Справа № 360/34/26
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

11 лютого 2026 рокум. ДніпроСправа № 360/34/26

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду на розгляді перебуває справа за позовом Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області (далі позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі відповідач), у якому позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви від 20 січня 2026 року б/н, просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 26 грудня 2025 року про стягнення з Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області штрафу на користь держави у розмірі 5100,00 грн, винесену начальником Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пихоніною Маргаритою Володимирівною, у виконавчому провадженні ВП № 75442999 при примусовому виконанні виконавчого листа у справі № 360/165/23, виданого Луганським окружним адміністративним судом 21 травня 2024 року.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що до його електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС надійшла постанова про накладення штрафу від 26 грудня 2025 року (вхідний реєстраційний номер № Вх № 139 від 29 грудня 2025 року), винесена начальником Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пихоніною Маргаритою Володимирівною у виконавчому провадженні ВП № 75442999 при примусовому виконанні виконавчого листа у справі № 360/165/23, виданого Луганським окружним адміністративним судом 21 травня 2024 року. Зазначеною постановою державного виконавця за невиконання рішення суду на відповідача накладений штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.

Відповідач із вищевказаною постановою про накладення штрафу повністю не згоден, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з такого.

Луганський окружний адміністративний суд рішенням від 12 грудня 2023 року у справі № 360/165/23, яке набрало законної сили 12 січня 2024 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнив повністю:

визнав протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Луганські області щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у відповідності до приписів постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, за період з 24 лютого 2022 року до 20 вересня 2022 року у розмірі до 30000,00 грн пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць;

зобов`язав Територіальне управління Служби судової охорони у Луганській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, за період з 24 лютого 2022 року до 20 вересня 2022 року у розмірі до 30000,00 грн пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

На виконання вказаного рішення суду відповідач здійснив нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі -Постанова № 168), за період з 24 лютого 2022 року до 7 вересня 2022 року в загальному розмірі 199357,14 грн, а саме: за 5 днів лютого 2022 року 5357,14 грн, за 31 день березня 2022 року 30000,00 грн, за 25 днів квітня 2022 року 25000,00 грн, за 31 день травня 2022 року 30000,00 грн, за 30 днів червня 2022 року 30000,00 грн, за 31 день липня 2022 року 30000,00 грн, за 31 день серпня 2022 року 30000,00 грн, за 19 днів вересня 2022 року 19000,00 грн.

Потреба в коштах на виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за рішенням суду від 12 грудня 2023 року у справі № 360/165/23 склала 235241,43 грн, у тому числі: додаткова винагорода 199357,14 грн, компенсація ПДФО 35884,29 грн. Факт нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди за рішенням суду підтверджується розрахунком потреби в коштах на виплату співробітнику ТУ ССО у Луганській області (3 категорія) додаткової винагороди на період дії воєнного стану з 24 лютого 2022 року до 19 вересня 2022 року (відповідно до рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року № 360/165/23).

Водночас, станом на цей час такі виплати непрофінансовані розпорядником коштів вищого рівня, що не є виною відповідача.

Позивач наголошує на тому, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Позивач вжив заходів з метою належного виконання рішення суду, втім затримка у виплаті коштів зумовлена не його бездіяльністю, а відсутністю належного асигнування, що не належить до компетенції позивача.

Зважаючи на вищевикладене, резюмує позивач, відсутність коштів на виплату заборгованості за судовим рішенням, тобто відсутність відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин.

З урахуванням викладеного, позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України позовну заяву з додатками, уточнену позовну заяву з додатками та ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі отримав в електронному кабінеті 21 січня 2026 року, 21 січня 2026 року та 26 січня 2026 року відповідно, а судом повідомлення про доставлення електронних документів до Електронного кабінету отримані 21 січня 2026 року, 21 січня 2026 року та 27 січня 2026 року відповідно, про що свідчать довідки про доставку електронного документа за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Електронного кабінету учасника процесу.

Правом подати відзив на позовну заяву Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не скористався.

Відповідно до положень частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Луганський окружний адміністративний суд ухвалою від 12 січня 2026 року відмовив Територіальному управлінню Служби судової охорони у Луганській області у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі та залишив без руху позовну заяву.

