Справа № 160/24417/24
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2026 року м. Дніпросправа № 160/24417/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року (суддя І.В. Тулянцева)

у справі № 160/24417/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 92 від 30.05.2024 про відмову у призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах за Списком №2;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу до пільгового стажу за Списком № 2 періоди з 07.10.1996 по 31.12.2003, з 01.04.2012 по 17.09.2018 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та з 18.09.2018 по 30.06.2024 у ТОВ «Метінвест-промсервіс»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати позивачу за його заявою від 23.05.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, так як останній має необхідну кількість пільгового стажу роботи за Списком № 2, страхового стажу та досяг необхідного пенсійного віку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та надав необхідні документи. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області від 30.05.2024 №92 протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, та зазначено про те, що для підтвердження пільгового стажу заявнику необхідно звернутися до комісії з питань підтвердження стажу роботи, що діють при Головному управлінні Пенсійного фонду України. Позивач вважає вказане рішення протиправним з огляду на те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а отже він має право на зарахування вищезазначеного періоду роботи до пільгового стажу роботи за Списком №2, а також зазначає, що пільгові періоди роботи зазначені у трудовій книжці підтверджуються наданими наказами про атестацію робочих місць.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 92 від 30.05.2024 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати позивачу до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, період роботи з 18.09.2018 по 30.06.2024 на посаді «майстра з ремонту устаткування» у ТОВ «Метінвест-промсервіс»;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 23.05.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1 та № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією (трудова книжка та (або) уточнюючі довідки). При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Суд звернув увагу, що Публічне акціонерне товариство Дніпровський металургійний комбінат визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців. На момент розгляду справи триває ліквідаційна процедура. Суд вказав, що процедура підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника, визначена Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховується до стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1.

Суд вважав, що у разі ліквідації підприємства підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, створені при територіальних органах Пенсійного фонду України, та які розглядають вказані питання виключно на підставі заяви заінтересованої особи та наданих нею документів. Таким чином, підтвердження такого пільгового стажу повинно бути підтверджено відповідною комісією.

Суд вказав, що відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №2 періодів роботи з 07.10.1996 по 31.12.2003, з 01.04.2012 по 17.09.2018 у ВАТ «ДМК ім. Ф. Е. Дзержинського» (в подальшому Публічне акціонерне товариство «ДМК ім. Ф. Е. Дзержинського» та Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат»), оскільки відсутнє рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з визнанням ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», яке являється правонаступником ВАТ «ДМК ім. Ф. Е. Дзержинського» та Публічного акціонерного товариства «ДМК ім. Ф. Е. Дзержинського», банкрутом.

Разом з тим, суд з`ясував, що трудова книжка позивача містить усі необхідні записи, що підтверджують період виконуваної роботи, її характер та зайнятість за професіями, які віднесені до Списку № 2, в трудовій книжці є посилання на відповідні накази, як підставу внесення записів, вони завірені підписом уповноваженої особи та печаткою, не містять виправлення, тобто оформлені належним чином, крім того, матеріали справи містять довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, №164-2024 від 29.07.2024, видану ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» із зазначенням періоду роботи, що зараховується до спеціального стажу; посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, а також судом встановлено, що ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» є діючим, у зв`язку з чим період роботи з 18.09.2018 по 30.06.2024 на посаді «майстра з ремонту устаткування» у ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС», має бути зарахований до пільгового стажу роботи позивача.

За встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є: визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 92 від 30.05.2024 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати позивачу до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України період роботи з 18.09.2018 по 30.06.2024 на посаді «майстра з ремонту устаткування» у ТОВ «Метінвест-промсервіс» та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 від 23.05.2024, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вважає, що спірне рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу є правомірним, адже у позивача відсутній необхідний пільговий стаж за Списком №2, який є необхідним для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.114 Закону №1058-IV. Вважає, що позивачу правомірно не зараховано до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи, адже позивачем не подано уточнюючі довідки згідно Порядку №637.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 також подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення про задоволення таких позовних вимог.

