Справа № 400/11483/25
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 р. № 400/11483/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брагар В.С., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаВідділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті, вул. Космонавтів, 61,м. Миколаїв,54056,
провизнання протиправними та скасування постанов від 26.08.2025 № ОПШ 047566, № ОПШ 047567,

До Миколаївського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) та просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорт №ОПШ 047566 від 26.08.2025 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 гривень;

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорт №ОПШ 047567 від 26.08.2025 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 51 000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач всупереч нормам законодавства наклав стягнення на власника транспортного засобу, хоча перевізником відповідно до товарно-транспортної накладної №15 від 07 серпня 2025 року, вказано фермерське господарство Конвалія, . Ця інформація щодо перевізника ФГ Конвалія вказана і в актах серії ОАВ 003133 та ОАР 038747, складених 07 серпня 2025 року старшим державним інспектором відділу державного нагляду(контролю) у Миколаївській області Віталієм Шепетковським. Відтак, спірні постанови є протиправними, тому позивач просить їх скасувати.

Позовна заява залишалась без руху ухвалою від 24.10.2025 року.

Ухвалою від 28.10.2025 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що під час проведення перевірки транспортного засобу було встановлено, що його власником є ОСОБА_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а відповідно до наданої водієм під час перевірки товарно-транспортної накладної від 07.08.2025 року № 15 автомобільним перевізником є ФГ "КОНВАЛІЯ". Конешний С.Б є керівником ФГ "КОНВАЛІЯ". Доводи та твердження позивача не підтверджують факту порушення Укртрансбезпекою законодавства про автомобільний транспорт, а постанова про застосування адміністративно господарського штрафу від 26 серпня 2025 року № ОПШ 047566 та постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 26 серпня 2025 року № ОПШ 047567 є правомірними та такими, що відповідають вимогам законодавства України, а відтак не підлягають скасуванню.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.08.2025 року посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області під час проведення рейдової перевірки на підставі направлення на перевірку було перевірено транспортний засіб КАМАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 .

За результатами перевірки складено акт від 07.08.2025 року № 038747, в якому зафіксовано порушення вимог статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 22.5 постанови КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, перевищення вагових норм повної маси транспортного засобу при проїзді дороги місцевого значення 40,00 т. при дозволених 24,00 т., перевищення становить 60,00 %, а також перевізник не забезпечив водія тахокартою за 07.08.2025 року або роздруківкою даних з цифрового тахографа, транспортний засіб не обладнано тахографом.

На підставі висновків акту відповідач виніс постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 26 серпня 2025 року № ОПШ 047566 та постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 26 серпня 2025 року № ОПШ 047567.

Вважаючи протиправною вищезазначену постанову, звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положенням про Державну службі України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади. Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно з частинами першою-другою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

В контексті належного установлення автомобільного перевізника, щодо якого проводиться перевірка, варто виходити з того, що у кожному такому випадку уповноважений контролюючий орган зобов`язаний встановити, а особа, транспортний засіб якої перевіряється, зобов`язана надати документи, які містять беззаперечну інформацію щодо предмета такої перевірки, зокрема інформацію про автомобільного перевізника.

Основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію.

Вимогами статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільний перевізник повинен, зокрема:

виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;

забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;

забезпечувати безпеку дорожнього руху.

Закон України «Про автомобільний транспорт» регламентує також загальні положення щодо перевезення пасажирів (глава 7 цього Закону), загальні положення щодо перевезення вантажів (глава 8 цього Закону), положення про міжнародні перевезення пасажирів і вантажів (розділ ІV цього Закону).

Розділом V Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено відповідальність перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідальність на підставі ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" при перевезенні вантажу покладається на перевізника.

Приписами пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту та зв`язку № 363 від 14 жовтня1997 року, визначено:

Перевізник - фізична або юридична особа суб`єкт господарювання, який надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Отже, правила перевезення вантажів автомобільним транспортом України, а також постанова Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 року №207, якою затверджено Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні визначають, що товарно-транспортна накладна (ТТН) обов`язково повинна оформлятися, якщо перевезення вантажу здійснюється автомобільним транспортом на договірних умовах.

