Справа № 420/17855/25
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства у справах ветеранів в особі Міжвідомчої комісії з питань встановлення факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових предметів на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів (пров. Музейний, буд. 12, м. Київ, 01001, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів в особі Міжвідомчої комісії з питань встановлення факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових предметів на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства у справах ветеранів в особі Міжвідомчої комісії з питань встановлення факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових предметів на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України від 13.03.2025 № 3/ІІІ/22/1;

зобов`язати Міністерство у справах ветеранів в особі Міжвідомчої комісії з питань встановлення факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових предметів на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.12.2024 про встановлення зв`язку інвалідності з пораненням чи іншим ушкодженням здоров`я, одержаним від вибухонебезпечних предметів на території здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, з урахуванням висновків суду..

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.03.2022 РФ здійснено обстріл с. Таврійське, Білозерська ТГ, Херсонського району Херсонської області внаслідок чого було пошкоджено будинок від прямого влучання за адресою: АДРЕСА_2 . В результаті вказаного обстрілу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав поранення. У зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення відкрито кримінальне провадження №0000293 від 08.12.2022 за частиною 1 статті 438 КК України. Вирок суду на даний час відсутній. Відповідно до висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи № 184-МС (на підставі постанови помічник начальника Управління - начальника 3 відділення СВ УСБУ в Херсонській області Суптелі А.В. від 13.06.2024) встановлено, що у позивача наявні скалкові поранення лівої кисті з травматичною ампутацією третього та четвертого пальців лівої кисті, скалкові поранення м`яких тканин правого плеча, верхньої правої повіки, голови, обличчя, які виникли від травматичних дій скалок та вибухової хвилі внаслідок мінно-вибухової травми, не виключено, 12.03.2022 року. Скалкові поранення лівої кисті з травматичною ампутацією третього та четвертого пальців лівої кисті відносяться до середньої тяжкості за ознакою стійкої втрати працездатності менш як на одну третину (33 %). Між скалковими пораненнями лівої кисті з травматичною ампутацією третього та четвертого пальців лівої кисті та виниклою внаслідок цього стійкою втратою працездатності є прямий причинно-наслідковий зв`язок. 26.12.2024 позивачем до міжвідомчої комісії подано заяву про встановлення зв`язку інвалідності з пораненням чи іншим ушкодженням здоров`я, одержаним від вибухонебезпечних предметів на території здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, до якої було долучено: висновок судово-медичної експертизи, що засвідчує факт отримання ушкоджень здоров`я від вибухонебезпечних предметів від 10.07.2024 № 184-МС; довідка медико-соціальної експертної комісії від 01.11.2023 № 12 ААГ № 508294; витяг з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством ВР-002731203; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про відкриття кримінального провадження стосовно факту одержання постраждалою особою ушкоджень здоров`я від вибухонебезпечних предметів від 31.10.2023 №0000293. 13.03.2025 за результатами розгляду вказаних документів, міжвідомча комісія прийняла рішення № 3/ІІІ/22/1, яким відмовила позивачеві в установлені факту одержання ушкодження здоров`я від вибухонебезпечних предметів 12.03.2022 внаслідок проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України відповідно до підпункту 2 пункту 7 Порядку, оскільки ушкодження здоров`я від вибухонебезпечних предметів отримане не в період і не на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України. Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням звернувся до суду з даним позовом.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786, затверджений новий Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, який набрав чинності 20.03.2025. Згідно з діючим Переліком № 376 Білозерська селищна територіальна громада з 10.03.2022 по 11.11.2022 також належала до територій, окупованих російською федерацією. Таким чином, як станом на момент прийняття оскаржуваного рішення міжвідомчою комісією відповідно до Переліку № 309 так і станом на сьогоднішній день відповідно до Переліку № 376 місце отримання Позивачем ушкодження здоров`я 12.03.2022 належало до тимчасово окупованих російською федерацією територій, у зв`язку з чим міжвідомча комісія відповідно до абзацу п`ятого пункту 3 Порядку № 306 не могла встановити факт встановлення зв`язку інвалідності з пораненнями чи іншими ушкодженнями здоров`я від вибухонебезпечних предметів. Відтак, виходячи із змісту позовної заяви, позивач самостійно із власного переконання, невірно трактуючи чинне законодавство, відносить територію с. Таврійське, Херсонської області (Білозерська селищна територіальна громада) до переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких проводились заходи для забезпечення оборони України, не враховуючи, що на момент виникнення спірних правовідносин відповідна територія починаючи з 10.03.2022 по 11.11.2022 знаходилась в окупації, що на думку позивача, є підставою для встановлення ОСОБА_1 факту одержання ушкодження здоров`я від боєприпасів 12.03.2022 на території проведення заходів для забезпечення оборони України, що суперечить нормам чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, відзив на позовну заяву, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: 12.03.2022 рф здійснено обстріл с. Таврійське, Білозерська ТГ, Херсонського району, Херсонської області внаслідок чого було пошкоджено будинок від прямого влучання за адресою: АДРЕСА_2 . В результаті вказаного обстрілу ОСОБА_1 , отримав поранення, що не заперечується учасниками процесу.

