Справа № 638/15317/25
Суддя: Агапов Р. О.
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/48/26
РІШЕННЯ

Іменем України

05 лютого 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Агапова Р.О.,

за участю секретаря Суслової К.В.,

представника позивача Лиски П.О.,

представника відповідача Коваленка В.І.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у залі суду м. Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької митниці про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду міста Харкова з позовом до Вінницької митниці, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Вінницької митниці від 29.04.2025 у справі про порушення митних правил №0149/UA401000/2025, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 471 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 332 936,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі постанови №0149/UA401000/2025 від 29.04.2025 року Вінницькою митницею Державної митної служби України, відкрито виконавче провадження №78761034 про стягнення штрафу в розмірі 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, згідно з офіційним курсом НБУ на день вчинення порушення митних правил, що становить 332 936,80 грн.

При ознайомленні 07.08.2025 року зі змістом постанови встановлено, що 29.04.2025 року в.о. заступника начальника Вінницької митниці Державної митної служби України виніс постанову у справі про порушення митних правил №0149/UA401000/2025 щодо позивачки за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 471 Митного кодексу України.

Згідно зі змістом постанови, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що вона не задекларувала валютні цінності, що переміщуються через митник кордон України, у сумі, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення без письмового декларування, а саме: 20000 доларів США та 20000 Євро, що в сукупності становить 1 664 684,00 грн., згідно з офіційним курсом Національного банку України на 25.05.2024р.

Позивач вказує, що кошти з території України вона не вивозила. Між кордонами зустріла товариша батька, який їхав на територію України і повернув їй кошти, які батько передавав раніше для купівлі фури. Тобто будучи громадянкою, яка не порушує вимоги законодавства, пройшовши через кордон України, задекларувала в Молдові кошти.

Вказує, що постанова складена за її відсутності та не отримана нею, оскільки позивачка, у зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України, перебуває за межами України

При прийнятті оскаржуваної постанови посадовою особою Вінницької митниці не було належним чином оцінено наявність підстав для розгляду справи про порушення митних правил без участі позивача, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідач надав відзив на позов, де зазначив наступне.

29.03.2025 головним державним інспектором оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Вінницької митниці складено протокол за ознаками порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 471 МК України, у відношенні гр. України ОСОБА_1 .

Матеріали справи свідчать, що Вінницькою митницею під час проведення перевірки щодо дотримання митного законодавства України при переміщенні через митний кордон валютних цінностей громадянами, в рамках взаємодії з уповноваженими органами іноземних держав, направлено лист митним органам Республіки Молдова від 14.01.2025 №7.12-5/20-03/11/370 щодо наявності фактів декларування валютних цінностей громадянами під час в`їзду/входу на територію ОСОБА_3 , що перемішувались через пункти пропуску в зоні діяльності Вінницької митниці.

13.02.2025 Вінницькою митницею отримано відповідь митних органів Республіки Молдова №28/25-1099 від 12.02.2025, згідно якої встановлено, що 25.05.2024 на прикордонному переході «Отач» (код 112000), митниці «Nord», Р. Молдова, в напрямку «в`їзд» гр. України ОСОБА_4 під час проходження митного контролю задекларовані і пред`явлені до митного контролю валютні цінності, а саме грошові кошти (банкноти) на суму: 30000,00 Євро (тридцять тисяч Євро) та 20000,00 доларів США.

Валютні цінності задекларовані на бланку декларації встановленої форми Р.Молдова від 25.05.2024.

В ході проведення перевірочних заходів з використанням інформації, що міститься у базі даних ЄАІС Держмитслужби встановлено, що 25.05.2024 о 05:59 год. гр. України ОСОБА_5 виїхала за межі митної території України через пункт пропуску «Могилів-Подільський-Отач» Вінницької митниці, в якості пасажира на транспортному засобі марки «MERCEDES-BENZ VANEO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Молдова.

