Справа № 320/5469/26
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

10 лютого 2026 року 320/5469/26

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВУТИЧ ОСОКОРКИ» про забезпечення позову у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВУТИЧ ОСОКОРКИ» до Державної інспекції архітектури та містобудування України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАНЕР ЦЕНТР», Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАБУД КОМПЛЕКТ» про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування приписів,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛАВУТИЧ ОСОКОРКИ» (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 5, ) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної інспекції архітектури та містобудування України (01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, буд. 26, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАНЕР ЦЕНТР» (02226, м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, буд. 16, ), Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАБУД КОМПЛЕКТ» (01014, м. Київ, вул. Болсуновська, буд. 6, прим. 1-21, ), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії головного інспектора будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Державної інспекції архітектури та містобудування України Рябчинського Артема Михайловича, головного інспектора будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Державної інспекції архітектури та містобудування України Потапова Олега Леонтійовича щодо проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівництва за адресою: просп. Миколи Бажана, 151-б, м. Київ на земельних ділянках з кадастровими номерами: :90:009:0019, :90:009:0053 щодо будівництва торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу ЖК Славутич 2.0, за наслідками якого було складено Акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 30.12.2025 року № 39;

- визнати протиправним та скасувати Припис Державної інспекції архітектури та містобудування України про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 02.01.2026 року, складеного головним інспектором будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно будівельного контролю Департаменту державного архітектурно будівельного контролю та нагляду Рябчинським Артемом Михайловичем, головним інспектором будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Потаповим Олегом Леонтійовичем за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті будівництва за адресою: просп. Миколи Бажана, 151-б, м. Київ на земельних ділянках з кадастровими номерами: :90:009:0019, :90:009:0053 щодо будівництва торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу ЖК Славутич 2.0, виданий Товариству з обмеженою відповідальністю СЛАВУТИЧ-ОСОКОРКИ;

- визнати протиправним та скасувати Припис Державної інспекції архітектури та містобудування України про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 02.01.2026 року, складеного головним інспектором будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно будівельного контролю Департаменту державного архітектурно будівельного контролю та нагляду Рябчинським Артемом Михайловичем, головним інспектором будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Потаповим Олегом Леонтійовичем за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті будівництва за адресою: просп. Миколи Бажана, 151-б, м. Київ на земельних ділянках з кадастровими номерами: :90:009:0019, :90:009:0053 щодо будівництва торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу ЖК Славутич 2.0, виданий Товариству з обмеженою відповідальністю СЛАВУТИЧ-ОСОКОРКИ.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/5469/26 передана до розгляду судді Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суддею Парненко В.С. одноособово.

Одночасно з пред`явленням позову до суду позивачем подано заяву про забезпечення позовної заяви, у якій просить суд:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії Припису Державної інспекції архітектури та містобудування України про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 02.01.2026 року, складеного головним інспектором будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Рябчинським Артемом Михайловичем, головним інспектором будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Потаповим Олегом Леонтійовичем за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті будівництва за адресою: просп. Миколи Бажана, 151-6, м. Київ на земельних ділянках з кадастровими номерами: :90:009:0019, :90:009:0053 щодо будівництва торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу ЖК «Славутич 2.0», виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «СЛАВУТИЧ-ОСОКОРКИ»;

- вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії Припису Державної інспекції архітектури та містобудування України про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 02.01.2026 року, складеного головним інспектором будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Рябчинським Артемом Михайловичем, головним інспектором будівельного нагляду Першого відділу державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Потаповим Олегом Леонтійовичем за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті будівництва за адресою: просп. Миколи Бажана, 151-6, м. Київ на земельних ділянках з кадастровими номерами: :90:009:0019, :90:009:0053 щодо будівництва торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу ЖК «Славутич 2.0», виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «СЛАВУТИЧ-ОСОКОРКИ».

В обґрунтування заяви зазначено про наявність процедурних порушень під час проведення посадовими особами відповідача позапланової перевірки на об`єкті будівництва за адресою: просп. Миколи Бажана, 151-6, м. Київ на земельних ділянках з кадастровими номерами: :90:009:0019, :90:009:0053 щодо будівництва торговельно-офісного та житлово-громадського комплексу ЖК «Славутич 2.0». Заявник вважає, що невжиття заходів із забезпечення позову може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів, на захист яких подається адміністративний позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат позивача, його посадових осіб та інших заінтересованих осіб (іншого замовника ТОВ «СКАНЕР-ЦЕНТР» та Генпідрядника будівництва ТОВ «Альфабуд Комплект»). У свою чергу, вжиття судом заходів забезпечення позову не буде порушувати прав та законних інтересів будь-яких інших осіб. Вказаний спосіб забезпечення позову є співмірним із предметом позову та таким, що не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямований лише на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

Розглянувши дану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (пункт 1); або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (пункт 2).

