Справа № 520/14043/25
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 р. Справа № 520/14043/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: П`янової Я.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2025, головуючий суддя І інстанції: Пасечнік О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 27.10.25 по справі № 520/14043/25

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди в розмірі до 100 000,00 грн. щомісячно, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з жовтня 2023 року по грудень 2024 року, під час стаціонарного лікування, пов`язаного з отриманням поранення (контузії, травми, каліцтва), що виникло внаслідок участі у бойових діях, перебування в районах ведення бойових дій та виконання обов`язків із захисту Батьківщини.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 зазначену винагороду у повному обсязі за вказаний період згідно з нормами чинного законодавства.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Військовою частиною НОМЕР_2 безпідставно не виплачено додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 в збільшеному розмірі до 100 000,00 грн. на місяць за період лікування з жовтня 2023 року по грудень 2024 року пов`язаного з отриманням поранення (контузії, травми, каліцтва), що виникло внаслідок участі у бойових діях, перебування в районах ведення бойових дій та виконання обов`язків із захисту Батьківщини. Позивач вважає свої права порушеними, тому звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 11.12.2023 по 05.03.2024, з 20.03.2024 по 21.03.2024, з 23.03.2024 по 11.04.2024, з 12.10.2024 по 17.10.2024, з 17.10.2024 по 20.11.2024, з 22.11.2024 по 19.12.2024.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 11.12.2023 по 05.03.2024, з 20.03.2024 по 21.03.2024, з 23.03.2024 по 11.04.2024, з 12.10.2024 по 17.10.2024, з 17.10.2024 по 20.11.2024, з 22.11.2024 по 19.12.2024.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 у справі №520/14043/25 та прийняти нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної інстанції зазначає, що позовна заява не містить будь-якого посилання на подання рапорту позивачем на ім`я командира про включення останнього до наказу про виплату додаткової винагороди. Крім того, будь-якого звернення або адвокатського запиту від представника позивача до відповідача з приводу нарахування та виплати додаткової винагороди за вказаний період не надходило, доказів цього позовна заява не містить.

З огляду на те, що у цій справі відсутня письмова вимога та відповідно відмова у виплаті додаткової винагороди, то право ОСОБА_1 не порушено суб`єктом владних повноважень і звернення його до суду з цим позовом є передчасним.

Також, позивач у позовній заяві зазначає, що у період з жовтня 2023 по грудень 2024 року неодноразово подавав до кадрового органу військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії медичних документів, що підтверджують факти лікування та реабілітації.

Крім того, позивач вказує, що попри належне документальне підтвердження, додаткова грошова винагорода у вказаний період йому не нараховувалась та не виплачувалась. Позивач зазначає, що на його звернення командування військової частини безпідставно вимагає повторного надання документів, які вже перебувають в матеріалах особової справи та були подані раніше. До матеріалів позовної заяви надано виписки з медичної документації та копію відповіді військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на адвокатський запит адвоката Федасюк А.А. від 14.05.2025 р., відповідно до якого зазначено, що документи на виплату додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України не надходили. У відповіді також було рекомендовано надати для розгляду наявні документи для виплати додаткової грошової винагороди.

Додатки до позовної заяви не містять інших підтверджених фактів звернення позивача до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України або інших письмових відмов, на які є посилання у позовній заяві. Також, додатки до позовної заяви частково містять медичну документацію за період до вересня 2023 року, до якої позивачеві додатково винагорода за його твердженнями виплачена в повному обсязі.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційної інстанції залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.205 по справі №520/14043/25 залишити без змін.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи ( в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у них доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін ( у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач проходив військову службу у Військової частині НОМЕР_1 та виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 96 від 14.04.2025.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 30.08.2024 року №796, ОСОБА_1 , солдат по мобілізації, в/ч НОМЕР_1 , 1975 р.н. має поранення, пов`язане із захистом Батьківщини - Згідно Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, дана травма відноситься до тяжких (наказ МОЗ України №370 від 04.07.2007 року). Вертеброгенна цервікотораколюмбалгія з вираженими больовим, корінцевими синдромами L4, LS, S1 справа, Th7 з двох сторін, Th8 зліва, С7 справа на тлі розповсюдженого остеохондрозу, спондилоартрозу, кил міжхребцевих дисків СЗ-C4, CS-C6, Th6-Th7, Th7-Th8, протрузій міжхребцевих дисків C4-C5, C6-C7, Th4-ThS, ThS-Tho, L2-L3, L3-L4, L4-LS, LS-SI; стенозу хребетного каналу на шийному рівні, ретролістезу L2, L3- Iст., антелістезу LS I ст. (операція 30.01.2024 - стереотаксична медикаментозна абляція корінця S1 в міжпозвонковому просторі справа) з помірним порушенням функції. Дисциркуляторна енцефалопатія Іст. з цефалгічним синдромом, координаторними порушеннями. Остеоартроз правого променево-зап`ясткового суглобу без порушення функції. Захворювання, так пов`язане з проходженням військової служби.

