Справа № 308/1914/26
Суддя: Чепка В. В.
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/1914/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Чепка В.В., ознайомившись з адміністративною справою з заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.09.2025 № 2579-1, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно із ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

При ознайомлені з матеріалами позовної заяви та доданих до неї документів, судом встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст.160, 161 КАС України.

Так, всупереч вимогам ст. 160 КАС України, позивачем подано документ, який містить назву заява про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, хоч з контексту заяви вбачається, що позивач зазначає про звернення до суду з позоввною заявою.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст.171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

З огляду на викладене, позивачу необхідно усунути вказані недоліки.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

При цьому, відповідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні (ч. 3 ст. 121 КАС України).

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як вбачається з матеріалів позову, ОСОБА_1 оскаржує постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.09.2025 №2579-1, тобто звернувся до суду з позовом (04.02.2026) після закінчення передбаченого законом строку звернення до суду, при цьому заявив клопотання про поновлення пропущеного строку. Проте доказів поважності причин його пропуску суду не надав.

Так, до заяви не додано доказів того, коли саме ОСОБА_1 дізнався про наявність оскаржуваної постанови.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку звернення до суду позивач зазначає, що йому стало відомо про наявність оскаржуваної постанови тільки 21 січня 2026 після відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на банківські рахунки, про що дізнався після повідомлення дружини про несписання регулярного платежу з його банківської картки для оплати щомісячних послуг, після авторизації в мобільному застосунку «Дія» позивач отримав доступ до постанов державного виконавця, а саме: 1. постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 79998240 від 14.01.2026 року; 2. постанови про стягнення виконавчого збору; 3. постанови про визначення мінімальних витрат виконавчого провадження; 4. постанови про арешт коштів боржника. Водночас зазначає, що вищевказані постанови державного виконавця не містили жодної інформації щодо фактичних підстав накладення штрафу, суті інкримінованого адміністративного правопорушення або обставин його вчинення, а лише формально зазначали, що виконавче провадження відкрито на підставі постанови відповідача № 2579-1 від 23.09.2025 року. Таким чином, навіть після отримання інформації про відкриття виконавчого провадження позивач не був обізнаний зі змістом оскаржуваної постанови відповідача, не знав, за які саме дії його притягнуто до адміністративної відповідальності, та був позбавлений можливості реалізувати гарантоване законом право на судове оскарження.

З огляду на наведене позивач просить поновити строк на оскарження постанови.

Проте, як вбачається з позовної заяви, в день винесення постанови 23.09.2025 позивач перебував в ІНФОРМАЦІЯ_2 , також на постанові міститься відмітка про те, що гр. ОСОБА_1 від отримання копії постанови відмовився.

День, коли особа дізналася про порушення свого права - це підтверджений належними та допустимими доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів (Постанова ВС від 19 грудня 2022 року у справі №420/13281/20).

Відповідно до положень ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Суд зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводити ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною 1 статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Згідно з вимогами ч. 6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову не тільки заяву про поновлення цього строку але й докази поважності причин його пропуску.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (Постанова ВС від 03.10.2019 року по справі №577/3931/16-а).

Таким чином, наведені позивачем підстави поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом без надання будь яких доказів суду, слід визнати неповажними.

Відповідно до ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з наведеним, враховуючи вимоги ст. 123, 169 КАС України, суд зазначає, що позивачу необхідно усунути недоліки та подати до суду позовну заяву з усуненими недоліками та з дотриманням вимог ст.160, 161 КАС України.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 46, 160-161, 169, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачеві право протягом десяти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені недоліки, шляхом подання заяви з додержанням вимог, встановлених ст. 160, 161 КАС України.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області В. В. Чепка