Справа № 160/7457/19
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 лютого 2026 року Справа №160/7457/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виконання судового рішення у справі №160/7457/19,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та рішень, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року розглянуто справу №160/7457/19 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та перерахунок ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 11.08.2017, виходячи з розміру пенсії, отримуваної померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 годувальником ОСОБА_2 на момент смерті, з врахуванням постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16.05.2015 у справі № 212/10875/14-а про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 починаючи з 22.03.2012 із застосуванням довідки від 21.11.2005 №190, та виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованими та фактично отриманими сумами пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

07 серпня 2020 року вказане рішення суду набрало законної сили.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року встановлено судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року у справі №160/7457/19.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду 04 березня 2020 року у справі №160/7457/19. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області новий строк подання звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року у справі №160/7457/19 протягом двох місяців з дня отримання копії цієї ухвали суду.

11 лютого 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано звіт про виконання рішення суду у справі №160/7457/19, що надійшов від відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач зазначає, що пенсія годувальника ОСОБА_2 на 11.08.2017 із застосуванням довідки від 21.11.2005 № 190 склала 10740,00 грн (копія рішення 94 від 06.01.2018 додається до відзиву).

Пенсія по втраті годувальника з 01.06.2025 складає 5483,88 грн, де: 5370,00 грн розмір пенсії по втраті годувальника (10740,00 грн х 50 %); 113,88 грн щомісячна компенсація непрацездатному члену сім`ї за втрату годувальника через Чорнобильську катастрофу п.4 постанови КМУ № 112. Пенсійну справу ОСОБА_1 приведено у відповідність з 01.06.2025. Позивача листом від 08.07.2025 за № 30297-22208/П-01/8-0400/25 було належним чином повідомлено про приведення пенсійної справи у відповідність та зменшення розміру пенсії у червні 2025 року. Головним управлінням проведено коригування, пенсія приведена у відповідність, що в результаті, призвело до зменшення розрахункової величини пенсії позивача. Утримання та відрахування з пенсії ОСОБА_1 не здійснюються. Виправлення органом Пенсійного фонду помилки, внаслідок якої позивачу була призначена пенсія у більшому розмірі, ніж належало, та приведення розміру пенсії у відповідності із вимогами чинного законодавства не можна вважати порушенням права позивача на пенсійне забезпечення.

Вирішуючи питання про прийняття звіту суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

За ч. 2 ст. 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.

Зміст змісту свідчить про неповне врахування відповідачем висновків суду.

Так, рішенням суду фактично зобов`язано відповідача обчислити позивачу пенсію виходячи з пенсії годувальника. При цьому прямо визначено порядок визначення пенсії годувальника:

1) отримувана на момент смерті;

2) та з урахуванням постанови районного суду про перерахунок пенсії годувальника з 22.03.2012 із застосуванням довідки від 21.11.2005 №190.

Таким чином, пенсія позивача має обчислюватися виходячи з пенсії годувальника на момент смерті та із застосуванням довідки від 21.11.2005 №190.

Суд при встановленні судового контролю витребував у відповідача відомості: конкретно вказати чи враховується на дату подання пояснень вищевказана довідка від 21.11.2005 року №190 при визначенні пенсії ОСОБА_2 та, відповідно, ОСОБА_1 .

На це у попередньому звіті відповідач повідомив: у пункті 64 рішення суду від 04.03.2020 № 160/7457/19 зазначено здійснити нарахування та перерахунок ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 11.08.2017, виходячи з розміру пенсії, отримуваної померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 годувальником ОСОБА_2 на момент смерті, з врахуванням постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16.05.2015 у справі № 212/10875/14-а про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 починаючи з 22.03.2012 із застосуванням довідки від 21.11.2005 № 190, та виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованими та фактично отриманими сумами пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Перерахунок пенсії згідно з рішенням суду проведено 23.10.2020. Пенсія у зв`язку з втратою годувальника повинна була бути встановлена в розмірі 5370,00 грн, оскільки, за матеріалами пенсійної справи померлого ОСОБА_2 , розмір пенсійної виплати годувальника на момент смерті становив 10740,00 грн. Рішенням суду не передбачене збільшення розміру пенсії при подальших змінах у законодавстві.

Таким чином, відповідач не вказав конкретно чи враховується відповідна довідка при визначенні пенсії годувальника, з якої і обчислюється пенсія позивача.

Натомість, відповідач надав відповідь загального характеру, яка свідчить, що така довідка не враховується.

Суд констатує, що така поведінка відповідача свідчить про невиконання рішення суду.

Відповідач не вказав яка конкретно норма законодавства, в т.ч. зміненого, передбачає вчинення ним відповідних дій. За відсутності такого обґрунтування не можливо зробити висновок ані про виконання відповідачем рішення суду, ані про виникнення, наприклад, нових правовідносин.

