Справа № 460/1812/25
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2026 року м. РівнеСправа №460/1812/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративної справи за позовом:

ОСОБА_1
доДепартаменту соціальної політики Рівненської міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради (далі відповідач-1), у якому просить:

визнати протиправними дії відповідача-1 щодо ненарахування та невиплати позивачу допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за заявою від 10.07.2024;

зобов`язати відповідача-1 нарахувати та виплатити позивачу допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам за заявою від 10.07.2024 у розмірі, передбаченому для працездатних осіб, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332.

Позов обґрунтований тим, що позивач є внутрішньо переміщеною особою. Місцем реєстрації позивача та місцем, з якого відбулось переміщення, є м. Маріуполь Донецької області, яке відноситься до території, визначеної Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309. Позивачу на праві власності належить житло у м. Маріуполь, яке зруйноване, через портал «ДІЯ» зареєстрована заявка на відшкодування збитків. Позивач вказав, що він отримував допомогу на проживання ВПО від Луцької міської ради за березень-квітень 2022 року. У травні 2022 року він був взятий на облік як ВПО у м. Рівне. 10.07.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. 07.08.2024 позивач отримав від відповідача лист, в якому було відмовлено у виплаті допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Покликаючись до норм чинного законодавства, позивач доводить, що у нього наявні умови, визначені законом, для отримання спірної допомоги. Вказує, що він належить до вразливих соціальних верств населення, є особою з інвалідністю ІІ групи, внутрішньо переміщеною особою, соціальний захист яких є позитивним зобов`язанням держави та превалює над іншими зобов`язаннями. Відтак, відмова відповідача у наданні позивачу допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам є протиправною та порушує його право на соціальне забезпечення.

Ухвалою від 10.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено строк для подання відповідачем-1 відзиву, а позивачем відповіді на відзив.

Відповідач-1 подав відзив, у якому заперечив проти позовних вимог. Зазначив, що у заяві від 10.07.2024 позивач просив нарахувати та виплатити допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, починаючи з 05.05.2022. Питання щодо нарахування та виплатити позивачу допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, починаючи з 05.05.2022, було предметом розгляду у справі №460/52262/22. Рішенням суду від 17.07.2023 у справі №460/52262/22 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №460/52262/22 від 12.01.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Відповідач-1 зазначив, що позивач як внутрішньо переміщена особа з 26.10.2015 до 12.04.2022 перебував на обліку у АДРЕСА_1 . Також позивач з 27.10.2015 зареєстрований за цією адресою. Реєстрація як внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 в 2015 році здійснювалась відповідно до статті 4 Закону України «Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб». Виплата щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, позивачу здійснювалася з 01.12.2015 до 30.04.2016. Під час проведення верифікації було виявлено, що ОСОБА_1 під час подачі заяви для призначення вищезазначеної допомоги подано недостовірну інформацію, а саме заявник не вказав про наявність депозитного банківського рахунку, сума коштів перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму. У зв`язку з цим виплата допомоги була припинена, а раніше виплачені кошти повернуті. Надалі адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не призначалась. Оскільки ОСОБА_1 станом на 24.02.2022 був облікований як внутрішньо переміщена особа у Рівненській міській територіальній громаді та не отримував щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, то призначити допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам були відсутні законні підстави. Відповідач-1 вважає, що діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що його заява від 10.07.2024 ґрунтується на інших підставах для призначення йому допомоги на проживання ВПО, ніж ті, які були предметом судового розгляду у справі №460/52262/22. Позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити повністю.

У запереченні на відповідь на відзив відповідач-1, покликаючись до п.2 та п. 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332, зазначив, що допомога надається щомісячно з місця звернення до квітня 2022 року включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням. Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30.04.2022 включно, надається починаючи з березня 2022 року. Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 01.03.2022 отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг». Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється. Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24.02.2022 у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, про що і було зазначено у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2024 у справі №460/52262/22. Додатково повідомив, що у відповідності до пункту 3 Порядку №332 (станом на 10.07.2024) з 01.11.2023 для призначення допомоги уповноважена особа подає заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком 5. Оскільки ОСОБА_1 станом на 24.02.2022 був облікований як внутрішньо переміщена особа у Рівненській міській територіальній громаді та не отримував щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, то підстави призначити допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам були відсутні. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

04.11.2025 в підсистемі "Електронний суд" представник відповідача-1 подав клопотання про залучення співвідповідача.

Ухвалою від 24.11.2025 залучено до участі у справі як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач-2). Встановлено строк для подання відповідачем-2 відзиву, а позивачем відповіді на відзив.

Відповідач-2 подав відзив, у якому заперечив проти позовних вимог. Покликаючись до положень постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2025 № 765 «Деякі питання призначення та виплати державних соціальних допомог, соціальних стипендій органами Пенсійного фонду України», зазначив, що на органи Пенсійного фонду України саме з 01.07.2025 покладено повноваження щодо призначення та виплати державних допомог до переліку яких входить допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам. Оскільки на момент передачі функцій Департаментом соціальної політики Рівненської міської ради до ГУ ПФУ в Рівненській області не було призначено виплат позивачу, а також позивач не звертавсь до ГУ ПФУ в Рівненській області для призначення йому допомоги, то у ГУ ПФУ в Рівненській області відсутні відомості щодо позивача. Як вбачається із відповіді Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради від 07.08.2024, позивач звертавсь до суду із позовом про призначення йому грошової допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі, яка має інвалідність ІІ групи в розмірі 3000,00 грн щомісячно та грошової компенсації на відшкодування комунальних витрат особі, яка є наймачем житла, в якому тимчасово проживає внутрішньо переміщена особа, починаючи з 05.05.2022. Враховуючи рішення у справі №460/52262/22, вважає, що ГУ ПФУ в Рівненській області є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки не приймало рішень щодо відмови у призначенні допомоги позивачу, а також позивач не звертавсь до відповідача-2 для призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

У відповіді на відзив відповідача-2 позивач підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити повністю.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи (загальне захворювання), перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду та отримує пенсію по інвалідності.

За змістом довідки від 26.10.2015 №5612-1121 ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання якого АДРЕСА_2 , взятий Департаментом соціальної політики Рівненської міської ради на облік як внутрішньо переміщена особа із зареєстрованим фактичним місцем проживання/перебування по АДРЕСА_1 .

З 27.10.2018 зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Реєстру територіальної громади від 05.09.2024 №2024/010671810.

В лютому 2022 року Луцькою міською радою Волинської області взято на облік ОСОБА_1 як внутрішньо переміщену особу та зареєстровано його фактичне місце проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою від 14.02.2022 №764-.

В травні 2022 року Департаментом соціальної політики Рівненської міської ради взято на облік ОСОБА_1 як внутрішньо переміщену особу та зареєстровано його фактичне місце проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 05.05.2022 №5612-.

10.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити йому допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, починаючи з 05.05.2022.

Листом від 07.08.2024 №Б-5340 Департамент соціальної політики Рівненської міської ради повідомив позивача, що згідно з інформацією з Єдиної інформаційної фази даних про внутрішньо переміщених осіб (далі - ЄІБД ВПО) позивач перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа (далі - ВПО) в Рівненській міській територіальній громаді (далі - РМТГ) з 26.10.2015 по 12.04.2022. Згідно із заявою від 01.12.2015 щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014, призначена з 01.12.2015 по 31.05.2016. По заяві від 12.08.2016 позивачу відмовлено в призначенні допомоги, оскільки на момент звернення у нього на депозитному банківському рахунку були наявні кошти, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. 29.03.2022 позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Допомога з 01.03.2022 йому не призначена, оскільки на момент опрацювання заяви, згідно з ЄІБД ВПО він був знятий з обліку як ВПО в РМТГ 12.04.2022 по причині "вибув в інший район" (м. Луцьк Волинської області). 05.05.2022 позивач повторно звернувся до Департаменту із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи в РМТГ та із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Згідно з нормами Порядку №332 (в редакції, чинній на момент звернення), допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 року, крім осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Оскільки станом на 24.02.2022 позивач не отримував щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, то йому відмовлено в призначенні допомоги з 01.04.2022. Додатково повідомив, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 про визнання протиправною виплати грошової допомоги на бездіяльність Департаменту щодо невиплати грошової допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі, яка має інвалідність ІІ групи, в розмірі 3000 грн, щомісячно, починаючи з 05.05.2022, позивачу відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 12.01.2024. Відтак, відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Вважаючи протиправною поведінку Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради щодо ненарахування та невиплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за заявою від 10.07.2024, а свої права порушеними, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлює Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру (ч. 1).

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи, в розумінні цього Закону, визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті (ч. 2).

Частиною першою статті 2 Закону № 1706-VII визначено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно з положеннями статті 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону (ч. 1).

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (ч. 2).