Згідно інформації модуля «Валютні цінності» ЄАІС Держмитслужби, гр. України ОСОБА_5 не декларувала валютні цінності при переміщенні через митний кордон України в напрямку «виїзд з України» 25.05.2024.

Документи, що підтверджують зняття готівки з власних рахунків у банках фізичними особами-резидентами з метою її вивезення, є чинними протягом 90 календарних днів із дня зняття ними готівки з власних рахунків у банках. Жодних чинних документів, які б підтверджували зняття готівки з власних рахунків у банках гр. України позивачем не надано.

Таким чином, ОСОБА_5 не задекларувала валютні цінності, що перемішуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, а саме: 20000,00 (двадцять, тисяч ) Євро та 20000,00 (двадцять тисяч) доларів США. Загальна сума незадекларованої валюти в еквіваленті за курсом, встановленим Національним банком України станом на 25.05.2024 р., становить 1 664 684,00 грн. (один мільйон шістсот шістдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

Також вказує, що 13.02.2025 Вінницька митниця, отримавши запитувану інформацію від митних органів Р. Молдова, запропонувала ОСОБА_6 з`явитись до митного органу і надати пояснення щодо недекларування нею валютних цінностей 25.05.2024, направивши відповідне повідомлення від 03.03.2025 засобами поштового зв`язку за наявною в митному органі адресою проживання позивача. Також провела перевірочні заходи, зокрема, з використанням інформації, що містились станом на 25.05.2025 у базі даних АСМО «Інспектор», і виявила порушення нею митних правил за ч. 1 ст 471 МК України.

Таким чином, безпосереднє виявлення головним державним інспектором оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Вінницької митниці. порушення митних правил мало місце 29.03.2025. Відповідно протокол про порушення митних правил відносно гр. України ОСОБА_1 було складено із дотриманням вимог ст. 494 МК України.

Вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Адміністративне стягнення за вказане порушення митних правил накладено на ОСОБА_2 29.04.2025, тобто в межах встановленого ст. 467 МК України шестимісячного строку з дня виявлення такого порушення митним органом.

Зазначає, що позивачу за наявною в митних органах адресою, а саме: АДРЕСА_1 , надіслано запрошення від 03.03.2025, про необхідність прибуття до Вінницької митниці в термін до 26.03.2025, з метою проведення опитування та вирішення питання щодо складання протоколу про порушення митних правил. Саме цю адресу зазначає у своїй позовній заяві від 08.08.2025 представник заявника Тимошенко Л.В., тобто вона співпадає з адресою, наявною в митних органах.

В зазначений термін ОСОБА_5 до митниці не прибула, про обставини, які б перешкоджали прибуттю або перенесення опитування, не повідомила. Згідно інформації з офіційного трекінгу відправлень «Укрпошти» №916 лист Вінницької митниці із запрошенням повернений відправнику 24.03.2025 із позначкою «закінчення встановленого терміну зберігання».

29.03.2025 Вінницькою митницею складено протокол про порушення митних правил №0149/UA401000/2025 у відношенні ОСОБА_1 .

На виконання вимог ч. 9 ст. 494 МК України, гр. України ОСОБА_6 за тією ж актуальною адресою направлено повідомлення про складання протоколу про порушення митних правил, листом Вінницької митниці №7.12-5/20-03/10/1941 від 31.03.2025 разом із другим примірником протоколу №0149/UA401000/2025 від 29.03.2025. Згідно інформації з офіційного трекінгу відправлень «Укрпошти» за №951 стосовно листа Вінницької митниці №7.12-5/20-03/10/1941 від 31.03.2025, відправленого на ім`я ОСОБА_1 повернений відправнику 19.04.2025 із позначками: «невдала спроба вручення», «закінчення встановленого терміну зберігання».

З матеріалів справи вбачається, що примірник протоколу про порушення митних №0149/UA401000/2025 від 29.03.2025 було направлено за адресою місця проживання (перебування) громадянки ОСОБА_1 за наявною в митних органах, а саме: АДРЕСА_1 .

