Справа № 456/7155/25
Суддя: Писарев О. Ю.
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/7155/25
Провадження № 2-а/456/16/2026
РІШЕННЯ

іменем України

04 лютого 2026 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Писарева О. Ю.,

при секретарі Стасів О. Я.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Стрий справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Стрийський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Підстава позову (позиція позивача).

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 по справі про адміністративне правопорушення №3713/25 від 16.09.2025 (ч. 3 ст. 210-1 КУпАП); закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, розпочате постановою №3713/25 від 16.09.2025; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 вилучити та/або виправити відомості/записи щодо позивача як про «порушення правил військового обліку»/ «розшук»/ інші негативні статуси, внесені у зв`язку з постановою №3713/25, у відповідних обліках/реєстрах; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір та інші понесені судові витрати.

В обґрунтування позову покликається на те, що вважає постанову № 3713/25 від 16.09.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням штрафу 17 000 грн, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки під час провадження у справі Відповідач: не забезпечив належного та своєчасного повідомлення про виклик і про час/ місце розгляду справи, а розгляд провів за його відсутності без належних даних про своєчасне сповіщення (ст. 268, 278 КУпАП); позбавив позивача можливості реалізувати права, гарантовані ст. 268 КУпАП (пояснення, докази, клопотання, правнича допомога, ознайомлення з матеріалами); не забезпечив всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин та не довів його вину належними доказами (ст. 245, 251-252, 280 КУпАП); не вручив/не надіслав йому копію постанови у строк і спосіб, передбачені ст. 285 КУпАП, що позбавило його можливості своєчасно оскаржити/сплатити штраф (ст. 307-308 КУпАП). Відповідач ініціював примусове виконання постанови через органи ДВС, що призвело до початку стягнення фактично подвійного штрафу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. 13.08.25р. Відповідач нібито направив позивачу рекомендований лист № 281 з повісткою № 4588210 на 09:00, 29.08.25р (ця інформація викладена в оскаржуваній постанові). 17.08.25р позивач подав до ІНФОРМАЦІЯ_2 чергову заяву про надання відстрочки та підтвердні документи (на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»). 25.08.25р - за версією Відповідача, рекомендований лист № 281 повернувся з відміткою поштового оператора «адресат відсутній за вказаною адресою». 29.08.25р відбулось засідання комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 (протокол № 66 від 29.08.25). За результатами розгляду заяви позивача, погоджено надання йому відстрочки (на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»). 08.09.25р. ТЦК вніс в реєстри ЄДР/Оберіг та облікові дані позивача запис про начебто «порушення ним військового обліку» через «неявку» та звернення до нацполіції про його розшук. 11.09.25р на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 Відповідач ніби-то скерував лист-повідомлення з викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10:00, 16.08.25р «для розгляду справи про адміністративне правопорушення» (це прямо зафіксовано в оскаржуваній постанові). 13.09.2025 ініціював в ДВС примусове виконання своєї постанови №340/24 від 16.09.2024, про існування якої позивачу не було відомо. Згодом, на її підставі було відкрито виконавче провадження НОМЕР_4. 16.09.25р Відповідач виніс постанову № 3713/25, якою наклав на позивача штраф 17 000 грн та зазначив, що у разі несплати може стягуватися 34 000 грн у порядку ст. 308 КУпАП. 03.10.2025 ТЦК надіслав позивачу лист з повідомленням результатів розгляду його заяви на відстрочку від 17.08.25, в якому інформував про позитивне рішення комісії - погодити йому відстрочку (більше ніж через місяць). 09.10.25р ТЦК звернувся до ДВС з заявою про примусове виконання Постанови №3713/25 14.10.2025 - відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 щодо примусового виконання постанови № 3713/25 та стягнення 34 000 грн; винесено постанови про виконавчий збір і витрати. 16.10.2025 відбулось фактичне ознайомлення з існуванням/змістом постанови та пов`язаними наслідками. Із постанови вбачається, що Відповідач як «доказ належного виклику» посилається на направлення рекомендованого листа № 281 з повісткою № 4588210 на 09:00 29.08.2025, однак цей лист, за версією самого Відповідача, був повернутий неврученим. Повернення листа неврученим не підтверджує факту доведення виклику до відома адресата. Зазначає, що скріншот електронного листа не є належним повідомленням про розгляд справи про адміністративне правопорушення. На момент, який ТЦК пов`язує з «неявкою», вже існувало рішення комісії про погодження відстрочки. Подальші «каральні» дії ТЦК є внутрішньо суперечливими та незаконними. Відповідач листом від 29.08.2025 повідомив, що за результатами розгляду заяви позивача від 17.08.2025 (п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 встановлено наявність підстав для надання відстрочки та погоджено надання відстрочки (протокол № 66 від 29.08.2025), однак як формальну причину ненадання довідки зазначено «відсутній діючий військово-обліковий документ (копія)». Натомість, після погодження відстрочки (29.08.2025) ТЦК вчинив протилежні за змістом дії: 08.09.2025 вніс до облікових даних/реєстрів запис про «порушення військового обліку» та ініціював заходи розшуку; 16.09.2025 виніс постанову № 3713/25 про притягнення до адміністративної відповідальності зі штрафом 17 000 грн; 09.10.2025 звернувся до ДВС для примусового виконання постанови з подвоєнням штрафу (ст. 308 КУпАП).