Також зазначено, що останній потребує відпустки на лікування після поранення тривалістю 30 календарних днів.

У зв`язку з отриманням бойового поранення (10.04.2023) позивач проходив лікування та перебував на стаціонарному лікуванні.

Згідно з виписками медичних карток стаціонарного хворого № 364, № 24/0544/652, № 437/240458, № 24/2282/2375, № 4799, № 5435 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Державній установі "Інститут неврології, психіатрії та наркології НАМН України" з 11.12.2023 по 05.03.2024, у Державній установі "ТМО МВС України по Харківській області" з 20.03.2024 по 21.03.2024, у Медичному реабілітаційному центрі "Пуща-Водиця" з 23.03.2024 по 11.04.2024, у Державній установі "ТМО МВС України по Харківській області" з 12.10.2024 по 17.10.2024, у Державній установі "Інститут неврології, психіатрії та наркології імені П.В. Волошина Національної академії медичних наук України" з 17.10.2024 по 20.11.2024, у Державній установі "Інститут неврології, психіатрії та наркології імені П.В. Волошина Національної академії медичних наук України" з 22.11.2024 по 19.12.2024, що підтверджується наявними в матеріалах справи медичними документами відносно позивача.

Згідно свідоцтва про хворобу №345 від 26.03.2025 позивача визнано непридатним до військової служби на підставі статті 76 а, 23 а, 64 а, 61 в, 41 в, 39 в, 30 в, 26 в графи ІІ Розладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби «Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ», затвердженого наказом МО України від 14.08.2008р. №402.

Військова частина НОМЕР_1 повідомила довідкою № 1813 від 09.10.2025 про перерахунок та виплату грошового забезпечення у розмірі 100 000 гривень за період проходження стаціонарного лікування (протезування) повідомлено, що ОСОБА_1 була нарахована та виплачена додаткова винагорода передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у жовтні 2023 за 1 день вересня 2023 в сумі 3 333,33 з розрахунку 100 000,00 та у жовтні 2024 в сумі 37 000,00, (7 000,00 за 7 днів вересня 2024 з розрахунку 30 000,00, та 30 000,00 за 9 днів вересня 2024 з розрахунку 100 000,00).

Не погоджуючись з бездіяльністю щодо не виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 гривень за період з жовтня 2023 року по грудень 2024 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що нездійснення позивачу виплати додаткової винагороди за період знаходження на стаціонарному лікуванні у Державній установі "Інститут неврології, психіатрії та наркології НАМН України" з 11.12.2023 по 05.03.2024, у Державній установі "ТМО МВС України по Харківській області" з 20.03.2024 по 21.03.2024, у Медичному реабілітаційному центрі "Пуща-Водиця" з 23.03.2024 по 11.04.2024, у Державній установі "ТМО МВС України по Харківській області" з 12.10.2024 по 17.10.2024, у Державній установі "Інститут неврології, психіатрії та наркології імені П.В. Волошина Національної академії медичних наук України" з 17.10.2024 по 2011.2024, у Державній установі "Інститут неврології, психіатрії та наркології імені П.В. Волошина Національної академії медичних наук України" з 22.11.2024 по 19.12.2024 свідчить про протиправну бездіяльність з боку відповідача.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.5 ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з абзацами 1, 2 частини четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який триває і дотепер.

Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та від 24.02.2022 №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №168, пунктом 1 якої, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (у даному випадку - 21.02.2024), встановлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Пункт 12 Постанови №168, крім іншого, передбачає, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 11, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Пунктом 5 Постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

З аналізу пункту 1 Постанови №168 вбачається, що право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень мають військовослужбовці за умов:

- отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

- перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Так, механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (надалі - Порядок №260).

Дія цього Порядку (крім розділів II, V, VI, IX, XII, XVI-XXIV) поширюється на військовослужбовців, умови виплати грошового забезпечення для яких встановлено іншими нормативно-правовими актами.

Абзацом 16 пункту 2 розділу І Порядку №260 (у редакції згідно з наказом Міноборони від 25.01.2023 №44) визначено, що до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належить додаткова винагорода на період дії воєнного стану.

Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 Порядок №260 доповнено розділом XXXIV (Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану).

Відповідно до пункту 11 розділу XXXIV Порядку №260, у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

За умовою пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.11.2024 у справі №380/20587/23 встановлена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану. Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Постанова №168 не містить обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень додаткова винагорода.

Так, спірним питанням в даній справі є наявність чи відсутність протиправної бездіяльності з боку Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди в розмірі до 100 000,00 грн. щомісячно, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з жовтня 2023 року по грудень 2024 року, під час стаціонарного лікування, пов`язаного з отриманням поранення (контузії, травми, каліцтва), що виникло внаслідок участі у бойових діях, перебування в районах ведення бойових дій та виконання обов`язків із захисту Батьківщини, та щодо наявності права в позивача на отримання додаткової винагороди за вказаний період.