Твердження представника заявника про те, що заявник не отримувала вищевказаний протокол, адже не проживає на даний час за вказаною адресою, не заслуговують на увагу, оскільки у відповідності до ч. 10 ст. 494 МК України протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.

Як вбачається із витягу з бази даних АСМО «Інспектор», наявного в матеріалах справи, позивачем митному органу при перетині кордону України повідомлялась адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Щодо твердження з приводу того, що ОСОБА_5 кошти з території України не вивозила, а між кордонами зустріла товариша батька, який їхав на територію України і повернув їй кошти, які батько передавав йому раніше для купівлі фури, вказує, що факт отримання валютних цінностей від третьої особи жодним чинним документом не підтверджено.

Щодо винесення постанови у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

29.04.2025 в.о. заступника начальника Вінницької митниці, відповідно до ч. 1 ст. 459 МК України, винесено постанову в справі про порушення митних правил №0149/UA401000/2025, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 471 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, , що станом на 25.05.2024, згідно з офіційним курсом Національного банку України, становить 332 936,80 гривень.

Із вищевказаної постанови вбачається, що її було винесено у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 і ч. 2 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Як вбачається із матеріалів справи вищевказана процесуальна дія була вчинена під час вручення позивачу примірника протоколу про порушення митних правил, який містив повідомлення про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом.

Враховуючи вищенаведене, та у зв`язку із наявністю у Вінницької митниці даних про сповіщення позивача, про місце і час розгляду справи, враховуючи положення ч. 4 ст. 526 МК України, вважає розгляд справи у відсутності гр. України ОСОБА_1 правомірним.

Позивач надав відповідь на відзив, де зазначив наступне.

Щодо строків притягнення до адміністративної відповідальності та їх фактичний пропуск Вінницькою митницею зазначив, що перетин кордону позивачкою відбувся 25.05.2024.

Вказав, що відповідач вважає, що строки на притягнення до адміністративної відповідальності розпочались з моменту, коли була отримана інформація від Митної Служби Республіки Молдова та надають на підтвердження цього відповідь від «И.О. заместителя начальника Лилии Чобан», що датована 12.02.2025.

Позивач не вважає такі докази належними, допустимими, достовірними та достатніми з огляду на наступне.

Відсутній оригінал запиту/листа від Вінницької митниці до Митної Служби Республіки Молдова з доказом його відправлення (на електронну пошту, поштовим зв`язком тощо).

В самому запиті/листі від Вінницької митниці від 14.01.2025 відсутній підпис, а відтак, немає правових підстав для засвідчення документу без підпису. Отже, немає документу з підписом (КЕП), «мокрий підпис» та доказів відправки до Митної Служби Республіки Молдова.

Так само додатком до вказаного запиту/листа є «дополнение на 5 стр.», проте в матеріалах справи відсутні такі документи, що унеможливлює його аналіз в повному обсязі. Відповідач не зазначив, що додатки до такого листа не мають значення для справи, не знеособив їх, тобто поданий документ не в повному обсязі.

Також відсутній доказ перекладу (договір, акт приймання-передачі, оплата, диплом перекладача зі знаннями російської, румунської та англійських мов тощо). Відсутня дата засвідчення перекладу.

Відповідь від Митної Служби Республіки Молдова від 12.02.2025 не є доказом по справі з огляду на наступне.

Відповідь не містить підпису «И.О. заместителя начальника Лилии Чобан»; доказів надходження до Вінницької митниці; додатків, як цілісності листа-відповіді («З файла в формате «pdf»).

Також відсутній доказ перекладу (договір, акт приймання-передачі, оплата, диплом перекладача зі знаннями російської, румунської та англійських мов тощо). Відсутня дата засвідчення перекладу.

Вказує, що декларація про валютні цінності не перекладена та відсутні докази цього.

Відповідно до вимог процесуального права, будь-які документи іноземною мовою повинні подаватися до суду разом із належним перекладом, засвідченим нотаріально. Лише нотаріус має право посвідчити як особу перекладача, так і відповідність перекладу оригіналу. Печатка бюро перекладів не підтверджує ані кваліфікації перекладача, ані точності перекладу, а отже не створює юридичних наслідків і не може слугувати гарантією достовірності доказу.

Так само і перевірка змісту листа від 12.02.2025 (наявний/відсутній підпис) не перевірено та не доведено.

Засвідчити правильність перекладу документа з однієї мови на іншу можуть консульські установи України відповідно до ст. 38 Закону «Про нотаріат». Також засвідчити правильність перекладу має право будь-який нотаріус України - як державний, так і приватний, якщо він знає відповідні мови (ст. 79 Закону України «Про нотаріат»).

Виходячи з дійсних обставин справи, підставою для митного контролю став лист Митної служби Республіки Молдова від 12.02.2025 на румунській мові.

Переклад зазначеної відповіді, декларації, оформленої у прикордонному пункті Молдови, митним органом не забезпечено.

В контексті наведеного слід враховувати, що позивач заперечує вчинення ним порушення митних правил, тому відповідно до положень частини 2 статті 77 КАС України відповідач мав виконати свій обов`язок та довести правомірність оспорюваного рішення.

Однак, переклад на державну мову копії митної декларації ОСОБА_1 від 25.05.2024, яка була надана митними органами Республіки Молдова та використана Вінницькою митницею як доказ під час винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, до матеріалів справи не додано. Відтак, за відсутності офіційного перекладу з румунської мови, суд позбавлений можливості перевірити зміст і достовірність зазначеного документа, а також належним чином оцінити його доказову силу. За таких умов покладений в основу постанови доказ не може вважатися допустимим, а тому не може підтверджувати факт вчинення позивачем порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 471 Митного кодексу України.

Крім того позивач вказує, шо згідно Конституції Республіки Молдова, офіційна мова є молдовська. А документи були перекладені з румунської мови.

Таким чином, долучені митницею документи є неналежними та недопустимими доказами у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України.

Вказує, що у постанові від 04.02.2025 у справі № 420/9715/24, адміністративне провадження № К/990/1883/25, КАС ВС підкреслив, що згідно із ч. 6 ст. 13 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом. КАС ВС вказав на те, що в разі звернення до суду із позовною заявою або подання відзиву, письмових пояснень, інших процесуальних документів разом із документами, які виготовлені на іноземній мові, повинні бути подані належним чином засвідчені переклади на державну мову. Ознайомившись з матеріалами справи, суд касаційної інстанції встановив, що позивач подав до суду низку складених іноземними мовами документів, на які митний орган посилається у спірних картках відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Належного перекладу цих документів на державну мову матеріали справи не містять. КАС ВС виснував про позбавлення можливості стверджувати, що повне, об`єктивне та всебічне з`ясування обставин справи відбулося на підставі достатніх та достовірних доказів, оскільки суди попередніх інстанцій надали оцінку доводам митного органу на підставі доказів, складених іноземними мовами, не перекладених на державну мову і не засвідчених належним чином.

З аналізу судових рішень Верховного Суду вбачається, що відсутність належним чином засвідченого перекладу українською мовою документа, складеного іноземною мовою, унеможливлює встановлення судом змісту такого документа, дії, вчиненої на підставі зазначеного документа, особи, якою вона була вчинена, і на користь кого вчинено тощо.

Позивач стверджує, що фактично це означає, що у відповідача відсутні будь-які легальні підстави та докази для звинувачення позивача, а відтак сама постанова про притягнення до відповідальності ґрунтується виключно на нікчемних та процесуально непридатних матеріалах.

На всіх перекладах відсутні дати, що унеможливлює встановлення дати звернення до перекладача, проведених робіт/послуг з перекладу.

Надані інші докази до суду, що засвідчені «Згідно з оригіналом» не могли бути засвідчені, оскільки у володінні Вінницької митниці станом на дату розгляду адміністративної справи та на час засвідчення (25.08.2025) були відсутні у розпорядженні оригінали таких документів.

Отже, надані документи не є доказами по справі.

Надані докази як додатки на а.с. 18-20 до відзиву є нечитабельними, їх якість не дозволяє прочитати їх зміст, тому вони не є доказами по справі.

Таким чином позивач вказує, що перебіг строку притягнення до адміністративної відповідальності розпочинається з моменту виявлення винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається із обставин адміністративного матеріалу, що наданий відповідачем, переміщення позивачкою валютних цінностей мало місце 24.05.2024, зокрема особа рухалася на транспортному засобі через митний кордон України у напрямку виїзд з України через пункт пропуску митного поста «Могилів-Подільський - Отач».

Безпосередньо під час митного контролю не було виявлено грошових коштів, що перевищували б дозволено законодавством суму (10000 євро), хоча митною службою такий контроль проведений був.

З цього випливає, що датою виявлення адміністративного правопорушення є дата саме виявлення ознак складу такого адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, вважає, що Вінницькою митницею могли бути надіслані листи/запити до Митної Служби Республіки Молдови і раніш, ніж у січні 2025 року (фактично за весь 2024 рік начебто не було жодних «звірянь»). Тому позивачка об`єктивно вважає, що отримана інформація від Митної Служби Республіки Молдови могла бути раніш (наприклад, щомісячно), для чого також було скеровано відповідний адвокатський запит. Додатково ми не побачили доказів, що саме у лютому 2025 році було отримано інформацію про, начебто, декларацію позивачки.

Отже, з наданих відповідачем документів вбачається, що Вінницькою митницею майже рік не проводилась ефективна фактична перевірка, не відібрано пояснення у причетних осіб, не встановлено можливість передачі коштів у так званій «буферній зоні», не знайдено відеоматеріали, що фіксували б правовідносини, що не може виправдовувати бездіяльність митного органу.

Щодо належного повідомлення позивачки вказує, що обов`язковою умовою для розгляду справи про адміністративне стягнення за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, є наявність даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

За обставинами даної справи позивачка не була присутньою під час складання стосовно нього протоколу про порушення митних правил.

Примірник протоколу про порушення митних правил з зазначенням розгляду справи про порушення митних правил направлений митницею на адресу позивача рекомендованим листом та не був вручений позивачці.

Вказує, що матеріали справи не містять доказів вручення позивачеві примірника протоколу, однак згідно даних відстеження поштових пересилань AT «Укрпошта» відповідне поштове відправлення не вручено адресату з причин «закінчення встановленого терміну зберігання».

Таким чином, на момент винесення оспорюваної постанови у митниці були відсутні дані про своєчасне сповіщення позивача про місце і час розгляду справи. Також, на момент винесення оспорюваної постанови у розпорядженні митниці були відсутні відомості про неперебування позивача за наявною в митних органах адресою або ж місцем проживання чи фактичного перебування.

Інші відомості (докази) про сповіщення позивача про розгляд справи про правопорушення матеріали адміністративної справи не містять та відповідачем не представлено.

Наведені обставини свідчать про те, що на момент розгляду справи про порушення митних правил у розпорядженні митного органу були відсутні відомості про своєчасне сповіщення позивача про місце і час розгляду справи.

Позивачка ж зазначає, що вона перебувала закордоном, доказом чого є її закордонний паспорт з відмітками про виїзд за межі України, а також додатково зроблений адвокатський запит до Адміністрації ДПС України та буде надана відповідь.

Крім того, позивачка є фізичною особою-підприємцем, її контактні дані наявні в реєстрі ЄДРПОУ, а також при запиті « ОСОБА_1 » в пошуковому запиті в мережі Інтернет, відображає також її контактний номер телефону.