Водночас, в наявності наступні відомості: в квітні 2025 року пенсія позивача по втраті годувальника складала 71933,10 грн, а вже 01.06.2025 року - 5370,00.

В листі відповідача від 08.07.2025 року №30297-22208/П-01/8-0400/25, на який відповідач посилається у звіті та який і зумовив звернення позивача до суду, вказано, що пeнciя годувальника ОСОБА_2 на 11.08.2017 із застосуванням довідки вiд 21.11.2005 №190 склала 10740,00 грн.

Водночас, в рішенні суду в даній справі міститься зобов`язання обчислювати пенсію позивача «виходячи з розміру пенсії, отримуваної померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ». У описовій частині рішення суду встановлено, що: « 18. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 08.04.2017 (т.1 а.с.18, т.2 а.с.49)».

Отже, годувальник помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак відповідач прямо зазначає, що обчислює розмір пенсії годувальника «станом на 11.08.2017 року», тобто станом на дату, що настала через 4 місяці після його смерті.

Розумні пояснення такого правозастосування не наведені.

Більш того, таке правозастосування прямо суперечить резолютивній частині рішення суду в частині зобов`язання обчислювати позивачу пенсію, зокрема, «виходячи з розміру пенсії, отримуваної померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 годувальником ОСОБА_2 на момент смерті».

Отже, дата, станом на яку має братися пенсія годувальника, є визначена рішенням суду 08.04.2017 року. Застосування будь-якої іншої дати свідчить про невиконання зобов`язання, накладеного рішенням суду та є підставою для застосування судом заходів впливу.

Відповідач повинен виконати рішення наступним чином:

1) визначити розмір пенсії годувальника ОСОБА_2 на момент смерті (тобто, виключно станом на 08.04.2017 року);

2) при визначення розміру пенсії обов`язково необхідно здійснювати такі обчислення «з врахуванням постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16.05.2015 у справі № 212/10875/14-а», тобто «із застосуванням довідки від 21.11.2005 №190».

Визначення розміру пенсії годувальника станом на іншу дату або неврахування постанови суду (та відповідної довідки) свідчить про невиконання рішення суду.

В даній справі відповідач безпосередньо вказує, що визначає розмір пенсії годувальника станом не на дату смерті, тобто визнає, що не виконує рішення суду належним чином. Також відповідач тричі не надав до суду пояснення та докази обчислення пенсії годувальника з урахуванням відповідної постанови суду (та відповідної довідки).

Отже, відповідач свідомо не виконує рішення суду, при цьому йдеться не про ту частину рішення суду, яка передбачає здійснення виплат та, як наслідок, не залежить від відповідача. Натомість йдеться саме про «нематеріальну» частину саме вчинення дій, які залежать виключно від волі відповідача.

У звіті відповідач згадує приписи частини 3 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо виявлення недостовірних даних. Водночас, змістовне пояснення щодо того, які саме недостовірні дані виявлені відповідач не наводить.

Також у звіті відповідач вказує: «Виправлення органом Пенсійного фонду помилки, внаслідок якої позивачу була призначена пенсія у більшому розмірі, ніж належало, та приведення розміру пенсії у відповідності із вимогами чинного законодавства не можна вважати порушенням права позивача на пенсійне забезпечення». Водночас, в чому полягає зміст такої помилки, хто і коли її здійснив та чому вона впливає на розмір пенсії позивача відповідач не обґрунтував.

З цих підстав звіт відповідача не підлягає прийняттю.

Згідно ч. 2, 3 ст. 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Оскільки поведінка відповідача в даній справі має недобросовісний характер та зводиться до висловлення абстрактних тверджень щодо конкретних обставин справи, а також до визнання невиконання рішення суду, наявні правові підстави для вирішення питання про накладення на керівника відповідача штрафу за невиконання рішення суду.

З урахуванням відмови у прийнятті поданого звіту суд звертає увагу відповідача, що безальтернативним є вирішення питання про накладення на нього штрафу, в зв`язку з чим останній має право заявити клопотання про звільнення від його сплати або про зменшення його розміру. Зважаючи на обставини виконання рішення суду та інші обставини справи доцільним є встановлення відповідачу строку для подання такого клопотання відповідно до строку для подання нового звіту.

Також наявні правові підстави для витребування від відповідача відомостей, необхідних для накладення штрафу.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 254, 256, 295, 382-382-3 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року у справі №160/7457/19.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області новий строк подання звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року у справі №160/7457/19 протягом 30 днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області строк для подання клопотання про зменшення розміру штрафу або звільнення від його сплати протягом 20 днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.

Витребувати від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відомості, разом з підтверджуючими документами, про керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, необхідні для розгляду питання про накладення штрафу за невиконання рішення суду: прізвище, ім`я, по-батькові та код РНОКПП.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко