Справа № 420/3277/26
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3277/26
У Х В А Л А

10 лютого 2026 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянувши в порядку письмового провадження заяву про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач-1) та Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ВЛК РТЦКтаСП, відповідач-2), в якому просить:

визнати протиправною та скасувати постанову ВЛК, оформлену протоколом ВЛК 20226-0130-1246-0591-2 від 30.01.2026 року, щодо визнання придатним до військової служби ОСОБА_1 ;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити відомості: про проходження ОСОБА_1 ВЛК оформлену протоколом ВЛК 20226-0130-1246-0591-2 від 30.01.2026 та відомості щодо придатності ОСОБА_1 до військової служби з реєстру Оберіг та особистої картки військовозобов`язаного ОСОБА_1 ; про постановку ОСОБА_1 на військовий облік 06.02.2026.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку як військовозобов`язаний, є опікуном недієздатної особи - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , інваліда дитинства 2 групи, що дає йому право на відстрочку відповідно до п.10 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Позивач стверджує, що 30.01.2026 ОСОБА_1 схопили невідомі особи без розпізнавальних знаків, що приховували обличчя, у дворі будинку за місцем мешкання, насильно кинули у цивільний автомобіль та привезли на територію ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою АДРЕСА_1 , звідки його не випускали співробітники ІНФОРМАЦІЯ_5 . У ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 звернувся до канцелярії, а потім до юриста із заявою про оформлення відстрочки від мобілізації у зв`язку з тим, що він є опікуном недієздатної особи - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , інваліда дитинства 2 групи, надавши всі необхідні документи. У відповідь почув протиправну відмову у прийняті заяви. ОСОБА_1 не направлявся на проходження медичного огляду за відповідним рішенням керівника ТЦК та СП на підставі направлення, що передбачено Положенням про військово-лікарську експертизу в ЗСУ, затверджену наказом МОУ №402 від 14.08.2008 р.(далі - Положення), Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560. Через не проведення медичного огляду не була заведена та заповнена картка обстеження та медичного огляду (додаток 13 Положення). ОСОБА_1 в супереч встановленого порядку не оглядався хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Також в супереч п.3.4. глави 3 Положення, перед оглядом не проведено загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту "В" (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту "С" (апії-НСУ), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (КШ); не визначена група крові та резус-належність, не проведено обов`язкового виміру внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор. ОСОБА_1 за допомогою застосунку Резерв + сформував витяг військово-облікових даних, згідно яких з`явилась інформація про проходження військово-лікарської комісії від 30.01.2026 та відповідної постанови про придатність до військової служби: " ІНФОРМАЦІЯ_6 , дата взяття на облік 06.02.2026 р. Дата ВЛК 30.01.2026, Номер протоколу ВЛК НОМЕР_1 , Постанова ВЛК Придатний." Позивач вважає, що при проведенні військово-лікарської комісії були допущені грубі порушення процедури проведення позивачем та здійснення фальсифікації документів, які пов`язані з ВЛК, постановкою на облік, а також протиправність рішення про придатність до військової служби. Таким чином, посадові особи відповідачів 30.01.2026 без проведення щодо позивача медичного огляду ВЛК протиправно склали довідку військово-лікарської комісії, згідно якої ОСОБА_1 було визнано придатним до військової служби, та поставлено на облік як військовозобов`язаного.

Одночасно з позовом позивач подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову , в якій просить :

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7

- заборонити службовим (посадовим) особам ІНФОРМАЦІЯ_5 , в тому числі ІНФОРМАЦІЯ_5 чи військових частини МОУ вчиняти будь-які дій, пов`язані з мобілізацією та призовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на військову службу по мобілізації до моменту набрання законної сили рішенням у судовій справі .

Заява обґрунтована тим, що позбавлення позивача свободи є протиправною; також є протиправною відмова прийняти заяву щодо оформлення відстрочки за наявності підстав для її оформлення та не прийняття відповідного рішення, оскаржуване рішення щодо придатності до служби, оформлене протоколом ВЛК 20226-0130-1246-0591-2 від 30.01.2026 року, без проведення самої процедури ВЛК є очевидно протиправним. У заяві про вжиття заходів забезпечення позову позивач також вказує про те, що є опікуном недієздатної особи - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , інваліда дитинства 2 групи, розвиток якого відповідає 9-и річної дитини. Позбавлення позивача свободи та можлива мобілізація порушить права ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , інваліда дитинства 2 групи на утримання і догляд, завдає та завдасть йому сильну психологічну травму, яка може погіршити стан його здоров`я. Також вважає, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до продовження вчинення відповідачами протиправних дій щодо продовження протиправного позбавлення свободи, мобілізації, і як наслідок змінить статус позивача із знятого з військового обліку на військовослужбовця і це унеможливить реалізацію права на відстрочку, а також виконання рішення суду. І навіть у такому випадку, відповідачі не досягнуть своєї протиправної мети, оскільки відповідно до абз.15 п.3 ч.12 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" позивач має право на звільнення, але це призведе до неефективності судового захисту та нових справ з представниками держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву позивача про забезпечення позову, суд виходить з наведених нижче міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Види забезпечення позову визначені ст. 151 КАС.

Згідно з частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Ч. 3 ст. 151 КАС визначені види забезпечення позову, застосування яких не допускається.

Порядок розгляду заяви про забезпечення позову визначений нормами ст. 154 КАС.

Згідно з ч. 5 ст. 151 КАС про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

За Рекомендацією № R(89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Водночас заходи забезпечення мають бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з правовими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Тому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи неможливість виконання рішення суду або ефективного захисту та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся чи має намір звернутися до суду, або про очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач посилається на очевидну протиправність постанови ВЛК РТЦК, а також про те, що вона явно суперечить вимогам закону. Разом з тим, будь-яких ознак, які поза обґрунтованим сумнівом свідчать про очевидну протиправність постанови ВЛК, на етапі відкриття провадження у справі суд не виявив. Перевірка протиправності дій відповідача щодо проведення медичного огляду є обов`язком суду під час вирішення справи по суті. На час розгляду заяви про забезпечення позову суд не має достатніх підстав надавати правову оцінку діям ВЛК до ухвалення рішення по суті .

Такий вид забезпечення позову, як заборона службовим (посадовим) особам ІНФОРМАЦІЯ_5 , в тому числі ІНФОРМАЦІЯ_5 чи військових частини МОУ вчиняти будь-які дій, пов`язані з мобілізацією та призовом ОСОБА_1 , на військову службу, не є співмірним з позовними вимогами.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 151 КАСУ не допускається забезпечення позову шляхом: зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Заявник стверджує, що він, на його думку, має право на відстрочку від мобілізації та не підлягає мобілізації взагалі. Але в поданому позові позивач не оскаржує дії РТЦКтаСП щодо проведення його мобілізації або відмови в наданні відстрочки від мобілізації як опікуну недієздатної особи.

Щодо вимоги заявника про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_8 звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , то вона також не підлягає задоволенню, оскільки такого виду забезпечення позову ст. 151 КАСУ не передбачає.

Проаналізувавши доводи ОСОБА_1 , викладені у в заяві про забезпечення позову, та надані суду документи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 152, 153, 154, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали складений і підписаний суддею 10.02.2026.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА