Справа № 380/1300/26
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про продовження процесуального строку

10 лютого 2026 рокусправа № 380/1300/26
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні питання про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (місцезнаходження: 79010, м.Львів, вул.Личаківська, буд.26, ), в якому просить:

-визнати протиправною бездіяльність Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за період з 29.01.2020 до 22.05.2020 (посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія та грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік)) в повному розмірі;

-зобов`язати Військово-медичний клінічний центр Західного регіону здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за період з 29.01.2020 до 22.05.2020, а також грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01.01.2020 за період з 29.01.2020 до 22.05.2020 на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою від 28.01.2026 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, а саме: зазначити адрес електронної пошти та номер засобу зв`язку позивача; надати обґрунтування змісту і характеру якого саме порушеного права (інтересу) позивача з якого часу і у порушення яких нормативно-правових актів допущено відповідачем; надати всі докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, а також надати наказ про зарахування його до особового складу Військово-медичного клінічного центру Західного регіону; послужний список про періоди проходження служби ОСОБА_1 ; особисті картки, архівні відомості за 2020 щодо грошового забезпечення ОСОБА_1 .

30.01.2026 на виконання вимог вказаної ухвали від 28.01.2026 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій зазначено адрес електронної пошти та номер засобу зв`язку позивача, надано обґрунтування змісту і характеру якого саме порушеного права (інтересу) позивача з якого часу і у порушення яких нормативно-правових актів допущено відповідачем.

Водночас, представник позивача не подав до суду всіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, а саме: наказ про зарахування його до особового складу Військово-медичного клінічного центру Західного регіону; послужний список про періоди проходження служби ОСОБА_1 ; особисті картки, архівні відомості за 2020 щодо грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Ухвалою від 03.02.2026 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 , встановлений ухвалою від 28.01.2026.

Вищевказану ухвалу було направлено через систему Електронний суд.

Представник позивача не подав до суду належним чином засвідчених письмових доказів, а подав клопотання про витребувати у відповідача доказів, так як судом проігноровано факт перебування таких доказів у володінні відповідача та не можливості надати їх до позовної заяви.

Щодо витребування у відповідача таких доказів, суддя зазначає таке.

Частиною 1 ст. 80 КАС України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Із матеріалів позовної заяви судом встановлено, що всупереч вимогам ст. 80 КАС України у клопотанні позивач не зазначив про заходи, яких вжито ним для отримання доказів самостійно, не надано суду жодних доказів вжиття таких заходів та (або) причин неможливості самостійного отримання цих доказів. Саме зазначення інформації про відсутність у позивача необхідних доказів не може бути підставою для витребування таких у відповідача.

Позовні вимоги повинні бути обґрунтованими та підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому у такому підтвердженні зацікавлений саме позивач, який звертається до суду за захистом свого права. При цьому, згідно з вимогами процесуального закону, підтвердження позивачем обставин, на які він покликається у своїй позовній заяві (на стадії відкриття провадження), є саме обов`язком позивача, а не відповідача, як помилково стверджує позивач.

Тому суддя не знаходить обґрунтованих причин для задоволення клопотання позивача про витребування доказів.

Також суддя вважає, що докази повинні бути подані особою до суду разом із позовом, оскільки на етапі вирішення питання стосовно відкриття провадження у справі у суду відсутні повноваження витребовувати будь-які докази.

Такі обставини наводяться позивачем у відповідній заяві, підтверджуються доказами та оцінюються судом на предмет об`єктивної неможливості подати позов за правилами, визначеними КАС України.

Водночас, суддя повторно зазначає, що основним завданням адвоката є вжиття всіх можливих, передбачених законом заходів, спрямованих на захист порушеного чи оспорюваного права, в тому числі й шляхом звернення до суду.

Вже на стадії підготовки матеріалів та звернення до суду адвокат має вживати заходи для самостійного отримання додаткових доказів шляхом запиту інформації, яка стосується предмета спору у відповідних посадових осіб, підприємств, установ та організацій. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право звертатися з адвокатськими запитами (у тому числі щодо отримання копій документів) до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб). Разом з тим, слід вказати, що основними причинами штучних перешкод, що створюються службовими, посадовими особами підприємств, установ, організацій під час надходження та розгляду запитів адвоката, у більшості випадків, є зловживання такими особами своїм становищем, поєднане з використанням неточного формулювання правових норм.

Прийняття судом до свого провадження позовної заяви, скарги, заяви породжує для представника певні обов`язки та наділяє їх певними процесуальними правами. При цьому, варто зазначити, що процесуальне представництво адвоката містить у собі два види правовідносин між адвокатом і клієнтом та між адвокатом і судом. Саме тому у процесі судового розгляду справи завданням адвоката є не лише захист суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів осіб, а й сприяння суду у всебічному, повному й об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи.

Тому, суддя пропонує представнику позивача звернутися до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону для самостійного отримання додаткових доказів шляхом запиту інформації відповідно до ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Отже, позивач не виконав ухвалу від 28.01.2026 про залишення позовної заяви без руху станом на 10.02.2026, недоліки позовної заяви у встановлений строк не усунув.

Частиною 1 статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КАС України про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність продовження процесуального строку усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 121, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 , встановлений ухвалою від 28.01.2026.

Встановити ОСОБА_1 десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Оскарження ухвали суду окремо від рішення суду не допускається.

Заперечення на ухвалу суду включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Лунь З.І.