У відповіді на відзив позивач зазначив, що Відповідач посилається на повернення рекомендованого листа з відміткою «адресат відсутній» як на доказ належного повідомлення. Проте, така відмітка: не є відмовою від отримання; не підтверджує обізнаність особи; не доводить умисел або необережність. Відповідач посилається на направлення повідомлення електронною поштою, що саме по собі не відповідає вимогам законодавства. Розгляд справи про адміністративне правопорушення був здійснений Відповідачем за відсутності Позивача, без належного та своєчасного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. За таких умов Позивач був фактично позбавлений можливості реалізувати гарантовані ст. 268 КУпАП права: надати пояснення, заперечення, докази, заявити клопотання та скористатися правовою допомогою. Відповідач у Відзиві прямо визнає, що протокол про адміністративне правопорушення не складався, посилаючись на застосування ч. 6 ст. 258 КУпАП. Застосування цієї норми позивач вважає незаконним.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини, зазначені в позовній заяві та відзиві.

Позиція відповідача. У відзиві на позовну заяву представник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 вказує на те, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) з 17 січня 2003 як військовозобов`язаний, поштова адреса якого зареєстрована при постановці на військовий облік За даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не уточнював свої персональні дані протягом 60 днів, починаючи з 16 травня 2024 року по 16 липня 2024 року. 13 серпня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , на задекларовану поштову адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), був скерований рекомендований лист № 281 з описом вкладення та повідомленням про вручення, в якому знаходилась повістка № 4588210 про виклик ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) о 09 год. 00 хв. 29 серпня 2025 року для проходження медичного огляду. 25 серпня 2025 року рекомендований лист № 281 з повісткою № 4588210 був повернутий поштовим оператором на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причина повернення листа № 281 вказана у довідці поштового оператора, з формулюванням: «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже, починаючи з 09 год. 00 хв. 29 серпня 2025 року ОСОБА_1 , не з`явився за викликом (повісткою № 4588210) до ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом 3 діб не повідомив причини неявки, а в подальшому, протягом 7 календарних днів, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 11 вересня 2025 року на задекларовану ОСОБА_1 адресу електронної пошти (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_5 ) був скерований лист з повідомленням про виклик останнього до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10 год. 00 хв. 16 серпня 2025 року для розгляду справи про адміністративне правопорушення. У визначені місце, дату та час ОСОБА_1 не з`явився, жодних клопотань про перенесення розгляду справи, а також причин відсутності ІНФОРМАЦІЯ_4 не надсилалось. 18 вересня 2025 року на задекларовану ОСОБА_1 адресу електронної пошти (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_5 ) була скерована постанова № 3713/25 від 16 вересня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності. У розумінні п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням повідомлення військовозобов`язаного про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки є поштове повідомлення з відміткою про відмову отримати поштове відправлення чи про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних. Отже, Позивач будучи належним чином повідомленим про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 год. 00 хв. 29 серпня 2025 року для проходження медичного огляду, без поважних причин не прибув, а тому його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відповідає вимогам закону. Проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 червня 2019 року по справі № 813/3415/18, повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення. Разом з цим, обов`язок завчасно повідомити особу про розгляд щодо неї справи про адміністративне правопорушення, лежить на уповноваженій особі в частині з`ясування чи поінформовано особу про час та місце розгляду справи, при чому саме лише надсилання повідомлення (без доказів його отримання) не свідчить про поінформованість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Як далі зазначено у постанові Верховного Суду, для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи. На виконання зазначених вимог КУпАП та Верховного Суду, ІНФОРМАЦІЯ_3 був обраний найбільш ефективний спосіб повідомлення ОСОБА_1 про дату, місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, 28 червня 2025 року на електронну адресу ОСОБА_4 (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_5 ) було направлено лист № 13120 від 11 вересня 2025 року з повідомленням про суть адміністративного правопорушення та про місце, дату і час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Достовірність та належність цієї адреси електронної пошти саме ОСОБА_1 підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що було особисто задекларовано Позивачем 7 вересня 2025 року при уточнені персональних даних шляхом їх внесення за допомогою застосунку Резерв +. Таким самим чином на електронну адресу ОСОБА_1 була скерована оскаржувана постанова. Дотримання процедури повідомлення ОСОБА_1 , дало можливість ІНФОРМАЦІЯ_4 скористатись вимогами ч. 6 ст. 258 КУпАП та не складати протокол про адміністративне правопорушення. На підставі викладеного просить постанову № 3713/25 від 16 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, залишити без змін.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 позовні вимоги заперечив, покликаючись на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.2 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін, диспозитивності та з`ясуванні всіх обставин у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Згідно з постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 по справі про адміністративне правопорушення №3713/25 від 16.09.2025 за ч. 3ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 з 17 січня 2003 року як військовозобов`язаний, поштова адреса якого зареєстрована при постановці на військовий облік та задекларована при уточнені персональних даних. 13 серпня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , на задекларовану поштову адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), був скерований рекомендований лист № 281 з описом вкладення та повідомленням про вручення, в якому знаходилась повістка № 4588210 про виклик ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) о 09 год. 00 хв. 29 серпня 2025 року для проходження медичного огляду. 25 серпня 2025 року рекомендований лист № 281 з повісткою № 4588210 був повернутий поштовим оператором на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причина повернення листа № 281 вказана у довідці поштового оператора, з формулюванням: «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже, починаючи з 09 год. 00 хв. 29 серпня 2025 року ОСОБА_5 , не з`явився за викликом (повісткою № 4588210) до ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом 3 діб не повідомив причини неявки, а в подальшому, протягом 7 календарних днів, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 11 вересня 2025 року на задекларовану ОСОБА_1 адресу електронної пошти (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_5 ) був скерований лист з повідомленням про виклик останнього до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10 год. 00 хв. 16 серпня 2025 року для розгляду справи про адміністративне правопорушення. У визначені місце, дату та час ОСОБА_1 не з`явився, жодних клопотань про перенесення розгляду справи, а також причин відсутності ІНФОРМАЦІЯ_4 не надсилалось. Відповідно до п. 41 Порядку, належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП є день проставлення відмітки про відсутність особи за адресом місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних. ОСОБА_1 порушив законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке передбачене: частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», якою встановлено, що громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством; частиною 1 п. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон), згідно з якою громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного обліку; частиною 3 п. 3 ст. 22 Закону, якою приписано, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк; частиною 8 п. 3 ст. 22 Закону, якою встановлено, що у разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів; пунктом 21 Порядку, згідно з яким за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; пунктом 24 Порядку, згідно з яким у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Згідно з даною постановою, в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період, які виразилися в тому, що ОСОБА_1 , будучи належним чином оповіщеним про дату, місце та час прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не з`явився у визначені в повістці дату, місце і час та не повідомив про причини неявки протягом 3 діб та протягом 7 календарних днів не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 258, 283, 284 КУпАП,визнано ОСОБА_1 , винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 коп./а.с.8-9/.

