Справа № 620/13476/25
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року м.Чернігів Справа № 620/13476/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопота С.Л.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та просить наступне.

1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області відносно зарахування Позивачу вислуги років за період служби в Державній кримінально- виконавчій службі України, з 15.08.2017 року по 29.11.2024 року, що у календарному обчисленні становить: 07 (сім) років 03 (три) місяці 13 (тринадцять) днів, у пільговому обчисленні становить: 08 (вісім) років 01 (один) місяць 16 (шістнадцять) днів.

2. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області зарахувати Позивачу до стажу служби в Національній поліції України наявну вислугу років за період служби в Державній кримінально-виконавчій службі України, з 15.08.2017 року по 29.11.2024 року, що у календарному обчисленні становить: 07 (сім) років 03 (три) місяці 13 (тринадцять) днів, у пільговому обчисленні становить: 08 (вісім) років 01 (один) місяць 16 (шістнадцять) днів.

Ухвалою судді від 22.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

Відповідачем подано відзив на позов, у якому останній позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує таке.

ОСОБА_1 (надалі-Позивача) - старший лейтенант поліції, проходить службу в Національній поліції України з 01.12.2024 року і по теперішній час (наказ ГУНП в Чернігівській області від 03.12.2024 року № 648 о/с).

З 01.07.2025 Позивач перебуває на посаді інспектора сектору ювенальної превенції відділу взаємодії з громадянами Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області.

Позивач у листопаді 2025 року звернувся до Відповідача із заявою про включення до її стажу роботи служби в поліції період проходження навчання та служби в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Листом від 18.11.2025 року, ГУНП в Чернігівській області повідомило, що уважно розглянуло рапорт Позивача від 03.11.2025 року. Додатково зазначено, що періоди служби (роботи), які зараховуються до стажу служби в Національній поліції, визначені статтею 78 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.20І5 року № 580- VIII (зі змінами).

Відповідно до особової справи Позивач проходив навчання та службу в Державній кримінально-виконавчій службі України. Згідно зі статтею 78 Закону, даний орган не входить до пере)'iky тих, служба в яких зараховується до стажу служби в поліції. Також Позивачем не надано будь-яких рішень судів, що набрали законної сили, щодо зобов`язання зарахування періоду проходження служби у вищезазначеному органі до стажу служби в поліції.

Отож, Відповідач не має правових підстав включити до стажу служби Позивача в поліції період його проходження навчання та служби в ДКВС України.

Не погодившись з цим, Позивачка звернулась до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 02 липня 2015 року №580-УІІІ «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VlII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону №580-У1ІІ служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

У свою чергу, приписами статті 78 Закону №580-VIII передбачено, що стяж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частиною другою статті 78 Закону №580-УІІІ визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших . військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

У той же час, відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України від 11 липня 2003 року №1129-!Удо законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

При цьому, частина п`ята статті 23 Закону України від 23 червня 2005 року №2713-ІУ «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» передбачає, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Системний аналіз вище наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що фактично законодавець поширив дію усіх норм, які урегульовують порядок і умови проходження служби працівниками міліції та органів внутрішніх справ, а в подальшому - .поліцейськими, на працівників кримінально-виконавчої служби.

У даному випадку, сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-ІУ.

Згідно із преамбулою зазначеного Статуту його дія поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Крім того, частиною першою статті 6 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» закріплено, що Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Таким чином, на позивача, як і на інших працівників кримінально-виконавчої служби (окрім тих, на яких розповсюджується дія Закону України «Про державну службу»), під час проходження ними служби в період, що досліджується, розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому - поліції, в тому числі й дія статей 22, 23 Закону України «Про міліцію» та відповідні норми Закону України «Про Національну поліцію», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів - УРСР від 29 липня 1991 року...№114, Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.

Тобто, всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.

Як наслідок, служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України (Державної пенітенціарної служби) має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у своїй постанові від 20.10.2022 у справі № 160/11127/20, та підтримана також Верховним Судом у постанові від 01.03.2023 у справі №240/30024/21.