Інформація про позивача, як автомобільного перевізника не була зазначена у товарно-транспортній накладній від 07.08.2025 року № 15, якою оформлено перевезення вантажу. У вказаній товарно-транспортній накладній перевізником зазначено ФГ "Конвалія".

Натомість, відповідальність застосована до позивача, який є власником ТЗ, а не до перевізника ФГ "Конвалія", як передбачено ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Також, до суд надано договір позички № 1 від 05.01.2017 року та акт приймання передачі від 05.01.2017 року до договору позички № 1, згідно яких транспортний засіб КАМАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 передано позивачем у користування ФГ «Конвалія».

Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена частини першої статті 60 Закону № 2344-III, застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників/користувачів транспортного засобу, яким перевозиться вантаж. Автомобільний перевізник має використовувати транспортний засіб для перевезення вантажу на законних підставах. Проте автомобільним перевізником є той, хто за умовами договору (із замовником) про перевезення вантажу надає відповідну послугу (статті 33, 50 Закону № 2344-III), а не власник/користувач транспортного засобу.

У постановах Верховного Суду від 22.02.2023 у справі № 240/22448/20, від 06.07.2022 у справі № 560/514/22, суд констатує, що положення статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовуються виключно до автомобільного перевізника і не можуть бути застосовані до особи, яка не є учасником правовідносин, щодо яких компетентним органом проводиться перевірка дотримання законодавства про автомобільний транспорт.

Така позиція є сталою та послідовною і неодноразово зазначалась у постановах Верховного Суду у справах цієї категорії.

З огляду на зазначене, посадові особи Укртрансбезпеки повинні забезпечити відповідні вимоги Закону України «Про автомобільний транспорт» про те, що понести відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт повинен дійсний автомобільний перевізник, тобто особа, яка в момент перевірки здійснювала автомобільне перевезення, при цьому була зобов`язана дотримуватись вимог указаного Закону і, серед іншого, забезпечити водія (та/або іншу уповноважену особу, присутню при перевірці) відповідною документацією, яка є необхідною для повното та всебічного встановлення усіх обставин, які були предметом перевірки.

Неправильне визначення Укртрансбезпекою дійсного автомобільного перевізника та застосування адміністративної відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт до особи, яка не здійснювала спірного автомобільного перевезення є самостійною підставою для висновку про протиправність оспореної постанови та її скасування.

Обов`язок із встановлення дійсного автомобільного перевізника має Укртрансбезпека, яка, у випадку встановлення порушення законодавства про автомобільний транспорт, зобов`язана притягнути до адміністративної відповідальності лише винну в указаних порушеннях особу. При цьому притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не була в момент перевізника автомобільним перевізником є недопустимою, а тягар наслідків у такому випадку несе компетентний контролюючий орган Укртрансбезпека.

Аналогічна позиція висловлена у постанові ВС 22 лютого 2023 року у справі №240/22448/20 та від 22 грудня 2021 року у справі №420/3371/21. від 06.07.2023 по справі № 640/39442/21, від 28.12.2023 по справі № 300/4673/22.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, відповідач під час належного розгляду по суті справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт зобов`язаний був установити особу автомобільного перевізника, яка має нести відповідальність за абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», чого не здійснив.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів суду належними та допустимими засобами доказування, що спірна постанова є правомірною, тому позов належить задовольнити.

Судовий збір розподіляється відповідно до ст.139 КАС України та підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Космонавтів, 61,м. Миколаїв, 54056, ідентифікаційний код 39816845) про визнання протиправними та скасування постанов від 26.08.2025 № ОПШ 047566, № ОПШ 047567, задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056, ) №ОПШ 047566 від 26.08.2025 року про застосування до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 гривень.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056, ) №ОПШ 047567 від 26.08.2025 року про застосування до ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) адміністративно-господарського штрафу в сумі 51 000 гривень.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Космонавтів, 61,м. Миколаїв,54056, ідентифікаційний код 39816845) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. С. Брагар