Відповідно до повістки №4588210, ОСОБА_1 , необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2 о 09 год. 00 хв. 29.08.2025 для проходження медичного огляду.

Відповідно до опису вкладення рекомендованого поштового відправлення №281 та квитанції АТ «Укрпошта» від 13.08.2025 ОСОБА_1 направлено повістку №4588210 за адресою: АДРЕСА_1 .

З витягу з сайту АТ «Укрпошта» вбачається, що рекомендоване відправлення за №281 прийнято 13.08.2025, 14.08.2025 прибуло до логістичного центру, 15.08.2025 - невдала спроба вручення, 25.08.2025 - повернення відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою), 27.08.2025 - вручено одержувачу.

Відповідно до довідки про причини повернення/досилання/зберігання поштове відправлення, скероване ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , повернулося відправнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

З витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (персональні дані) вбачається, що 07.09.2025 внесено інформацію про електронну пошту ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_5

З листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.09.2025 №13120, адресованого ОСОБА_1 вбачається, що його повідомлено про прибуття о 10 год. 00 хв. 16 вересня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення, розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Із скріншоту, наданого відповідачем, вбачається, що з електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_7 » направлено файл «Повідомлення ОСОБА_7.pdf» 11 вересня 2025 року о 19.30 год. на електронну поштову скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , судом підлягають застосуванню наступні норми права.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Між тим, суд зазначає, що обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, а факт вчинення особою правопорушення, в свою чергу, має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.

Згідно п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зокрема зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.

Відповідно до п.п. 21, 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року №560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію , в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, згідно абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч.7 ст.1 вказаного Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Мотивована оцінка доказів, поданих сторонами та висновки суду.

