порушено п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134 ст.134 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями). В порушення п.п.139.1.2 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» завищено показник рядка додатка РІ до ряд. 03 Декларації по періодам: 2019 рік 7 845 816 грн., 2020 рік 11 479 652 грн., 2021 рік 23 679 630 грн., 2022 рік 24 726 929 грн., 2023 рік 24 830 441 грн., 2024 рік 24 951 731 грн., 2025 рік - 25 904 318 грн. за рахунок невірного визначення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років (підпункт 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 розділу ІІІ Податкового кодексу України) (Код рядка додатка РІ до ряд. 03 Декларації 3.2.4).
Перевіркою відображених у рядку 4.1 Декларації з податку на додану вартість «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України (далі Кодекс) за операціями, що оподатковуються за основною ставкою» у загальній сумі 0,00 грн. встановлено наступне: Перевіркою встановлено заниження показника на загальну суму ПДВ 6 007 780 грн., в тому числі на суму ПДВ 181 858 грн., внаслідок невірного відображення в Декларації (детально порушення наведено в пункті 1 розділу 3.1.2.1. акту перевірки) та на суму ПДВ 5 825 922 грн. внаслідок наступного: Відповідно до Додатка №7 до Передавального акту векселі прості склала 7 351 506,42 грн.
Відповідно до Додатка №8 до Передавального акту поточна кредиторська заборгованість склала 27 604 029,63 грн.
Перевіркою збільшено податкові зобов`язання (підлягає коригуванню) з ПДВ у сумі 5 825 922 грн. (порушення викладені в п.3.1.1.1 розділу 3 акту перевірки), в січені 2018 року 1 225 251 грн., в січні 2020 року 4 600 671 грн. Враховуючи вищевикладене, в порушення п 187.1 ст.187, п.п.192.1.2 п.192.1 ст.192, пп.201.1 ст.201, пп.202.1 ст.202, ст.203 ПКУ, ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» занижено податкові зобов`язання (ряд.1 декларації з ПДВ) на загальну суму 5 828 674 грн. в. т.ч.: за січень 2018 року 1225251 грн., квітень 2018 року 2 752 грн., січень 2020 року 4600671 грн.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, вказані обєкти не перебувають у власності ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК». ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» не було подано повідомлення за формою №20-ОПП про знятя вказаних об`єктів оподаткування з обліку до контролюючого органу за основним місцем обліку.
Згідно наявної податкової інформації встановлено, що до податкового органу ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» не подано відомості 20-ОПП щодо майна (відсутня юридична адреса та автомобіль, не знято з обліку 2 об`єкта), яке використовувалось в господарській діяльності організації, чим порушено вимоги п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.63.3 ст.63 Податкового кодексу.
22.12.2025 позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій підтримав позицію, викладену у позові, зазначив наступне.
- ПРАТ «ІНГЗК» в розмірі 11 629 551,05 грн;
- ПРАТ «КЦРЗ» в розмірі 295 373,21 грн;
- ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» в розмірі 1 267 173,42 грн;
- ПРАТ «ПІВГЗК» в розмірі 14 056 875,44 грн;
- ПРАТ «ЦГЗК» в розмірі 19 289 826,28 грн.
Відповідачем жодним чином не спростовано факт наявності заборгованості, визнання її позивачем та відсутність спливу строку позовної давності на момент проведення перевірки.
Припущення відповідача про сплив строку позовної давності за зобов`язаннями ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» перед ПРАТ «ІНГЗК», ПРАТ «КЦРЗ», ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ», ПРАТ «ПІВГЗК», ПРАТ «ЦГЗК» ґрунтується виключно на моменті виникнення зобов`язання та повністю ігнорується можливість подовження або поновлення строку позовної давності в наслідок визнання боржником зобов`язання.
