Справа № 990/31/25
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 лютого 2026 року

м. Київ

справа №990/31/25

адміністративне провадження №П/990/31/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючого судді - Загороднюка А.Г.,

суддів: Желєзного І.В., Мацедонської В.Е., Білак М.В., Соколова В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Клименка В.В.,

представника позивача Трохимчука О.І.,

представниці відповідача Пантюхової Л. Р.,

представника Служби безпеки України Яновського А.В.,

розглянувши клопотання Служби безпеки України про поновлення пропущеного процесуального строку та приєднання доказів до матеріалів справи № 990/31/25 за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Ради національної безпеки і оборони України та Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування в частині Указу Президента України, визнання протиправною бездіяльності,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Верховного Суду як суду першої інстанції перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Ради національної безпеки і оборони України та Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування в частині Указу Президента України, визнання протиправною бездіяльності.

20 листопада 2025 року до Верховного Суду від представника Служби безпеки України надійшло клопотання, у якому він просить поновити процесуальний строк для подання до суду доказів та приєднати до матеріалів справи №990/31/25: лист Головного слідчого управління Національної поліції України № від 05 листопада 2025 року, відсканований том № 1 кримінального провадження № 0000455 на 182 арк, відсканований том № 2 кримінального провадження № 0000455 на 213 арк.

На обґрунтування клопотання зазначено, що під час розгляду судової справи Службою безпеки України скеровано лист від 06 жовтня 2024 року № 16/1731/ДСК-в до Головного слідчого управління Національної поліції України щодо надання копій матеріалів досудового розслідування № 0000455.

Відповідно до листа Головного слідчого управління Національної поліції України від 05 листопада 2025 року № Службою безпеки України отримало матеріали кримінального провадження №0000455, а також матеріали виділеного з нього окремого провадження №00002267.

Серед доказів, що подаються разом із клопотанням, наявний протокол огляду веб-ресурсу, складений у рамках кримінального провадження № 0000455, протокол огляду веб-ресурсів, складений у межах кримінального провадження № 0000455, протокол допиту свідка ОСОБА_2 від 15 листопада 2024 року, складений у межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000455.

Зазначені докази підтверджують обставини, що мають безпосереднє значення для оцінки правомірності застосування санкцій до ОСОБА_1 , оскільки свідчать про наявність у ОСОБА_1 фактичної присутності та інтересів на території рф, його зв`язок із юрисдикцією держави-агресора, а також про ризики впливу на господарську діяльність українських суб`єктів з території рф.

Оскільки зазначені документи є складовою матеріалів кримінального провадження та отримані Службою безпеки України лише після їх надання компетентним органом у відповідь на відповідний запит, Служба безпеки України не мала можливості надати ці докази раніше, що є поважною причиною пропуску строку для його подання.

26 січня 2026 року до Верховного Суду від представника ОСОБА_1 надійшли заперечення на клопотання Служби безпеки України про поновлення пропущеного процесуального строку та приєднання доказів до матеріалів справи № 990/31/25, в якому він просить відмовити у задоволенні клопотання Служби безпеки України.

Заперечення обґрунтовані тим, що доводи Служби безпеки України на неможливість своєчасного подання доказів у зв`язку з отриманням матеріалів кримінального провадження лише після їх надання компетентним органом не є поважною причиною пропуску процесуального строку. Крім того, Служба безпеки України вказує на звернення до Головного слідчого управління Національної поліції України з відповідним листом 06 жовтня 2024 року, однак із листа цього органу від 05 листопада 2025 року № вбачається, що таке звернення було направлено не 06 жовтня 2024 року, а 06 жовтня 2025 року, тобто через 10 місяців після відкриття провадження у справі № 990/31/25. Докази, які Служба безпеки України просить приєднати до матеріалів справи, не входять до предмета доказування у справі.

06 лютого 2026 року до Верховного Суду від представника Служби безпеки України надійшла відповідь на заперечення представника Наумця І.В., в якій він просить відхилити заперечення представника позивача та задовольнити клопотання Служби безпеки України про поновлення пропущеного процесуального строку та приєднання доказів до матеріалів справи № 990/31/25.