Судовим розглядом встановлено, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним з захистом Батьківщини у Державній установі "Інститут неврології, психіатрії та наркології НАМН України" з 11.12.2023 по 05.03.2024, у Державній установі "ТМО МВС України по Харківській області" з 20.03.2024 по 21.03.2024, у Медичному реабілітаційному центрі "Пуща-Водиця" з 23.03.2024 по 11.04.2024, у Державній установі "ТМО МВС України по Харківській області" з 12.10.2024 по 17.10.2024, у Державній установі "Інститут неврології, психіатрії та наркології імені П.В. Волошина Національної академії медичних наук України" з 17.10.2024 по 20.11.2024, у Державній установі "Інститут неврології, психіатрії та наркології імені П.В. Волошина Національної академії медичних наук України" з 22.11.2024 по 19.12.2024 .

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди в збільшеному розмірі до 100 000,00 грн. за періоди знаходження позивача на стаціонарному лікуванні у Державній установі "Інститут неврології, психіатрії та наркології НАМН України" з 11.12.2023 по 05.03.2024, у Державній установі "ТМО МВС України по Харківській області" з 20.03.2024 по 21.03.2024, у Медичному реабілітаційному центрі "Пуща-Водиця" з 23.03.2024 по 11.04.2024, у Державній установі "ТМО МВС України по Харківській області" з 12.10.2024 по 17.10.2024, у Державній установі "Інститут неврології, психіатрії та наркології імені П.В. Волошина Національної академії медичних наук України" з 17.10.2024 по 20.11.2024, у Державній установі "Інститут неврології, психіатрії та наркології імені П.В. Волошина Національної академії медичних наук України" з 22.11.2024 по 19.12.2024.

Також відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 30.08.2024 року №796, ОСОБА_1 , солдат по мобілізації, в/ч НОМЕР_1 , 1975 р.н. має поранення, пов`язане із захистом Батьківщини - Згідно Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, дана травма відноситься до тяжких (наказ МОЗ України №370 від 04.07.2007 року). Вертеброгенна цервікотораколюмбалгія з вираженими больовим, корінцевими синдромами L4, LS, S1 справа, Th7 з двох сторін, Th8 зліва, С7 справа на тлі розповсюдженого остеохондрозу, спондилоартрозу, кил міжхребцевих дисків СЗ-C4, CS-C6, Th6-Th7, Th7-Th8, протрузій міжхребцевих дисків C4-C5, C6-C7, Th4-ThS, ThS-Tho, L2-L3, L3-L4, L4-LS, LS-SI; стенозу хребетного каналу на шийному рівні, ретролістезу L2, L3- Iст., антелістезу LS I ст. (операція 30.01.2024 - стереотаксична медикаментозна абляція корінця S1 в міжпозвонковому просторі справа) з помірним порушенням функції. Дисциркуляторна енцефалопатія Іст. з цефалгічним синдромом, координаторними порушеннями. Остеоартроз правого променево-зап`ясткового суглобу без порушення функції. Захворювання, так пов`язане з проходженням військової служби.

Разом з тим зазначено, що останній потребує відпустки на лікування після поранення тривалістю 30 календарних днів.

Слід зазначити, що відповідачем не спростовано факту нездійснення позивачу виплати спірної додаткової винагороди за період стаціонарного лікування, пов?язаного з отриманням поранення (контузії, травми, каліцтва), що виникло внаслідок участі у бойових діях, перебування в районах ведення бойових дій та виконання обов?язків із захисту Батьківщини

Так, з аналізу наявних у матеріалах справи документів судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем не виплачено позивачу додаткову винагороду в збільшеному розмірі до 100000,00 грн. у зв`язку з перебуванням позивача на стаціонарному лікуванні внаслідок отримання поранення, пов`язаного з захистом Батьківщини, за період з 11.12.2023 по 05.03.2024, з 20.03.2024 по 21.03.2024, з 23.03.2024 по 11.04.2024, з 12.10.2024 по 17.10.2024, з 17.10.2024 по 20.11.2024, з 22.11.2024 по 19.12.2024, що свідчить про протиправну бездіяльність з боку відповідача.

Щодо доводів апелянта, що позивач не звертався з рапортом до командування Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати додаткової винагороди за періоди стаціонарного лікування у зв`язку з отриманим пораненням під час захисту Батьківщини, колегія суддів зазначає, що законодавством не передбачено такого звернення військовослужбовця для отримання належного йому грошового забезпечення, частиною якого, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ, є вказана винагорода.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що для належного захисту прав позивача необхідно визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 11.12.2023 по 05.03.2024, з 20.03.2024 по 21.03.2024, з 23.03.2024 по 11.04.2024, з 12.10.2024 по 17.10.2024, з 17.10.2024 по 20.11.2024, з 22.11.2024 по 19.12.2024 та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 11.12.2023 по 05.03.2024, з 20.03.2024 по 21.03.2024, з 23.03.2024 по 11.04.2024, з 12.10.2024 по 17.10.2024, з 17.10.2024 по 20.11.2024, з 22.11.2024 по 19.12.2024.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 по справі № 520/14043/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Я.В. П`янова В.Б. Русанова