Позивач вважає, що відповідачем при здійснені аналізу боргових зобов`язань позивача навмисно не застосовано ст. 263 та 264 ЦК України та помилково застосовано пп. 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України. Прийняті на підставі цього припущення Відповідачем податкові повідомлення-рішення, якими нараховано Позивачу зобов`язання з податку на додану вартість, податку на прибуток та штрафні санкції, є, як наслідок, прийнятими на підставі помилкового застосування норм Податкового та Цивільного кодексів України та підлягають скасуванню.
З приводу припущення відповідача про сплив строку позовної давності за вимогами зі сплати визначених в векселях сум грошових коштів перед ПРАТ «ІНГЗК» в розмірі 5 287 704,48 грн, ПРАТ «ЦГЗК» в розмірі 103 478,59 грн та ПРАТ «ПІВГЗК» 1 960 323,35 грн. Позивач звертає увагу на наступне:
У зазначених векселях момент виникнення у ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» зобов`язання з оплати грошового зобов`язання за векселями пов`язаний з двома обставинами: а) настання дати «не раніше…» б) настання події «за пред`явленням». До моменту настання двох обставин у ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» відсутній обов`язок зі сплати грошового зобов`язання за вказаними векселями. Відповідно до моменту пред`явлення векселів до оплати у ПРАТ «ІНГЗК» та ПРАТ «ПІВГЗК» не виникає обставин які свідчать про порушення їх прав з отримання грошових коштів та початок спливу строку позовної давності. Припущення відповідача про сплив строку позовної давності за зобов`язаннями ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» перед ПРАТ «ПІВГЗК», ПРАТ «ЦГЗК» за виданими векселями ґрунтується виключно на моменті виникнення грошового зобов`язання та повністю ігнорується момент настання у боржника зобов`язання з їх оплати.
У ПРАТ «ПІВГЗК» та ПРАТ «ЦГЗК» не відбулось порушення їх прав з боку ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» за зазначеними вище векселями так як не настав момент виконання останнім свого обов`язку. В зв`язку з тим, що не настав момент виконання зобов`язання, не міг настати момент його порушення та, як наслідок, почати спливати строк позовної давності.
В наказі наведені підстави для проведення перевірки пп. 20.1.4 п. 20.1, ст. 20, пп.78.1.7 п.78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82, пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ.
Відповідно до пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
Відповідно до частини першої ст. 105 ЦКУ учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. До затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає податковим органам, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період (абзац другий частини сьомої ст. 111 ЦКУ). Згідно з частиною першою ст. 8 розд. ІІІ Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Звітним періодом підприємства, що ліквідується, є період з початку звітного року до дати прийняття рішення про його ліквідацію (частина третя ст. 13 розд. IV Закону № 996). Частиною п`ятою ст. 14 розд. IV Закону № 996 визначено, що у разі ліквідації підприємства ліквідаційна комісія складає ліквідаційний баланс та у випадках, передбачених Законом № 996, публікує його протягом 45 днів після затвердження.
Відповідно до частини восьмої ст. 111 ЦКУ ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи (частина п`ята ст. 105 ЦКУ).
03.05.2024 засновником ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЄДИНИЙ ОЗДОРОВЧИЙ КОМПЛЕКС» ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» прийнято рішення про приєднання ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЄДИНИЙ ОЗДОРОВЧИЙ КОМПЛЕКС» ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧОЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ».
Пунктом 10 рішення засновника від 03.05.2024 передбачено «встановити двомісячний строк з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення Підприємства для пред`явлення кредиторами своїх вимог до Підприємства». Відповідно до інформації з ЄДРПОУ інформація про припинення підприємства оприлюднена 14.06.2024, вимоги кредиторів розглядаються до 14.08.2024. Передавальний акт складено 31.01.2025.
Наказ на проведення перевірки прийнято відповідачем 15.07.2025 та акт перевірки № 3387/04-36-07-14-04/31578371 складено 01.08.2025.