Судом встановлено, що повісткою №4588210 ОСОБА_1 було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2 о 09 год. 00 хв. 29.08.2025 для проходження медичного огляду, яку було направлено останньому поштовим підправленням. Вказане відправлення із повісткою про виклик повернулося в ІНФОРМАЦІЯ_3 з довідкою Укрпошти, з відміткою «відсутність адресата за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оборону України» громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно із п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

З наданої відповідачем копії поштового повідомлення встановлено, що надіслана позивачу засобами поштового зв`язку повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 повернута з відміткою «відсутність адресата за вказаною адресою».

Як зазначалось вище, у розумінні п. 41 Порядку №560 належним підтвердженням повідомлення військовозобов`язаного про виклик до територіальному центру комплектування та соціальної підтримки є поштове повідомлення з відміткою про відмову отримати поштове відправлення чи про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 у справі №800/547/17, направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Отже, суд вважає доведеним те, що позивач був належним чином повідомленим про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 год. 00 хв. 29.08.2025 для проходження медичного огляду.

У зв`язку із наведеним, аргументи позивача про невручення йому повістки судом до уваги не приймаються.

Згідно з ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Окрім того, позивач зазначив про те, що розгляд справи відбувся за відсутності позивача, без належних даних про своєчасне сповіщення, та позбавлено позивача можливості реалізувати права, гарантовані ст. 268 КУпАП (пояснення, докази, клопотання, правнича допомога, ознайомлення з матеріалами).

Відповідач на спростування зазначеної обставини посилається на факт скерування на задекларовану ОСОБА_1 адресу електронної пошти (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_5 ) листа з повідомленням про виклик останнього до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10 год. 00 хв. 16 серпня 2025 року для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, суд враховує, що у відзиві міститься описка в частині дати розгляду справи «16 серпня 2025 року» замість вірного «16 вересня 2025 року», як вказано у цьому листі.

Оцінюючи даний аргумент позивача суд вважає за необхідне звернути увагу, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Також, суд інстанції зауважує, що частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Проаналізувавши вищенаведені норми, суд дійшов висновку, що справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення такої особи про місце і час розгляду справи щодо неї.

Крім цього, суд зазначає, що закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому, обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення 16 вересня 2025 року.

Суд вважає недопустимим доказом повідомлення позивача про розгляд справи скріншот, наданий відповідачем, оскільки з такого неможливо встановити факт отримання відповідного листа позивачем. Більше того, як вбачається із вказаного скріншоту, направлений файл «Повідомлення ОСОБА_7.pdf» не підписаний електронним цифровим підписом.

Щодо посилання представника відповідача на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 червня 2019 року по справі № 813/3415/18, згідно якої, для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам, множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи, то дана судова практика не є релевантною, оскільки стосується застосування Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013, пунктом 3 якого прямо передбачено відповідні способи повідомлення особи.

Отже, відповідач не забезпечив дотримання порядку притягнення особи до відповідальності та дотримання прав особи, яка притягується до відповідальності, що у свою чергу позбавило позивача на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема висловлення заперечень, надання доказів, тощо.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не забезпечив дотримання порядку притягнення особи до відповідальності та дотримання прав особи, яка притягується до відповідальності.

Суд звертає увагу, що відсутність обов`язку щодо складання протоколу згідно з ч. 5 ст. 258 КУпАП не виключає необхідності дотримуватись положень ст. 268 КУпАП щодо сповіщення особи про місце і час розгляду справи та забезпечення інших прав особи, передбачених даною нормою.

Щодо решти доводів сторін суд зазначає, що враховуючи рішення ЄСПЛ по справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії" (GarciaRuiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що "…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…".

Внаслідок вказаного, решти доводів сторін є такими, що не заслуговують уваги, оскільки вони не спростовують основного висновку суду.

Оцінюючи оскаржене рішення на відповідність вимогам ст. 2 КАС України, суд вважає, що відповідачем винесена оскаржувана постанова з порушенням норм КУпАП, без дотримання порядку притягнення особи до відповідальності та дотримання прав особи, яка притягується до відповідальності, що у свою чергу позбавило позивача на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення та реалізацію його прав.

За змістом норм частини 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами правомірності оскаржуваної постанови.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 полковника ОСОБА_2 №3713/25 від 16.09.2025 р. та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 286 КАС України, позовна вимога про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 вилучити та/або виправити відомості/записи щодо позивача як про «порушення правил військового обліку»/ «розшук»/ інші негативні статуси, внесені у зв`язку з постановою №3713/25, у відповідних обліках/реєстрах, задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 229, 268-271, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 полковника ОСОБА_2 №3713/25 від 16.09.2025 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 484 (чотириста вісімдесят сотири) грн 48 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 ,код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 ;

Представник відповідача: ОСОБА_6, місцезнаходження: АДРЕСА_4.

Повний текст судового рішення виготовлено 09.02.2026.

Головуючий суддя О. Ю. Писарев