Відповідно до частини одинадцятої статті 7 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщені особи з територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, з тимчасово окупованої території, а також особи, у яких внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, знищено або пошкоджено (до стану, непридатного для проживання) жиле приміщення, мають право на отримання страхових виплат і соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності, безпосередньо в органах Пенсійного фонду України за фактичним місцем проживання, перебування.

Страхові виплати призначаються за наявності необхідних документів, що підтверджують право на отримання таких виплат, а в разі їх відсутності - на підставі отриманих шляхом електронної інформаційної взаємодії між інформаційно-комунікаційними системами органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій відомостей: про встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності, у тому числі на підставі даних інформаційних ресурсів у сфері реабілітації осіб з інвалідністю; Державного реєстру актів цивільного стану громадян - про народження особи, її походження, укладення шлюбу, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть особи та інших відомостей цього реєстру; реєстру застрахованих осіб та реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування - про працевлаштування, нараховану заробітну плату (дохід), сплату страхових внесків та інших відомостей цих реєстрів; акта розслідування нещасного випадку або акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами; відомчої інформаційної системи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, - про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи; органів реєстрації - про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи; Єдиної державної електронної бази з питань освіти - про навчання; Єдиного реєстру боржників - про заборгованість зі сплати аліментів; Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб - щодо статусу внутрішньо переміщеної особи; Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; податкової звітності за останній звітний період чи за IV квартал 2021 року або річної звітності за 2021 рік у порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України.

Одержання, використання, поширення та зберігання конфіденційних даних, що містяться в інформаційних ресурсах, здійснюються з дотриманням вимог законодавства.

У разі відсутності необхідних відомостей страхові виплати призначаються у мінімальному розмірі, встановленому правлінням Пенсійного фонду України, з подальшим перерахуванням їх сум після надходження документів, що підтверджують право застрахованої особи на їх отримання.

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивач перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа в Рівненській міській територіальній громаді з 26.10.2015 по 12.04.2022. У період з 01.12.2015 по 31.05.2016 йому виплачувалася щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

На час отримання позивачем статусу внутрішньо переміщеної особи вперше (26.10.2015) механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі Порядок №505).

Пунктом 2 Порядку №505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно із пунктом 5 Порядку №505 для призначення грошової допомоги уповноважений представник сім`ї за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, подає складену в довільній формі письмову заяву про надання грошової допомоги та документи, визначені цим пунктом. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII Про правовий режим воєнного стану, Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану продовжувався, воєнний стан діє на даний час.

20.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (в первинній редакції; далі Порядок №332).

При цьому, Порядок №505, який регулював надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, втратив чинність.

Відповідно до п. 1 Порядку №332 цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога).

Пунктом 2 Порядку №332 передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території російською федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

Згідно з п. 3 Порядку №332 допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:

для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;

для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 р. включно, надається починаючи з березня 2022 року.

Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 р. отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг». Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.

Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р. у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин, для отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у відповідності до Порядку № 332 позивачем мало бути дотримано наступних умов:

- станом на 01.03.2022 отримувати щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до Порядку № 505 (для автоматичного призначення); або

- звернутися з відповідною заявою до 30.04.2022; або

- бути облікованим на території, включеній у Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №204-р «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка»», на яке міститься посилання в п.2 Порядку №332, або переміщеним з такої території.

Рівненська область до такого Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка», затвердженого розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №204-р, не входить.

Натомість, місто Маріуполь Донецької області, з якого у 2015 році перемістився позивач, є територією, що належить до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 28.04.2022 №80.

Також відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №204-р (як у первинній редакції, так і в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Донецька область, з якої перемістився позивач, визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка».

Таким чином, позивач перемістився з території, яка відповідає двом умовам, визначеним пунктом 2 Порядку №332: на цій території проводяться бойові дії та ця територія визначена в переліку, затвердженому розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №204-р, а тому позивач належить до кола осіб, що мають право на допомогу відповідно до Порядку №332.

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивач у період березень-квітень 2022 року перебував на обліку у Луцькій територіальній громаді Волинської області як внутрішньо переміщена особа (довідка від 14.02.2022 №764-), де отримував допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, що підтверджується випискою по картковому рахунку, згідно з яким 02.05.2022 здійснено безготівкове зарахування на картковий рахунок позивача в сумі 6000,00 грн з призначенням платежу «Допомога ВПО зг. ПКМУ №332/20.03.2022».