Вказана позиція позивача підтверджується наступними роз`ясненнями органів ДПС:
08.01.2025 відповідач подав до суду додаткові пояснення, у яких вказав, що проведеною позаплановою документальною виїзною перевіркою встановлена заборгованість по векселям на загальну суму 7 351 506,42 грн - заборгованість по векселям по бух.рахунку 621 «Короткострокові векселі, видані в національній валюті», набула статусу безнадійної відповідно вимог п.п. 14.1.11 ст. 14 ПКУ та 257 Цивільного кодексу України. До перевірки зазначені векселі не надано. При цьому, враховуючи вищенаведені реквізити векселів, встановлено що станом на дату передачі вексельної заборгованості (31.01.2025), термін пред`явлення до сплати векселів 2015 рік, тобто пролонгація вищезазначених зобов`язань відсутня, отже строк сплати протермінований.
Відповідно до п.п.14.1.11 п. 14.1 ст. 14 ПКУ безнадійна заборгованість, зокрема кредиторська, трактується як заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності (підпункт а), прострочена заборгованість (підпункт ґ), заборгованість, стягнення якої неможливо у зв`язку з дією форс-мажорних обставин (підпункт ж), або заборгованість банкрутів та СГ, припинених як юридичні особи. Відповідно до п.п.14.1.257 п.14.1ст.14 Податкового Кодексу України безповоротна фінансова допомога - це: сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності. Згідно вимог ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно вимог ст. 257 Цивільного кодексу України позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з п.44.1 ст.44 ПКУ Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до п.44.2 ст.44 ПКУ Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. Порядок розрахунку об`єкта оподаткування з податку на прибуток викладено у ст.134 ПКУ, згідно якого оподатковується прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Відповідно до Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999р. №290 (зі змінами та доповненнями , надалі П(С)БО №15): п.5. Дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. п.7. Визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи. Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.
Отже, заборгованість, яка не погашена у термін, зазначений у векселях, визнається доходом ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК», що призводить до збільшення фінансового результату до оподаткування у фінансовій звітності та відповідно збільшення об`єкта оподаткування податком на прибуток.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позицію, викладену у позові та додаткових поясненнях.
Представник відповідача заперечував проти заявлених позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову повністю з підстав, вказаних у відзиві на позов та додаткових поясненнях.
Доповівши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено наступне.
За результатами перевірки було складено Акт № 3387/04-36-07-14-04/31578371 від 01.08.2025, яким встановлено наступні порушення ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК»:
1) п.п. 14.1.11, п.п. 14.1 257 п. 14.1 ст.14, п. 44.1, п. 44. 2 ст. 44., пп. 134 1.1 п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, пп. 139.1.2 ст. 139 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), П(С)БО 15 «Дохід», П(С)БО 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 12.1999№ 318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 із змінами та доповненнями, п 2 ст. З Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07 1999 № 996-ХІУ (із змінами та доповненнями), у результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 6 978 988 грн., у тому числі по податковим періодам 2020 рік на суму 3 538 878 грн., за 2024 рік - 3 440 111 грн та завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток за 2025 рік на суму 25 904 723 грн.