Суд своєю ухвалою від 26 січня 2026 року відкрив провадження у справі, справу призначив до розгляду у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи) на 11 лютого 2026 року, із зазначенням, що справа розглядатиметься з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлених статтями 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Дослідивши матеріали справи в електронній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

Луганський окружний адміністративний суд рішенням від 12 грудня 2023 року у справі № 360/165/23 позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнив повністю:

визнав протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у відповідності до приписів постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 24 лютого 2022 року по 20 вересня 2022 року у розмірі до 30000 гривень пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць;

зобов`язав Територіальне управління Служби судової охорони у Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, за період з 24 лютого 2022 року по 20 вересня 2022 року у розмірі до 30000 гривень пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

21 травня 2024 року Луганським окружним адміністративним судом позивачу у справі № 360/165/23 видано виконавчий лист про зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, за період з 24 лютого 2022 року по 20 вересня 2022 року у розмірі до 30000 гривень пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 18 червня 2024 року постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 3 липня 2024 року ВП № 75442999 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 21 травня 2024 року у справі № 360/165/23, про зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, за період з 24 лютого 2022 року по 20 вересня 2022 року у розмірі до 30000 гривень пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

На виконання постанови заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 3 липня 2024 року ВП № 75442999 про відкриття виконавчого провадження Територіальне управління Служби судової охорони у Луганській області листом від 15 липня 2024 року № 43.06-270 повідомило державного виконавця про неможливість виконання судового рішення в частині виплати нарахованої заборгованості з огляду на те, що станом на 15 липня 2024 року розпорядником бюджетних коштів вищого рівня Службою судової охорони боржнику не відкриті додаткові бюджетні асигнування за КПКВ 0501150 по КЕКВ 2800 та на відповідному реєстраційному рахунку Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області відсутні грошові кошти. Виплата ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24 лютого 2022 року до 20 вересня 2022 року у розмірі до 30000,00 грн пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць, буде здійснена боржником після виділення відповідних коштів для виконання рішень судів з Державного бюджету України, про що державного виконавця буде повідомлено невідкладно у письмовому вигляді.

Аналогічні за містом відповіді боржник надавав на вимоги державного виконавця листами від 14 березня 2025 року № 43.06-36 та від 19 грудня 2025 року № 43.06-170.

На виконання судового рішення у справі № 360/165/23 відповідач склав розрахунок потреби у коштах на виплату співробітнику Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області (3 категорія) додаткової винагороди на період дії воєнного стану з 24 лютого 2022 року до 20 вересня 2022 року (згідно із рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року у справі № 360/165/23), відповідно до якого нарахував сержанту Служби судової охорони ОСОБА_1 додаткову винагороду за 5 днів лютого 2022 року у розмірі 5357,14 грн, за 31 день березня 2022 року у розмірі 30000,00 грн, за 25 днів квітня 2022 року у розмірі 25000,00 грн, за 31 день травня 2022 року у розмірі 30000,00 грн, за 30 днів червня 2022 року у розмірі 30000,00 грн, за 31 день липень 2022 року у розмірі 30000,00 грн, за 31 серпня 2022 року у розмірі 30000,00 грн, за 19 днів вересня 2022 року у розмірі 19000,00 грн, а всього 199357,14 грн.

Територіальним управлінням Служби судової охорони у Луганській області складені доповідні записки від 27 травня 2024 року № 46.07-143/ССО, від 5 липня 2024 року № 43.07-174/ССО, від 8 листопада 2024 року № 46.07-245/ССО та листи від 15 грудня 2023 року № 43.07-195/ССО, від 13 березня 2025 року № 43.07-53/ССО, від 16 травня 2025 року № 43.07-114/ССО, від 11 червня 2025 року № 43.07-132/ССО, від 1 липня 2025 року № 43.07-154/ССО, від 8 серпня 2025 року № 43.07-180/ССО, від 29 серпня 2025 року № 43.07-194/ССО, від 1 жовтня 2025 року № 43.07-224/ССО, від 4 листопада 2025 року № 43.07-251/ССО, від 1 грудня 2025 року № 43.07-278/ССО на ім`я Голови Служби судової охорони про потребу в коштах та виділення кошторисних призначень та асигнувань на виконання рішення у справі № 360/165/23.

Зокрема додатком до доповідних записок від 27 травня 2024 року № 46.07-143/ССО, від 5 липня 2024 року № 43.07-174/ССО та листів від 15 грудня 2023 року № 43.07-195/ССО, від 13 березня 2025 року № 43.07-53/ССО є Розрахунок потреби у коштах на виплату співробітнику Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області (3 категорія) додаткової винагороди на період дії воєнного стану з 24 лютого 2022 року до 20 вересня 2022 року (згідно із рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року у справі № 360/165/23).

Додатком до доповідної записки від 8 листопада 2024 року № 46.07-245/ССО та листів від 16 травня 2025 року № 43.07-114/ССО, від 11 червня 2025 року № 43.07-132/ССО, від 01 липня 2025 року № 43.07-154/ССО, від 8 серпня 2025 року № 43.07-180/ССО, від 29 серпня 2025 року № 43.07-194/ССО, від 1 жовтня 2025 року № 43.07-224/ССО, від 4 листопада 2025 року № 43.07-251/ССО, від 1 грудня 2025 року № 43.07-278/ССО є Інформація про потребу в коштах на виконання рішень судів щодо задоволення позовів співробітників Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області, у тому числі з виплати їм додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», станом на 15 травня 2025 року, на 11 червня 2025 року, на 1 липня 2025 року, на 8 серпня 2025 року, на 29 серпня 2025 року, на 1 жовтня 2025 року, на 1 листопада 2025 року, на 1 грудня 2025 року відповідно.