Відтак, за обставин цього спору, позивач був вимушений переселитись з тимчасово окупованої території м. Маріуполь Донецької області у місто Рівне (де у період з 01.12.2015 по 30.04.2016 отримував допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку №505), внаслідок збройної агресії російської федерації проти України - у місто Луцьк (де у період з березень-квітень 2022 року отримував допомогу відповідно до Порядку №332), а згодом у місто Рівне (де мав намір з 05.05.2022 отримати допомогу відповідно до Порядку №332).

Викладене свідчить на користь того, що позивач станом на 01.03.2022 отримував допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, яка була йому призначена органом соціального страхування Луцької територіальної громади Волинської області відповідно до Порядку №332.

При цьому, покликання відповідача на те, що позивач не має права на її отримання, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, адже вона вже призначена позивачу відповідно до умов Порядку №332 іншим органом соціального захисту населення.

За таких обставин, позивачем дотримані умови для отримання допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання станом на 01.03.2022, а також бути переміщеним з території, включеної у Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №204-р, для отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у відповідності до Порядку № 332.

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №562 «Про затвердження Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» абзац дев`ятий пункту 3 Порядку №332 викладено в такій редакції: Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2022 р. № 562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Мінреінтеграцїї за погодженням з Міноборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Отже, з 01.05.2022 виплату допомоги на проживання поширено на усіх внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися з тимчасово окупованої російською федерацією території України.

При цьому, Порядок №332 (у редакції, чинній з 01.05.2022) не ставив виникнення в особи права на отримання спірної допомоги у залежність від моменту набуття статусу внутрішньо переміщеної особи: до 24.02.2022 чи після цієї дати.

З урахуванням наведеного, суд вважає безпідставними доводи відповідача-1 про відсутність у позивача права на отримання з 05.05.2022 допомоги на проживання. Адже позивач є внутрішньо переміщеною особою, яка у 2015, році перемістилась з м. Маріуполь Донецької області до м. Рівне та з 26.10.2015 перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується відповідними довідками довідки від 26.10.2015 №5612-1121, від 14.02.2022 №764- та від 05.05.2022 №5612-.

Місто Маріуполь Донецької області віднесено до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) наказом Мінреінтеграцїї від 28.04.2022 №80.

Таким чином, станом на 05.05.2022 позивач відносився до осіб, які перемістилися з території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а тому, на позивача поширювались наведені вище положення абзацу восьмого пункту 3 Порядку №332 в редакції з 01.05.2022. Як наслідок, позивач мав право на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, в тому числі з 05.05.2022.

Суд зауважує, що відповідно до частини сьомої статті 7 Закону № 1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Разом з тим, відповідач-1, здійснюючи функції публічної адміністрації, вирішуючи заяву позивача від 10.07.2024, не діяв з метою забезпечення права і закону, не дотримався зобов`язання держави забезпечувати і захищати права, свободи чи законні інтереси позивача як внутрішньо переміщеної особи. Отже оскаржена позивачем поведінка суб`єкта владних повноважень не відповідає критеріям обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а тому є протиправною.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частина друга статті 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Статтею 5 КАС України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 4 та п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В ході судового розгляду справи суд встановив, що постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2025 № 765 «Деякі питання призначення та виплати державних соціальних допомог, соціальних стипендій органами Пенсійного фонду України» з 01.07.2025 на органи Пенсійного фонду України покладено повноваження щодо призначення та виплати державних допомог до переліку яких входить і допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Разом з тим, з наданих відповідачем-2 доказів встановлено, що на момент передачі функцій органу Пенсійного фонду Департаментом соціальної політики Рівненської міської ради допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам позивачу не нараховано, виплат не призначено, матеріали справи не передані, а тому в ГУ ПФУ в Рівненській області відсутні правові підстави для нарахування та виплати позивачу вищевказаної допомоги.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача-1 передати відповідачу-2 особову справу позивача для розгляду його заяви від 10.07.2024 про нарахування та виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, а відповідача-2 - розглянути заяву позивача від 10.07.2024 про нарахування та виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з урахуванням висновків суду, викладених у цьому судовому рішенні.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, за результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а доказів понесення інших витрат матеріали справи не містять, то судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України не розподіляються.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за його заявою від 10.07.2024.

Зобов`язати Департамент соціальної політики Рівненської міської ради передати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області особову справу ОСОБА_1 для розгляду заяви від 10.07.2024 про нарахування та виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.07.2024 про нарахування та виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, викладених у цьому судовому рішенні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Департамент соціальної політики Рівненської міської ради (вул. Соборна, 12, м. Рівне, Рівненська обл., 33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 03195441) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Повний текст рішення складений 11 лютого 2026 року.

Суддя Н.О. Дорошенко