2) п. 185.1 ст.І85. 187.1 ст.187. п. 188.1 ст.188, п.п.192.1.2 п.192.1 ст.192, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.201.1 ст.201, п.201.1 ст.201 Податкового Кодексу України від.02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) в результаті чого встановлено заниження ПДВ на загальну суму 5 861 963 грн, у т.ч.:
2018 рік - 1 238 819 грн (з них: січень2018 1 225 461 грн., лютий 2018 -1 665 грн., березень 2018 - 210 грн., квітень 2018 2752 грн.. травень 2018 - 210 гри., червень 2018 - 212 грн,, липень 2018 1 850 грн.. серпень 2018- 1792 грн., вересень 2018 - 210 грн., . жовтень 2018 -367 грн., листопад 2018- 2110 гри., і грудень 2018 -1980грн.); 2019 рік - 8 606 грн. ( з них - січень 2019- 446 грн., лютий 2019 -2084 грн., березень 2019- 1832 грн., квітень 2019- 524 грн., травень 2019- 210 грн., червень 2019 -524 грн., липень 2019 -210 грн., серпень 2019 - 210 грн., вересень 2019 - 759 грн., жовтень 2019- 210 грн., листопад 2019р. - 210грн., грудень 2019р. - 1387 грн.); 2020 рік 4 605 785 грн. (з них: січень 2020 - 4 601 195 грн . лютий 2020 - 210 грн., березень 2020 - 446 грн . квітень 2020- 524 грн., травень 2020 -524 грн., червень 2020 -524 грн липень 2020 - 369 грн., серпень 2020 -367 грн., вересень 2020 - 524 грн., жовтень 2020 - 367 грн., листопад 2020 -524 грн. та грудень 2020 - 211 грн.), 2021 рік - 6544 грн. (з них: січень 2021 - 447 грн., лютий 2021 - 620 грн . березень 2021 - 603 грн., квітень 2021- 524 грн., травень 2021 - 603 грн., червень 2021 - 367 грн., липень 2021- 446 грн., серпень 2021 681 грн., вересень 2021 -681грн., жовтень 2021- 524 грн., листопад 2021 - 524 грн., грудень 2021 - 524 грн), 2022 рік - 2143 грн. (з них: січень 2022- 157 грн., червень 2022 - 2 грн., вересень 2022 - 1441 грн, жовтень 2022 - 543 грн.); 2023 рік - 66 грн. (з них: листопад 2023р.- 66грн.) крім того підприємством завищено від`ємне значення по декларації і ПДВ за грудень 2023 року на 2806грн.
3) п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» протягом 365 календарних днів не вживалися заходи щодо її розблокування або отримане рішення про відмову в їх реєстрації не оскаржено а адміністративному/судовому порядку на суму ПДВ 30 036 грн. в тому числі по податковим періодам: грудень 2022 року - на суму 1 651 грн; березень 2023 року - на суму 527 грн; листопад 2023 року - на суму 27 858 грн.
4) п. 49.2, пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 202.1 ст. 202, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-VI із змінами та доповненнями в частині неподання податкової декларації і податку на додану вартість, а саме квітень 2018 року (граничний термін подання 20.05.2018).
5) п. 66.4. ст. 66 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), а саме до контролюючого органу не своєчасно надано відомості про зміну осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського та/або податкового обліку юридичної особи у 10- денний строк з дня виникнення таких змін.
6) п.п 16.1.3п.16.1 ст. 16 п.63.3 ст. 63 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011р. №1588 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за № 1562/203000 (у редакції наказу Міністерства фінансів України № 323 під 24.06.2020р.), а саме до контролюючого орану не подано відомості за формою 20- ОПП щодо майна (відсутня юридична адреса та автомобіль, не знято з обліку 2 об`єкта), яке використовувалось в господарській діяльності організації.
7) п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), а саме: неподання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
8) п. 164.2 ст. 164, п.164. 5 ст. 164, ст. 167, ст. 168, пп. 170.9.1, 170. 9.2 пп. 170.9 ст.170, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, внаслідок чого загальна сума податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає нарахуванню за результатами перевірки складає 36 189,99 грн.
9) пп.1.4, 1.6 п.16 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), внаслідок чого загальна сума військового збору, яка підлягає нарахуванню за результатами перевірки складає - 2 473,00 грн.
11) п. 5 ч. 1 ст.1, п. 1 ч. 2 ст. 6, ч. 5 ст. 8 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464 VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхуванні- із змінами та доповненнями, в частині не нарахування та не сплати за 2016-2017 роки мінімального страхового внеску в розмірі 3432,58грн.
ДП «ЄОК`ПРАТ «ЦГЗК» не погодилось з висновками вищезазначених пунктів за номером 1, 2 та 7 викладених в Акті № 3387/04-36-07-14-04/31578371 від 01.08.2025, складеному за результатами документальної позапланової виїзної перевірки та подало заперечення від 14.08.2025 вих. № 1, відповіді на які не отримав.