Під порядковими №№ 37, 35, 37, 37, 37, 37, 37, 37, 37 Інформації про потребу в коштах на виконання рішень судів щодо задоволення позовів співробітників Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області, у тому числі з виплати їм додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», станом на 15 травня 2025 року, на 11 червня 2025 року, на 1 липня 2025 року, на 8 серпня 2025 року, на 29 серпня 2025 року, на 1 жовтня 2025 року, на 1 листопада 2025 року, на 1 грудня 2025 року відповідно значиться рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/165/23, дата набрання рішенням законної сили 12 січня 2024 року, ПІБ співробітника ОСОБА_1 , залишок до сплати 263842,03 грн, до сплати згідно з рішенням суду 235241,43 грн, виконавчий збір / витрати на виконавче провадження 28600,60 грн.

Постановою начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26 грудня 2025 року ВП № 75442999 за невиконання рішення суду на Територіальне управління Служби судової охорони у Луганській області на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф у розмірі 5100,00 грн.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2025 року № 517 «Деякі питання міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції» серед іншого перейменовано Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції на Сумське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України.

Згідно із пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2025 року № 517 «Деякі питання міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції» серед іншого утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції: Харківське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України.

Відповідно до постанови в. о. начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 8 січня 2026 року ВП № 75442999 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 21 травня 2024 року у справі № 360/165/23, про зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, за період з 24 лютого 2022 року по 20 вересня 2022 року у розмірі до 30000 гривень пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць, передано до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 9 січня 2026 року ВП № 75442999 прийнято до провадження виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 21 травня 2024 року у справі № 360/165/23, про зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, за період з 24 лютого 2022 року по 20 вересня 2022 року у розмірі до 30000 гривень пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

Отже, станом на час розгляду справи виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, яке є належним відповідачем у цій справі.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано позовні вимоги, суд виходить з такого.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначає стаття 287 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 2 лютого 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

За визначенням статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

У статті 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина п`ята);

за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (абзац перший частини шостої).

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону № 1404-VIII, зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

У статті 75 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

З вищевикладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10 вересня 2019 року у справі № 0840/3476/18, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/22631/17, від 7 листопада 2019 року у справі № 420/70/19 та від 22 квітня 2021 року у справі № 1440/2242/18.

Судом встановлено, що Територіальним управлінням Служби судової охорони у Луганській області рішення суду у справі № 360/165/23 у встановлений державним виконавцем строк повністю не виконано. Невиконаним залишилось рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 нарахованої додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24 лютого 2022 року до 7 вересня 2022 року у загальному розмірі 199357,14 грн.

Як зазначає позивач, часткове невиконання рішення суду сталося з незалежних від нього причин, а саме через відсутність фінансування виплат розпорядником вищого рівня Службою судової охорони.

Суд переконаний, що невиконання судового рішення в частини виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 405/3663/13-а (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 71834551).

Зважаючи на вищевикладене, суд погоджується з твердженнями позивача, що відсутність коштів на виплату заборгованості за судовим рішенням, тобто відсутність відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин.

Зважаючи на відсутність фінансування Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області на виконання рішення суду у справі № 360/165/23, суд уважає, що у відповідача відсутні підстави для накладення на боржника штрафу за невиконання рішення без поважних причин.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова державного виконавця носить протиправний характер та підлягає скасуванню.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, обраний позивачем спосіб судового захисту відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, внаслідок чого позовні вимоги потрібно задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позовні вимоги носять майновий характер і позов підлягає задоволенню повністю, на користь позивача, який у спірних правовідносинах не є суб`єктом владних повноважень, необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 2662,40 грн.

Ураховуючи те, що Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України є структурним підрозділом Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, яке, у свою чергу, є юридичною особою, судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 2662,40 грн необхідно стягнути саме за рахунок бюджетних асигнувань Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 241-246, 250, 268, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області (ідентифікаційний код 43441202, місцезнаходження: вул. Миру, буд. 34, м. Рубіжне, Луганська область, 93010) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місцезнаходження: вул. Ярослава Мудрого, буд. 26, м. Харків, Харківська область, 61024) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26 грудня 2025 року ВП № 75442999 про накладення штрафу за невиконання рішення суду на Територіальне управління Служби судової охорони у Луганській області у розмірі 5100,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (ідентифікаційний код 45752470, місцезнаходження: вул. Ярослава Мудрого, буд. 26, м. Харків, Харківська область, 61024) на користь Територіального управління Служби судової охорони у Луганській області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 287 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.І. Чернявська