Відповідно до висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи № 184-МС (на підставі постанови помічника начальника Управління - начальника 3 відділення СВ УСБУ в Херсонській області Суптелі А. В. від 13.06.2024) встановлено, що у позивача наявні поранення, які виникли 12.03.2022 внаслідок мінно-вибухової травми.

Позивач звернувся Міжвідомчої комісії з питань встановлення факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових предметів на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Міністерства у справах ветеранів України із заявою про встановлення факту поранення, яке заявник отримав від вогнепального поранення боєприпасів і військового озброєння на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та надання статусу особи з інвалідність внаслідок війни.

На засіданні Міжвідомчої комісії розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення від 13.03.2025 № 3/ІІІ/22/1 про відмову в установлені факту одержання ушкодження здоров`я від вибухонебезпечних предметів 12.03.2022 внаслідок проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України відповідно до підпункту 2 пункту 7 Порядку, оскільки ушкодження здоров`я від вибухонебезпечних предметів отримане не в період і не на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України.

Вважаючи протиправним вказане рішення Міжвідомчої комісії, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон України від 22.10.1993 №3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон №3551-ХІІ, в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 7 Закону №3551-ХІІ до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних, серед іншого, від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях до 1 грудня 2014 року, з 1 грудня 2014 року до 24 лютого 2022 року - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, з 24 лютого 2022 року - на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Зв`язок інвалідності з пораненням чи іншим ушкодженням здоров`я, отриманим особами, зазначеними в цьому пункті, встановлюється для повнолітніх осіб - за висновком медико-соціальної експертизи, для осіб віком до 18 років - лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З огляду на це, право на отримання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни виникає також у осіб з інвалідністю внаслідок, зокрема, поранень від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння з 24 лютого 2022 року, одержаних на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Отже наведеною нормою законодавець пов`язав право особи на отримання відповідного статусу з датою, територією та причиною одержання поранення, тобто у сукупності всіх наведених обставин.

Відповідно до абз. 6 пункту 4 частини 2 статті 7 Закону №3551-ХІІ Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 25.04.2018 №306, якою затверджено Порядок встановлення зв`язку інвалідності з пораненнями чи іншими ушкодженнями здоров`я.

Так, вказаним Порядком визначено процедуру встановлення зв`язку інвалідності з пораненнями чи іншими ушкодженнями здоров`я, одержаними особами від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння (далі - ушкодження здоров`я від боєприпасів), зокрема з 24 лютого 2022 р. - на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Відповідно до абзаців 3, 5 пункту 3 Порядку №306 населений пункт належить до території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, у разі розташування в межах територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, інформація про які міститься в переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженому Мінреінтеграції.