08.09.2025 ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» отримано сім податкових повідомлень-рішень (дата відправки 05.09.2025), які були винесені контролюючим органом за підсумками розгляду Акту перевірки та заперечень підприємства:
ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» не погодилось з вищевказаними податковимиповідомленнями рішеннями прийнятими ГУ ДПС оскільки вони суперечать діючому в України законодавству, порушують права та законні інтереси та подало скаргу до ДПС України від 16.09.2025 вих. № 4.
Надаючи оцінку обставинам у справі, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовані положеннями Податкового кодексу України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Приписами підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється у разі якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
Відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Згідно з пункту 78.5 статті 78 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Обставини дотримання контролюючим органом процедури проведення перевірки входять до предмету доказування для цілей вирішення цього спору, й підлягають першочерговому дослідженню.
За правилами пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до пункту 42.5 статті 42 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що обов`язку контролюючого органу щодо повідомлення платника податків про проведення відповідної перевірки кореспондує обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції або повідомлень, крім того, необізнаність платника з наказом про проведення перевірки через нехтування або ухилення від виконання такого обов`язку без поважних причин не може бути в подальшому розцінена на користь останнього (постанови Верховного Суду від 10.05.2022 у справі № 804/2455/18, від 11.02.2021 у справі № 802/549/16-а).
При цьому суд зазначає, що відповідно до пункту 42.5 статті 42 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Згідно з абзацами першим і тринадцятим п. 42 прим. 1.2 ст. 42 прим. 1 Податкового кодексу України (далі ПКУ) Електронний кабінет забезпечує можливість реалізації платниками податків прав та обов`язків, визначених ПКУ та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, та нормативно-правовими актами, прийнятими на підставі та на виконання ПКУ та інших законів, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, в тому числі, шляхом, зокрема, отримання платниками податків копій наказів про проведення перевірок, повідомлень про проведення перевірок, актів (довідок) перевірок, відповідних запитів та інших документів, складених у зв`язку з проведенням та за результатами перевірок і звірок, передбачених ПКУ, а також у зв`язку з розглядом заперечень платників податків до результатів перевірок та/або пояснень платника податків.
Пунктом 42.1 ст. 42 ПКУ визначено, що податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу, і відображатися в Електронному кабінеті.
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 42.4 ст. 42 ПКУ, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (п. 42.2 ст. 42 ПКУ).
Згідно з абзацами першим та другим п. 82.2 ст. 82 ПКУ тривалість перевірок, визначених у ст. 78 ПКУ, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва 5 робочих днів, для фізичних осіб підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому восьмому п. 82.2 ст. 82 ПКУ 3 робочі дні, інших платників податків 10 робочих днів.
Продовження строків проведення перевірок, визначених у ст. 78 ПКУ, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 10 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва не більш як на 2 робочих дні, інших платників податків не більш як на 5 робочих днів.
Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки (абзац перший п. 85.2 ст. 85 ПКУ).
За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка (п. 79.5 ст. 79 ПКУ).
Абзацами першим, шостим сьомим п. 86.1 ст. 86 ПКУ визначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого ПКУ (з урахуванням його продовження).
У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені ПКУ.
Повертаючись до обставин цієї справи, суд доходить наступних висновків.
Суд зауважує, що ПК України та нормативно-правовими актам не встановлено терміну для призначення дати проведення документальної перевірки у разі внесення до ЄДР запису про припинення юридичних осіб або відокремлених підрозділів юридичних осіб. Отже, суд не приймає аргументи позивача у цій частині.
Так, ГУ ДПС визнав безповоротною фінансовою допомогою та доходом ДП «ЄОК» ПРАТ «ЦГЗК» в розмірі 7 351 506,42 грн, яка складається з сум векселів, виданих позивачем ПРАТ «ІНГЗК», ПРАТ «ЦГЗК» та ПРАТ «ПІВГЗК», відносно якої, на думку відповідача, минув строк позовної давності.
З таким висновком суд погодитися не може, з огляду на таке.
Як вказано у векселях, виданих позивачем ПРАТ «ІНГЗК», ПРАТ «ЦГЗК» та ПРАТ «ПІВГЗК», є простими векселями до пред`явлення.