Представником Служби безпеки України у відповіді зазначено, що твердження представника позивача про звернення Служби безпеки України до Головного слідчого управління Національної поліції України лише через десять місяців після відкриття провадження у справі не відповідає дійсності, оскільки перший запит № 16/230/ДСК-в щодо надання матеріалів кримінального провадження № 0000455 було скеровано 10 лютого 2025 року. Надалі, 16 квітня 2025 року, через систему «Електронний суд» подано письмові пояснення з доданням матеріалів, що перебували у розпорядженні органу досудового розслідування на той момент. У зв`язку з продовженням розслідування та зміною обсягу матеріалів, після отримання інформації про повідомлення ОСОБА_1 про підозру 06 жовтня 2025 року було негайно направлено повторний запит, а після одержання матеріалів подано заявлене клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку та приєднання доказів. Таким чином, Служба безпеки України діяла послідовно та без зволікань, а неподання частини доказів раніше було зумовлене тим, що вони перебували у володінні іншого органу досудового розслідування. Водночас у клопотанні допущено технічну описку щодо року звернення до Головного слідчого управління Національної поліції України, замість фактичного 2025 року помилково зазначено 2024 рік. Твердження представника позивача про те, що матеріали кримінального провадження не стосуються предмета доказування у цій справі є також помилковими, оскільки у справах цієї категорії встановлюється не лише дотримання процедури застосування санкцій, а й наявність та актуальність загроз, які стали підставою для їх запровадження. Отримані матеріали кримінального провадження підтверджують збереження зв`язків та фактичної активності позивача, у тому числі на території держави-агресора; свідчать про те, що застосовані санкції не досягли повного нейтралізуючого ефекту; мають значення для оцінки пропорційності та обґрунтованості санкцій як правового інструменту.

У судовому засіданні 09 лютого 2026 року Суд поставив на обговорення клопотання Служби безпеки України про поновлення пропущеного процесуального строку та приєднання доказів до матеріалів справи.

Представник Служби безпеки України клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому мотивів.

Представник позивача підтримав подані заперечення проти клопотання Служби безпеки України.

Представник відповідача підтримав клопотання Служби безпеки України.

Проаналізувавши доводи клопотання, дослідивши подані на його підтвердження матеріали та заслухавши позиції учасників справи, Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання з огляду на таке.

До основних засад (принципів) адміністративного судочинства, згідно з пунктами 4, 5, 9 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), належать, зокрема: змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; обов`язковість судового рішення; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з частиною першою, абзацами першим, другим частини другої, частиною четвертою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

За правилами частин першої, третьої статті 79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Представник Служби безпеки України наполягав на тому, що надані ним докази (документи) мають безпосереднє значення для оцінки правомірності оцінки застосування санкцій до позивача та мають враховуватися Судом при ухваленні рішення у цій справі, оскільки без цього неможливо повно, об`єктивно і всебічно з`ясувати всі обставини справи, ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до частини першої статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Статтею 121 КАС України врегульовано питання поновлення та продовження процесуальних строків.

Так, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Отже, законодавством регламентовано право суду поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом.

Враховуючи поважність вказаних представником Служби безпеки України причин невчасного подання доказів у справі у підтвердження правомірності своїх дій та прийнятого рішення, Суд уважає за можливе продовжити Службі безпеки України строк для подання доказів та приєднати такі докази до матеріалів справи.

Надані Службою безпеки України документи будуть оцінені на стадії розгляду справи по суті під час з`ясування обставин справи та дослідження доказів із заслуховуванням думки всіх учасників справи.

На підставі наведеного та керуючись статтями 2, 9, 77, 79, 121, 243, 248, 256 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково клопотання Служби безпеки України про поновлення пропущеного процесуального строку та приєднання доказів до матеріалів справи № 990/31/25.

Продовжити Службі безпеки України процесуальний строк на подання доказів у цій справі та приєднати до матеріалів справи:

- лист Головного слідчого управління Національної поліції України № від 05 листопада 2025 року;

- відсканований том № 1 кримінального провадження № 0000455 на 182 арк;

- відсканований том № 2 кримінального провадження № 0000455 на 213 арк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 10 лютого 2026 року.

___________________

___________________

___________________

___________________

___________________

А.Г. Загороднюк

І.В. Желєзний

В.Е. Мацедонська

М.В. Білак

В.М. Соколов

Судді Верховного Суду