Відповідно до частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено шляхом: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 статті 151 КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Таким чином, зі змісту приписів статті 150 КАС України випливає, що обов`язковими підставами для вжиття заходів забезпечення позову є обставини, за якими невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд зважає на обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Інститут забезпечення позову за своєю сутністю та з урахуванням європейського досвіду є інститутом попереднього судового захисту порушеного права. На цій стадії процесу суд не констатує факт порушення права, однак забезпечує можливість виконання рішення суду, яке може бути прийнято на користь позивача.

Конституційний Суд України в рішенні від 30.01.2003 року, №3-рн/2003 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 120, частини шостої статті 234, частини третьої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13) (пункт 9 мотивувальної частини рішення).

Європейський суд з прав людини у своєму рішення від 23.01.2014 року, №19336/04 Справа East/West Alliance Limited проти України вказав на те, що межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці; використанню засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати дії чи бездіяльність органів влади держави-відповідача.

Отже існування інституту забезпечення позову обумовлено потребою в ефективному юридичному захисті прав та інтересів людини. Ефективне використання інституту забезпечення позову унеможливить порушення права людини, яке, на думку останньої, є порушеним.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 04.03.2021 у справі №640/7296/19, повноваження відповідача, як суб`єкта владних повноважень у сфері здійснення державного архітектурно-будівельного контролю спрямовані на забезпечення дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

На відміну від господарської діяльності позивача державний архітектурно-будівельний контроль покликаний забезпечити додержання вимог спеціального законодавства, а враховуючи потенційну небезпеку та наслідки, які можуть виникнути у зв`язку з недотриманням вимог містобудівного законодавства і які можуть нести загрозу життю та здоров`ю людей, вжиття заходів контролю не може ставитись у залежність від можливості здійснювати позивачем його господарської діяльності.

Виходячи з наданих законом повноважень та завдань відповідача, прийняття оскаржуваних приписів та рішення мало за мету зупинення діяльності позивача для недопущення подальшого порушення законодавства.

В питанні вжиття заходів забезпечення позову у подібних правовідносинах Верховний Суд сформував сталу правову позицію щодо застосування норм процесуального права, яка полягає в наступному: «Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі».

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №826/16509/18 та від 26.12.2019 у справі №640/13245/19, від 20.03.2019 у справі №826/14951/18, від 04.03.2021 у справі №640/7296/19.

У заяві про забезпечення позову позивач просить суд зупинити дію приписів про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 02.01.2026 та про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 02.01.2026.

По суті заява про забезпечення позову обґрунтована незгодою з їх винесенням, посиланням позивача на процедурні порушення, вчинені відповідачем під час проведення перевірки.

На думку позивача, зупинення дії оскаржуваних приписів як спосіб забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду у справі не скасовує його, а спрямований виключно на забезпечення виконання в майбутньому рішення суду у разі задоволення позову та недопущення настання негативних наслідків для заявника та інших заінтересованих осіб, а невжиття заходів забезпечення позову може значно ускладнити та унеможливити виконання рішення у майбутньому.

Верховний Суд у постанові від 07 квітня 2023 року (справа №140/17441/20) зазначив, що заходи забезпечення мають вживатися лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватися поважними підставами й підтверджуватися належними доказами.

Також, Верховний Суд вказав, що розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода в такому виконанні, а також в очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного суд зазначає, що обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є достатнє обґрунтування того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення, у зв`язку із чим обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У поданій заяві позивач не наводить належних обґрунтувань та доказів, які б свідчили про дійсну і реальну загрозу невиконання рішення суду чи суттєву перешкоду в такому виконанні.

Разом з тим, суд наголошує на тому, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті, їх оцінка в сукупності може бути надана судом лише за наслідками розгляду справи.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення даного позову, відтак, у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 153 155, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВУТИЧ ОСОКОРКИ» про забезпечення позову у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВУТИЧ ОСОКОРКИ» до Державної інспекції архітектури та містобудування України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАНЕР ЦЕНТР», Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАБУД КОМПЛЕКТ» про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування приписів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Парненко В.С.