Вексель - це борговий цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю). Векселі можуть бути прості або переказні та існують виключно у паперовій формі (стаття 28 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки»).
У відповідності до частини третьої статті 28 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» особливості видачі та обігу векселів, здійснення операцій з векселями, погашення вексельних зобов`язань та стягнення за векселями визначаються Законом України «Про обіг векселів в Україні».
гідно з преамбулою Закону України «Про обіг векселів в Україні» обіг векселів в Україні полягає у видачі переказних та простих векселів, здійсненні операцій з векселями та виконанні вексельних зобов`язань у господарській діяльності, відповідно до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та відповідно до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів.
Згідно частин першої, другої статті 76 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі документ, у якому відсутній будь-який з реквізитів, зазначених у попередній статті, не має сили простого векселя, за винятком випадків, зазначених нижче у цій статті. Простий вексель, строк платежу в якому не зазначено, вважається таким, що підлягає оплаті за пред`явленням.
Згідно зі статтею 77 Уніфікованого закону до простих векселів застосовуються такі самі положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме положення щодо: індосаменту (статті 11-20); строку платежу (статті 33-37); платежу (статті 38-42); права регресу у разі неплатежу (статті 43-50, 52-54); платежу у порядку посередництва (статті 55, 59-63); копій (статті 67 і 68); змін (стаття 69); позовної давності (статті 70 і 71); неробочих днів, обчислення строків і заборони пільгових строків (статті 72, 73 і 74). Передбачено також застосування і інших положень.
Статтею 34 Уніфікованого закону встановлено, що переказний вексель строком за пред`явленням підлягає оплаті при його пред`явленні. Він повинен бути пред`явлений для платежу протягом одного року від дати його складання. Трасант може скоротити цей строк або обумовити більш тривалий строк. Ці строки можуть бути скорочені індосантами.
У силу статті 77 Уніфікованого закону до простих векселів застосовуються такі самі положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме положення щодо, у тому числі, строку платежу (статті 33-37).
Уніфікований закон не пов`язує пропуск річного строку до пред`явлення до оплати простого векселя із втратою ним вексельної сили/припиненням зобов`язання з векселя. Це випливає зі змісту статті 53 Уніфікованого закону, якою встановлено, що після закінчення строків, встановлених для пред`явлення переказного векселя зі строком платежу за пред`явленням або у визначений строк від пред`явлення держатель втрачає свої права регресу проти індосантів, проти трасанта і проти інших зобов`язаних осіб, за винятком акцептанта. Інших наслідків закінчення строків, встановлених для пред`явлення переказного векселя зі строком платежу за пред`явленням або у визначений строк від пред`явлення, ані Уніфікований закон, ані Закон України «Про обіг векселів» не містять.
Частиною першою статті 70 Уніфікованого закону встановлено, що позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу.
Норми статей 34, 53, 70 Уніфікованого закону у силу статті 77 цього ж закону так само застосовуються до простих векселів.
Згідно з частиною першою статті 78 Уніфікованого закону векселедавець простого векселя зобов`язаний так само, як акцептант за переказним векселем. Отже, у силу статей 53, 78 Уніфікованого закону після закінчення строків, встановлених для пред`явлення переказного векселя зі строком платежу за пред`явленням, векселедержатель має право позову до векселедавця простого векселя протягом трьох років.
Стосовно застосування строку позовної давності у цих правовідносинах слід зазначити таке.
Аналіз статті 70 Уніфікованого закону дає підстави вважати, що позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу.
Аналогічна правова позиція щодо обчислення початку строку позовної давності стосовно обігу простих векселів з датою погашення векселів - за пред`явленням викладена у постанові Верховного Суду України від 08.04.2002 у справі № 4/36 за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи до Спільного українсько-американського підприємства «Ірен», Акціонерного комерційного банку «Надра» про стягнення 142 213 961, 45 грн (колегія суддів бере до уваги однаковий зміст норм щодо простого векселя Уніфікованого закону та Положення про переказний та простий вексель, затвердженого постановою ЦВК і РНК СРСР від 7 серпня 1937 року (N 104/1341), норми якого було проаналізовано та застосовано Верховним Судом України у вказаній справі).