Якщо ушкодження здоров`я від вибухонебезпечних предметів сталося на території населеного пункту, розташованій в межах тимчасово окупованих Російською Федерацією територій, факт встановлення зв`язку інвалідності з пораненнями чи іншими ушкодженнями здоров`я від вибухонебезпечних предметів не встановлюється.

Згідно із абзацами 1, 4, 5, 6 пункту 4 Порядку №306 рішення про встановлення факту одержання постраждалою особою ушкоджень здоров`я від вибухонебезпечних предметів на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, приймається міжвідомчою комісією.

Положення про міжвідомчу комісію та її склад затверджуються Мінветеранів. До складу міжвідомчої комісії входять представники Мінветеранів, по одному представнику від Мін`юсту, МОЗ, Мінреінтеграції, Національної поліції, ДСНС, а також СБУ (за згодою). До роботи міжвідомчої комісії можуть залучатися фахівці інших державних органів та представники громадських об`єднань (за згодою).

Засідання міжвідомчої комісії вважається правоможним, якщо на ньому присутні більше половини її членів.

Рішення міжвідомчої комісії приймається відкритим голосуванням простою більшістю голосів членів міжвідомчої комісії, присутніх на засіданні.

Відповідно до пункту 5 Порядку №306 для встановлення факту одержання ушкодження здоров`я від вибухонебезпечних предметів на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, постраждала особа, її законний представник або уповноважена особа надсилають Мінветеранів заяву за формою згідно з додатком 1 у паперовій формі, зокрема засобами поштового зв`язку, або в електронній формі на офіційну адресу електронної пошти Мінветеранів. За малолітніх чи неповнолітніх дітей таку заяву подає один з батьків, опікун, піклувальник або інший законний представник.

До заяви додаються копії таких документів:

документа, що посвідчує особу заявника, а у разі подання документів законним представником або уповноваженою особою - документа, що посвідчує особу постраждалої особи, а також документа, який надає повноваження законному представнику або уповноваженій особі представляти таку особу, оформленого відповідно до законодавства (для осіб віком до 14 років - свідоцтва про народження);

документа, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті громадянина України;

висновку судово-медичної експертизи, що засвідчує факт отримання поранень чи інших ушкоджень здоров`я від вибухонебезпечних предметів;

довідки медико-соціальної експертної комісії або висновку лікарсько-консультативної комісії лікувально-профілактичного закладу про встановлення особі віком до 18 років категорії дитина з інвалідністю;

витягу з інформаційно-аналітичної системи Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством (повний) (для осіб, які досягли 14-річного віку);

витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про відкриття кримінального провадження стосовно факту одержання постраждалою особою ушкоджень здоров`я від вибухонебезпечних предметів та/або інших документів, які підтверджують залучення особи до кримінального провадження як потерпілої;

інших документів (за наявності), які можуть засвідчити одержання постраждалою особою ушкоджень здоров`я від вибухонебезпечних предметів на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, заходів, необхідних для забезпечення оборони України.

Пунктом 6 Порядку №306 визначено, що Міжвідомча комісія розглядає заяву та додані до неї документи, надсилає необхідні запити за підписом її голови (відповіді на запити надаються підприємствами, установами та організаціями у 14-денний строк з дня надходження запиту міжвідомчої комісії, якщо інше не передбачено порядками надання відповідної інформації), у разі потреби уточнює інформацію про постраждалу особу, стосовно якої подано заяву, і в місячний строк з дня надходження заяви та доданих до неї документів ухвалює рішення про встановлення факту (відмову у встановленні факту) одержання постраждалою особою ушкоджень здоров`я від вибухонебезпечних предметів на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, за формою згідно з додатком 2.

Ухвалене міжвідомчою комісією рішення протягом трьох робочих днів з дати його ухвалення надсилається заявнику на адресу, зазначену в заяві.