Тому при обачності та підготовленості, Вінницька митниця могла вказати номер телефону отримувача листа та їй би надійшло повідомлення від AT «Укрпошта» смс/viber або ж самостійно відправити на будь-який месенджер запрошення/лист/протокол/постанову.

Тобто при належному повідомленні, як, наприклад, роблять це і суди (смс), слідчі, правоохоронні органи, позивачка брала б учать у розгляді такої справи, подавала б докази, проте це право не було забезпечено відповідачем.

Митниця стверджує, що позивач була «належним чином повідомлена» про час і місце розгляду справи та про складення протоколу. Однак, жодного документа, що підтверджує реальне вручення, відповідач не надав. Посилання на повернуті поштові відправлення з позначкою «закінчення терміну зберігання» не може вважатися доказом повідомлення.

Також позивач вказує, що окремої уваги заслуговують дії Відповідача після першого повернення поштового відправлення з відміткою про закінчення терміну зберігання, тобто було прямо поінформовано, що за вказаною адресою листи не вручаються і комунікація з позивачем таким способом є неможливою. Попри це, митниця продовжувала механічно надсилати листи на ту ж саму адресу, ігноруючи очевидний факт їх невручення. Така поведінка не може вважатися добросовісним виконанням обов`язку з повідомлення сторони. Навпаки, вона свідчить про формальне здійснення дій, спрямованих виключно на створення видимості виконання закону.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Харкова від 15.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін у відкритому судовому засіданні, дійшов наступних висновків.

14.01.2025 Вінницька митниця звернулась листом №7.12-5/20-03/11/370 до Начальника Митного Бюро НОРД Митної Служби Республіки Молдова, разом з яким, з метою запобігання та виявлення порушень митного законодавства, надіслало вибірку фактів декларування громадянами валютних цінностей митними органами України для проведення взаємної перевірки інформації, що міститься у розпорядженні Вінницької митниці, та інформації, яка є у розпорядженні митних органів Митного Бюро НОРД Республіки Молдова.

Також, у разі наявності фактів декларування валютних цінностей у пунктах пропуску «Волчинець», «Унгурь» і «Отач» громадянами Республіки Молдова, які відсутні у додатку до цього запиту, або якщо сума задекларованих валютних цінностей митними органами Республіки Молдова перевищує суму задекларованих валютних цінностей митними органами України, просила надати наявну інформацію щодо таких громадян із відповідними відсканованими копіями документів.

Листом № 28/25-1099 від 12.02.2025 Митне Бюро НОРД Митної Служби надало копії митних декларацій на валютні цінності та доданих документів, за фактами декларування валюти і валютних цінностей, не зазначених у доповненні до запиту і/або у яких суми валютних цінностей, задекларованих митному органу Республіки Молдова, не співпадають із сумою валютних цінностей, задекларованих митному органу України (митний пост Унгурь - 8 декларацій, згідно з додатком 1, митний пост Отач - 77 декларацій, згідно з додатком 2, митний пост Волчинець - 1 декларація, згідно з додатком 3).

Так, зокрема, Митним Бюро НОРД було надано копію декларації про валютні цінності при в`їзді до Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де у графі «Інформація про валютні цінності» вказані суми у валюті євро у сумі 30 000,00 та у доларах США у сумі 20 000,00.

03.03.2025 Вінницька митниця на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) надіслала запрошення до Вінницької митниці для надання пояснень та можливого складання протоколу про порушення митних правил по факту перетину митного кордону 25.05.2024 та не декларування валютних цінностей.

Згідно копії поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, поштове відправлення повернулось за закінченням терміну зберігання.

31.03.2025 Вінницька митниця на адресу ОСОБА_1 и ( АДРЕСА_2 ) надіслала повідомлення про складення протоколу про порушення митних правил від 29.03.2025 та повідомила про розгляд справи про порушення митних правил, який мав відбутись 29.04.2025, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем.

