Справа № 320/50142/24
Суддя: Говорун Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

11 лютого 2026 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Говорун О.В., перевіривши апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2025 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням суду першої інстанції позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Пенсійного фонду у м. Києві звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 298 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З апеляційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення ухвалено Київським окружним адміністративним судом 26.12.2025.

Апеляційну скаргу подано апелянтом 03.02.2026 (відповідно до трек-коду на скан-копії конверту), тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження.

При цьому, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що отримав оскаржуване рішення 13.01.2026.

В той же час, апелянтом не надано будь-яких доказів на підтвердження дати отримання оскаржуваного рішення (конверт, в якому судове рішення було надіслано адресату, довідку поштового відділення зв`язку або підтвердження отримання рішення через систему «Електронний суд» тощо).

Також разом з апеляційною скаргою апелянтом подане клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування зазначеного клопотання зазначено, що пропуск строку на апеляційне оскарження зумовлений наявністю форс-мажорних обставин, а саме: військовою агресією російської федерації проти України, що засвідчено листом Торгово-промислової палати України, масованими ракетними обстрілами, затяжними повітряними тривогами та відсутністю постійного електрозабезпечення, що впливає на режим роботи ГУ ПФУ та є об`єктивними обставинами, які перешкоджають роботі пенсійного органу, створюють труднощі, які не залежать від організації роботи діловодства апелянта. Також зазначає, що введення воєнного стану та місцезнаходження відділів пенсійного органу за різними адресами суттєво ускладнений внутрішній документообіг, що також вплинуло на своєчасну подачу апеляційної скарги у даній справі.

Апелянт просить визнати наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначено процесуальні строки, у межах яких учасники справи та усі зацікавлені особи можуть реалізувати право на апеляційний перегляд справи, гарантоване статтею 13 цього Кодексу та статтею 14 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".

Встановлення законом таких процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поряд із цим процесуальним законом, зокрема й частиною третьою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачена можливість поновлення строку на апеляційне оскарження в разі його пропуску з поважних причин.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Такий підхід до визначення категорії поважності причин пропуску процесуального строку окреслено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №9901/546/19, у якій акцентувалась увага й на тому, що нормами статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Проаналізувавши вищенаведені приписи процесуального закону, Велика Палата Верховного Суду підкреслювала, що ними чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні відповідного процесуального документу повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне подання апеляційної скарги стає неможливим або утрудненим.

В той же час, правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

З метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права необхідно досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №520/109/20).

Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту

Апеляційний перегляд справи належить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства. Право на апеляційний перегляд справи гарантується, однак його реалізація повинна відбуватись з дотриманням встановлених процесуальним законом вимог, зокрема, в межах визначеного строку апеляційного оскарження.

Це право повинно реалізовуватись зацікавленими особами добросовісно, без зайвих зволікань, а строк апеляційного оскарження може бути поновлено лише за наявності поважних причин, які обумовлюються існуванням об`єктивних обставин, підтверджених доказами.

В той же час, на підтвердження обставин, які зазначені в клопотанні, заявником не наданого жодних доказів. Зокрема, не надано доказів, які б переконливо свідчили про те, що скаржник не міг своєчасно звернутися з даною апеляційною скаргою через наявність обставин, пов`язаних з ракетним обстрілом та впливом довготривалих повітряних тривог на території України, а також доказів, які б підтверджували введення простою в роботі ГУ ПФУ у Київській області та/або наявності будь-яких інших обставин, що виключали б об`єктивну можливість своєчасного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу.

Неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

Повітряні тривоги оголошуються у різних регіонах України, не мають постійного та безперервного характеру, а оголошення повітряних тривог не виключає можливість звернутись до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою в межах строків, встановлених КАС України.

Апелянтом не надано жодних доказів, які б свідчили про причинний зв`язок між оголошеними повітряними тривогами та неможливістю своєчасного подання апеляційної скарги у даній справі.

Разом з тим, апелянтом також не надано жодних доказів, з яких можливо встановити наявність/відсутність електропостачання у приміщеннях пенсійного органу у відповідний період.

Заявником не доведено наявність істотних та непереборних обставини за яких своєчасне подання апеляційної скарги стає неможливим або значно утрудненим.

За таких обставин, суд визнає неповажними підстави, які зазначені в клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.3 ст.298 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Виходячи з викладеного вище, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 169, 295, 298, 321, 325, 328 КАС України

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави, які зазначені в клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2025 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити строк і спосіб для усунення недоліків апеляційної скарги - десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення пропущеного строку, вказавши інші підстави для поновлення строку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя О.В. Говорун