Зазначене відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 914/2441/15 від 01.08.2019.
Проте, суд зазначає, що висновки податкового органу ґрунтуються на припущеннях, строки сплати за векселями та строки пропуску позовної давності визначені без дослідження векселів, позиція відповідача не була змінена або уточнена після надання позивачем зазначених векселів до суду.
Суд зазначає, що для притягнення платника податків до відповідальності, необхідно спочатку встановити склад податкового правопорушення та всі його обов`язкові елементи, у тому числі час або період вчинення такого правопорушення.
З огляду на викладене в Акті перевірки, такий час (період) вчинення податкового правопорушення відповідачем визначений невірно, що унеможливлює притягнення платника податків до відповідальності, що зумовлює протиправність податкового повідомлення-рішення.
З огляду на викладене, податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.
Судом встановлено, що Акт перевірки № 3387/04-36-07-14-04/31578371 складено 01.08.2025. 14.08.2025 позивач подав заперечення на Акт перевірки. Пунктом 86.7 ст. 86 ПК України встановлено - «У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки».
Підпунктом 86.7.1 п. 86.7 ст.86 ПК України встановлено «Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу».
Згідно пп. 86.7.4 п. 86.7.3 ст. 86 ПК України - «При розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу. За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки»
Відповідно до пп. 86.7.5. п. 86.7 ст. 86 ПК України - «Податкове повідомленнярішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту».
Отже, на момент винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, податкове зобов`язання не було узгодженим, а тому підлягає скасуванню.
Податковим правопорушенням, у відповідності із п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України, є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (у т. ч. осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 112.1, п. 112.2 ст. 112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Отже, невжиття платником податків достатніх заходів щодо дотримання правил та норм податкового законодавства, або якщо контролюючий орган доведе що вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються не достатніми, платник податків вважається винним у вчиненні правопорушення.
Суд відмічає, що ПК України не містить визначення поняття «вина», однак умови, за яких особа вважається винною, наведені у пунктах 112.1, 112.2 ст. 112 ПК України та полягають у тому, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
При цьому, необхідно враховувати, що вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Отже, умовами, які визначають вину особи, у розумінні ст. 112 Кодексу є:
- встановлення можливості дотримання особою правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжиття цією особою достатніх заходів щодо їх дотримання;
- доведення контролюючим органом того, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Саме можливість особою дотримуватися правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, однак не вжиття нею достатніх заходів щодо їх дотримання, через вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані як нерозумні, недобросовісні та без належної обачності, за умови доведення цього контролюючим органом, є свідченням вини особи, у вчинені податкового правопорушення.
Отже, обов`язок доведення вини, ПК України покладено на контролюючий орган, без виконання якого, особу неможливо притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого, умовою є наявність вини.
Суд зазначає, що разом із цим, необхідно враховувати, що згідно п. 109.3 ст. 109 Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи, лише у випадках визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2 - 123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2 - 125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу.
У всіх інших випадках визначених Кодексом, за які передбачена фінансова відповідальність, обов`язок встановлення вини особи на контролюючі органи не покладений. Підставою для притягнення особи до фінансової відповідальності є виключно не дотримання нею вимог Кодексу, за які така відповідальність встановлена.
Отже, обов`язок доведення вини, ПК України покладено на контролюючий орган, без виконання якого, платника податку не можливо буде притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого, умовою є наявність вини.
За відсутності в Акті перевірки відповідних доказів наявності вини платника податків, податкові повідомлення-рішення мають бути скасовані.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
У той же час, частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Згідно із частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст. 9, 73-78, 90, 139, 243, 246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА ЄДИНИЙ ОЗДОРОВЧИЙ КОМПЛЕКС ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 06 лютого 2026 року.

Суддя К.І. Ремез