Відповідно до пункту 7 Порядку №306 підставами для відмови у встановленні факту одержання постраждалою особою ушкоджень здоров`я від вибухонебезпечних предметів на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, є:

1) поранення чи інші ушкодження здоров`я, що є наслідком:

вчинення постраждалою особою кримінального або адміністративного правопорушення;

вчинення постраждалою особою дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю;

учинення щодо постраждалої особи кримінального правопорушення з корисливих або інших особистих мотивів цивільними особами, не залученими до безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, заходах, необхідних для забезпечення оборони України;

2) отримання ушкодження здоров`я від вибухонебезпечних предметів не в період і не на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, заходів, необхідних для забезпечення оборони України;

3) наявність обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України або злочину проти громадської безпеки, миру, безпеки людства, міжнародного правопорядку, судимість за яким не знята і не погашена в установленому законом порядку;

4) виявлення факту підроблення документів або подання недостовірної інформації про ушкодження здоров`я від вибухонебезпечних предметів;

5) відсутність документів, що містять підтвердження факту одержання постраждалою особою ушкоджень здоров`я від вибухонебезпечних предметів внаслідок проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, заходів, необхідних для забезпечення оборони України;

6) наявність прийнятого уповноваженим органом (особою) рішення про відсутність складу правопорушення в кримінальному провадженні за фактом одержання постраждалою особою ушкодження здоров`я від вибухонебезпечних предметів;

7) перебування особи, яка одержала ушкодження здоров`я від вибухонебезпечних предметів, у складі збройних формувань Російської Федерації, окупаційної адміністрації Російської Федерації, інших незаконних збройних формувань.

Отже, зі змісту положень підпункту 2 пункту 7 та абзацу 5 пункту 3 Порядку №306 слідує, що міжвідомча комісія відмовляє у встановленні факту одержання постраждалою особою ушкоджень здоров`я у разі, коли отримання ушкодження здоров`я від вибухонебезпечних предметів не в період і не на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, заходів, необхідних для забезпечення оборони України.

Якщо ушкодження здоров`я від вибухонебезпечних предметів сталося на території населеного пункту, розташованій в межах тимчасово окупованих Російською Федерацією територій, факт встановлення зв`язку інвалідності з пораненнями чи іншими ушкодженнями здоров`я від вибухонебезпечних предметів не встановлюється.

Судом встановлено, що позивачу відмовлено у встановленні факту одержання поранення (ушкодження здоров`я) від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння з підстав підпункту 2 пункту 7 Порядку №306, оскільки ушкодження здоров`я від вибухонебезпечних предметів отримане не в період і не на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню відповідача, суд враховує, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ затверджено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 23.12.2022 за №1668/39004 (далі - Наказ №309).

У вказаному переліку вказано території, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф та період проведення таких дій.

Територія Білозерської селищної територіальної громади в період з 10.03.2022 по 11.11.2022 віднесено до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України.

Як вже було встановлено судом, вибухові травми позивач отримав на території с.Таврійське 12.03.2022 (Білозерська селищна територіальна громада), яка відповідно до Переліку, у вказаний період була тимчасово окупована рф.

Зазначене також зазначено у переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі Перелік № 376), який набрав чинності 20.03.2025, затверджений Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786.

Таким чином, чинним законодавством не передбачено встановлення факту зв`язку інвалідності з пораненнями чи іншими ушкодженнями здоров`я від вибухонебезпечних предметів для постраждалих на територіях, які були окуповані на момент ушкодження здоров`я.

Суд зазначає, що норма абзацу 5 пункту 3 Порядку №309 не визнавалась нечинною та протиправною, також вказана норма не визнавалась неконституційною.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що рішення Міжвідомчої комісії з питань встановлення факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових предметів на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Міністерства у справах ветеранів України від 13.03.2025 № 3/ІІІ/22/1 є правомірним.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства у справах ветеранів в особі Міжвідомчої комісії з питань встановлення факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових предметів на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів ( АДРЕСА_3 , ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Беручи до уваги інтенсивність роботи та об`єктивні умови її здійснення, зокрема перебої електропостачання і тривалість повітряних тривог, знаходження судді на лікарняному текст рішення складено та підписано суддею 11.02.2026 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка

.