Аналізуючи повноваження, завдання та функції відповідних органів, Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року в справі №826/16143/18, у якій склалися подібні правовідносини, дійшов висновків про те. що і податкова міліція, і відповідні підрозділи поліції здійснюють оперативно-розшукову. кримінально-процесуальну та охоронну функції. Відповідно, також вбачається тотожність правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в органах податкової міліції, оскільки визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувались та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.

Тобто, служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України прирівнюється до служби в органах внутрішніх справ України оскільки здійснювалась вона в порядку, установленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

У відповідності до копії трудової книжки Позивача НОМЕР_1 від 19.06.2021 року, вбачається, що 15.08.2017 року, Позивача прийнято на службу в Державну кримінально-виконавчу службу України (наказ Академії ДПтс від 22.07.2017 року № 252/ОД).

Згідно наказу № 1038/ОС від 27.11.2024 року, про звільнення ОСОБА_2 , вбачається, що 29.11.2024 року, старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_2 , (Д-015660), старшого інспектора відділу кадрового забезпечення та виховної роботи Пенітенціарної академії України, звільнено відповідно до ст. 23 ЗУ «Про ДКВСУ», пункту 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 ЗУ «Про Національну поліції».

Вислуга років Позивача на день звільнення становить:

- у календарному обчисленні: 07 (сім) років 03 (три) місяці 13 (тринадцять) днів;

- у пільговому обчисленні: 08 (вісім) років 01 (один) місяць 16 (шістнадцять) днів.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», Державна кримінально-виконавча служба України здійснює правозастосовні та правоохоронні функції.

Також, відповідно до п. 5 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», на осіб рядового і начальницького складу кримінально - виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок та умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп. 2 п. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію», вислуга років Державної кримінально-виконавчої служби України може бути зарахована до вислуги років Національної поліції України в частині інших військових формувань, в зв`язку з тим, що на неї законодавством покладаються правозахисні та правоохоронні функції та відповідно до абзацу 3 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 (зі змінами та доповненнями) «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплат пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, зараховується вислуга в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній кримінально-виконавчій службі, податковій міліції та на посадах начальницького і рядового складу.

Служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України прирівнюється до служби в органах внутрішніх справ України, оскільки здійснювалась вона в порядку, установленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

На підставі викладеного, необхідно дійти висновку, що бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області є протиправною відносно зарахування вислуги років Позивача за період служби в Державній кримінально-виконавчій службі України, з 15.08.2017 року по 29.11.2024 року, що у календарному обчисленні: 07 (сім) років 03 (три) місяці 13 (тринадцять) днів; у пільговому обчисленні: 08 (вісім) років 01 (один) місяць 16 (шістнадцять) днів.

А отже, слід зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області зарахувати Позивачу до стажу служби в Національній поліції України наявну вислугу років за період служби в Державній кримінально-виконавчій службі України, з 15.08.20217 року по 29.11.2024 року, що у календарному обчисленні: 07 (сім) років 03 (три) місяці 13 (тринадцять) днів; у пільговому обчисленні: 08 (вісім) років 01 (один) місяць 16 (шістнадцять) днів.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (пр-т Перемоги, 74, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14000) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області відносно зарахування ОСОБА_1 вислуги років за період служби в Державній кримінально- виконавчій службі України, з 15.08.2017 року по 29.11.2024 року, що у календарному обчисленні становить: 07 (сім) років 03 (три) місяці 13 (тринадцять) днів; у пільговому обчисленні становить: 08 (вісім) років 01 (один) місяць 16 (шістнадцять) днів.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в Національній поліції України наявну вислугу років за період служби в Державній кримінально-виконавчій службі України, з 15.08.2017 року по 29.11.2024 року, що у календарному обчисленні становить: 07 (сім) років 03 (три) місяці 13 (тринадцять) днів; у пільговому обчисленні становить: 08 (вісім) років 01 (один) місяць 16 (шістнадцять) днів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 11 лютого 2026 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