Справа № 200/9213/25
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року Справа№200/9213/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2025 року до Донецького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому з урахуванням уточненої заяви просить:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не зарахування ОСОБА_1 до загального страхового стажу періодів роботи з 05.08.1991 по 09.09.1994 та з 12.09.1994 по 31.03.1999 згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_1 та не проведення у зв`язку з цим перерахунку та виплати пенсії, починаючи з 25.05.2025;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоди роботи з 05.08.1991 по 09.09.1994 та з 12.09.1994 по 31.03.1999 згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_1 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 25.05.2025.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV. Проте, при призначенні пенсії до страхового стажу не зараховано періоди її роботи з 05.08.1991 по 09.09.1994 та з 12.09.1994 по 31.03.1999 згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_1 .

На думку позивача, відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу вказані періоди її роботи, оскільки вони підтверджені записами трудової книжки. У зв`язку з чим позивач звернулася до суду із даним позовом.

15 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи, про що постановлена відповідна ухвала. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

08 січня 2025 року від представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшов відзив на позов, в якому останній зазначив, що 08.11.2024 ОСОБА_1 звернулася з анкетою про автоматичне призначення пенсії, на яку надано коментар оператора «наявний страховий стаж (29 років 3 місяці 21 день) недостатній для призначення пенсії (мінімальний стаж 31 рік).

До страхового стажу не зараховано страховий стаж згідно трудової книжки, оскільки вбачається виправлення в даті народження.

З урахуванням наведеного, представник відповідача вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Судом залучено до участі у справі № 200/9213/25 як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, про що постановлена ухвала від 20 січня 2026 року.

28 січня 2026 року від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшов відзив на позов, в якому останній зазначив, що ОСОБА_1 09.12.2024 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком. За принципом екстериторіальності заява від 09.12.2024 розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області.

При обчисленні страхового стажу періоди трудової діяльності з 05.08.1991 по 09.09.1994, з 12.09.1994 по 31.03.1999 відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 не зараховано, оскільки у графі 2 розділу «Дата, число, місяць, рік» (запис № 7 та запис № 9) наявні виправлення в датах прийняття на роботу, що не завірені належним чином, чим порушено вимоги Інструкції № 162 та №58.

З урахуванням наведеного, представник відповідача вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, про що свідчить копія паспорту громадянина України.

04 вересня 2024 року позивач звернулася із заявою про призначення пенсії за віком. Вказана заява опрацьована Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області за екстериторіальним принцом.

За результатами розгляду вказаної заяви позивачу призначено пенсію за віком згідно Закону № 1058-ІV з 05 грудня 2024 року.

З розрахунку стажу вбачається, що при призначанні пенсії позивачу не зараховано до страхового стажу періоди роботи з 05.08.1991 року до 09.09.1994 року, з 12.09.1994 року до 31.03.1999 року.

Рішення щодо не зарахування вказаних періодів до страхового стажу не приймалося.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

На підставі частини 1 статті 44 Закону № 1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі Закон № 1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно статті 56 Закону України № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

У відповідності до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що у відповідності до записів у трудовій книжці позивача наявні записи про роботу з 05.08.1991 року до 09.09.1994 року, з 12.09.1994 року до 31.03.1999 року.

Всі перелічені записи в трудовій книжці позивача внесені на підставі наказів з зазначенням їх номеру та дати, а також засвідчені печаткою.

Суд зазначає, що відповідачем не враховані положення п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствам, установах, організаціях, затверджена 20.06.1974 року ДК СРСР по праці і соціальним питанням, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи, заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу.

Суд звертає увагу, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 30 вересня 2021 року у справі №300/860/17.

Отже, належними та допустимими доказами, а саме трудовою книжкою підтверджується, що ОСОБА_1 має право на зарахування до страхового стажу періодів роботи з 05.08.1991 року до 09.09.1994 року, з 12.09.1994 року до 31.03.1999 року.

Разом з цим, вирішуючи питання про визначення належного органу Пенсійного фонду для перерахунку пенсії суд зазначає наступне.

Згідно пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, (далі - Порядок 22-1) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1) засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено, що структурний підрозділ органу, що призначає пенсію є саме Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії саме Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не здійснювало розгляд заяви позивача про призначення пенсії, не приймало відповідного рішення, відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Позовна вимога про зобов`язання виплатити заборгованість з пенсії після перерахунку не підлягає задоволенню як така, що є передчасною.

Вказаний висновок ґрунтується на тому, що на час розгляду справи Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області ще не здійснював позивачу перерахунок пенсії з урахуванням спірних періодів та, як наслідок, не визначав конкретної суми заборгованості після такого перерахунку. Спірні правовідносини виникли у зв`язку з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи. При цьому, перерахунок пенсії належить до повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за принципом екстериторіальності, а фактичну виплату має здійснювати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місцезнаходження: вул. Крицак Валентини, буд. 6, м. Херсон, 73036, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 05.08.1991 року до 09.09.1994 року, з 12.09.1994 року до 31.03.1999 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 25 травня 2025 року із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 05.08.1991 року до 09.09.1994 року, з 12.09.1994 року до 31.03.1999 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 800 (вісімсот) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Лазарєв