Постановою у справі про порушення митних правил № 0149/UA401000/2025 від 29 квітня 2025 року Громадянку України ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, і згідно з офіційним курсом Національного банку України на день вчинення порушення митних правил, становить 332936,80 грн.

Згідно постанови № 0149/UA401000/2025 від 29 квітня 2025 року «29.03.2025 головним державним інспектором оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Вінницької митниці Валігурською Н.К. складено протокол за ознаками порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 471 МК України, у відношенні гр. України ОСОБА_1 ( ОСОБА_7 ).

Матеріали справи свідчать, що Вінницькою митницею під час проведення перевірки, щодо дотримання митного законодавства України при переміщенні через митний кордон валютних цінностей громадянами, направлено лист митним органам Республіки Молдова від 14.01.2025 №7.12-5/20-03/11/370, щодо наявності фактів декларування валютних цінностей громадянами під час в`їзду/входу на територію ОСОБА_3 , що переміщувались через пункти пропуску в зоні діяльності Вінницької митниці.

13.02.2025 Вінницькою митницею отримано відповідь митних органів Республіки Молдова №28/25-1099 від 12.02.2025, згідно якої встановлено, що 25.05.2024 на прикордонному переході «Otaci» (код 112000), Р. Молдова, в напрямку «в`їзд» при прибутті гр. України (BAGRIANTSEVA OLEKSANDRA) на територію проходження митного контролю нею були задекларовані і пред`явлені до митного контролю валютні цінності, а саме грошові кошти (банкноти) на суму: 30000,00 (тридцять тисяч) Євро та 20000,00 (двадцять тисяч) доларів США.

Валютні цінності були задекларовані на бланку декларації встановленої форми Р. Молдова DECLARATIA VALOR1LOR VALUTARE від 25.05.2024.

В ході проведення перевірочних заходів з використанням інформації, що міститься у базі даних ЄАІС Держмитслужби встановлено, що 25.05.2024 о 05:59 год. гр. України ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) виїхала за межі митної території України через пункт пропуску «Могилів-Подільський-Отач» Вінницької митниці, в якості пасажира на транспортному засобі марки «MERCEDES-BENZ VANEO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Молдова.

Згідно інформації модуля «Валютні цінності» ЄАІС Держмитслужби, гр. України ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) не декларувала валютні цінності при переміщенні через митний кордон України в напрямку «виїзд з України» 25.05.2024року.

Документи, що підтверджують зняття готівки з власних рахунків у банках фізичними особами-резидентами з метою її вивезення, є чинними протягом 90 календарних днів із дня зняття ними готівки з власних рахунків у банках. Жодних чинних документів, які б підтверджували зняття готівки з власних рахунків у банках гр. України ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), надано не було.

Таким чином, гр. України ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) не задекларувала валютні цінності, що переміщуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, а саме: 20000,00 (двадцять тисяч ) Євро та 20000,00 (двадцять тисяч) доларів США.

Загальна сума виявленої валюти в еквіваленті за курсом, встановленим Національним банком України станом на 25.05.2024р., становить

1 664 684,00 грн. (один мільйон шістсот шістдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

Своїми діями гр. України ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) вчинила правопорушення, передбачене ч.І ст.471 МК України.

Громадянці України ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) за наявною в митних органах адресою надіслано запрошення від 03.03.2025, про необхідність прибуття до Вінницької митниці в термін до 26.03.2025, з метою проведення опитування та вирішення питання щодо складання протоколу про порушення митних правил.

В зазначений термін гр. України ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) до митниці не прибула, про обставини, які б перешкоджали прибуттю або перенесення опитування, не повідомила. Відповідно до інформації з офіційного трекінгу' відправлень «Укрпошти» №916 лист із запрошенням повернений відправнику 24.03.2025- із позначкою «закінчення встановленого терміну зберігання.

За даним фактом 29.03.2025 складено протокол про порушення митних правил №0149/UA401000/2025 у відношенні гр. України ОСОБА_1 ( ОСОБА_7 ).

На виконання вимог ч. 9 ст. 494 МК України, гр. України ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) направлено повідомлення про складання протоколу про порушення митних правил, листом Вінницької митниці №7.12-5/20-03/10/1941 від 31.03.2025 разом із другим примірником протоколу №0149/UA401000/2025 від 29.03.2025. Згідно інформації з офіційного тренінгу відправлень «Укрпошти» за №951 стосовно листа Вінницької митниці №7.12-5/20-03/10/1941 від 31.03.2025, відправленого на ім`я гр. України ОСОБА_1 ( ОСОБА_7 ) повернений відправнику 19.04.2025 із позначками: «невдала спроба вручення», «закінчення встановленого терміну зберігання».

Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України, товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно ч. 3 ст. 197 МК України, переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України Про валюту і валютні операції.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII Про валюту і валютні операції визначено, що транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10000 Євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 № 203 затверджено форму бланка декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей.

Згідно ч. З ст. 8 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII Про валюту і валютні операції, порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 5 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 3, фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10 000 Євро, без письмового декларування митному органу.

Відповідно до п. 18 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, яке затверджене Постановою правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5, фізичні особи-резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересилання за межі України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 Євро, на підставі документів, що підтверджують: зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 Євро; придбання цією особою банківських металів у банках та/або Національному банку виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 Євро.

За приписами ч. 1 ст. 257 МК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів (ч. 7 ст. 257 МК України).

Декларант зобов`язаний, зокрема, здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей (ч. 1 ст. 266 МК України).

За змістом ч. 1 ст. 471 МК України за недекларування валютних цінностей, що переміщуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, тягне за собою адміністративну відповідальність - накладення штрафу в розмірі 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, згідно з офіційним курсом Національного банку України на день вчинення порушення митних правил.

Враховуючи викладене, вивчивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає доведеним факт не декларування позивачем валютних цінностей, що переміщуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, а саме: 20000,00 (двадцять тисяч ) Євро та 20000,00 (двадцять тисяч) доларів США.

Заперечення представника позивача судом до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Згідно із ч. 10 ст. 494 МК України, протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірне.

Якщо при складанні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування) особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, згідно з ч. 9 ст. 494 МК України.

З матеріалів справи вбачається, що примірник протоколу про порушення митних №0149/UA401000/2025 від 29.03.2025 було направлено за адресою місця проживання (перебування) громадянки ОСОБА_1 за наявною в митних органах, а саме: АДРЕСА_1 .

Твердження представника заявника про те, що заявник не отримувала вищевказаний протокол, адже не проживає на даний час за вказаною адресою, суд не приймає до уваги, оскільки у відповідності до ч. 10 ст. 494 МК України протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.

Твердження представника позивача про відсутність перекладу відповіді Митної Служби Республіки Молдова від 12.02.2025 та декларації про валютні цінності, спростовуються матеріалами справи.

Твердження представника позивача про відсутність оригіналу запиту/листа від Вінницької митниці до Митної Служби Республіки Молдова з доказом його відправлення (на електронну пошту, поштовим зв`язком тощо), судом до уваги не приймається, оскільки, відповідно до ч.2 ст.94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Як вбачається з матеріалів справи, запит/листа від Вінницької митниці до Митної Служби Республіки Молдова поданий представником відповідача до суду в належним чином засвідченій копії.

Будь-яких клопотань про витребування оригіналів вказаних доказів представником позивача протягом розгляду справи не заявлялось.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 19, 90, 139, 243, 245, 250, 286 КАС України, ст. ст. 103, 108, 481,489, 494, 531 МК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вінницької митниці про скасування постанови відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя Р.О. Агапов