ОСОБА_1 вказує, що його трудова книжка містить необхідні записи щодо спірних періодів роботи, зокрема про атестацію робочого місця за Списком №2. Зазначає, що індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форми ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж позивача за періоди роботи з 1998 року по 2003 рік, з 2012 року по 2024 рік за кодом «ЗП3013Б1». Звертає увагу, що матеріали справи містять постанови про атестацію робочих місць ПАТ «ДМК», на яких працював позивач у спірних періодах. Вважає, що оскільки ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» не ліквідовано, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про необхідність рішення комісії згідно Порядку, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1. Зазначає, що зобов`язання пенсійного органу призначити пенсію позивачу в спірному випадку є належим способом захисту, що буде відповідати принципу дотримання гарантії того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач 23.05.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003.

Заява позивача та додані до неї документи розглянуті за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 30.05.2024 № 92 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Рішення мотивоване тим, що відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

У цьому рішенні зазначено: необхідний вік згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить: 55 років. Вік заявника: 55 років. Необхідний страховий стаж становить: не менше 30 років. Страховий стаж заявника становить: 37 років 1 місяць 25 днів. Необхідний пільговий стаж становить: 12 років 6 місяців.

Пільговий стаж заявника становить: не враховано.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви пільговий стаж заявника не підтверджений, оскільки не було надано пільгової довідки.

Згідно п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). Для підтвердження пільгового стажу заявнику необхідно звернутися до комісії з питань підтвердження стажу роботи, що діють при головних управліннях Пенсійного фонду України. До загального страхового стажу зараховано всі періоди згідно наданих документів та діючого законодавства.

Враховуючи зазначене, вирішено: відмовити в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого ст. 114 Закону № 1058-IV.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та не зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно ч.2 ст.114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пп.2 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначені документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме:

довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;

документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).

Положенням ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій є трудова книжка. Це ж передбачено і п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Відповідно до вказаного Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За правилами п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пенсійне забезпечення, необхідне надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону праці», пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442, роботодавці зобов`язані проводити атестацію робочих місць за умовами праці.

Суд апеляційної інстанції з`ясував, що трудова книжка позивача від 08.06.1987 містить такі записи про трудову діяльність позивача:

- 07.10.1996 прийнятий до «Дніпровського металургійного комбінату імені Ф.Е. Дзержинського» у новопрокатний цех електрозварником ручної зварки 5 розряду (наказ №1053 від 06.09.1996) (запис №10);

- 18.02.1997 переведений в цех ремонту металургійного устаткування № 2 майстром газоелектрозварювальної дільниці по ремонту устаткування основних цехів комбінату ДМК ім. Дзержинського (наказ №154к від 13.02.1997) (запис №11);

- 28.02.1997 року «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е. Дзержинського» перейменовано у ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (розпорядження про реєстрацію №101р від 28.02.1997) (запис №12);

- 02.01.2009 у зв`язку з приведенням найменувань професій у відповідність з Класифікатором професій ДК003:2005 призначено там же майстром електрогазозварювальної дільниці № 1 (наказ по к-ту №777 від 01.10.2009, розпорядження №3430к від 31.12.2008) (запис №13);

- 03.08.2009 - у зв`язку з покращенням структури управління комбінатом призначено там же майстром комплексної дільниці № 1 ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського» (наказ по к-ту №424 від 12.05.2009, розпорядження №2177к від 30.07.2009) (запис №14);

- 23.05.2011 ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського» перейменовано у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського» (наказ №479 від 23.05.2011) (запис №15);

- 04.04.2012 у зв`язку з покращенням структури управління комбінатом переведено там же змінним майстром по ремонту устаткування комплексної дільниці № 1 (наказ по к-ту №20 від 03.01.2012, розпорядження №481к від 27.03.2012) (запис №16);

- робоче місце атестоване за Списком № 2, Р.3, підрозділ 2, поз.3.2б, підрозділ 3, поз. 3.3б (постанова по к-ту №445 від 27.08.2012) (запис №17);

- 01.12.2012 - у зв`язку з покращенням структури управління комбінатом переведено в цех ремонту металургійного устаткування змінним майстром по ремонту устаткування комплексної дільниці № 3 (наказ по к-ту №1059 від 20.09.2012, розпорядження №2312к від 27.11.2012) (запис №18);

- робоче місце атестоване за Списком № 2, Розділ 2, поз.2б, Розділ 3, підрозділ 1, поз.3.1б, підрозділ 2, поз. 3.2б, підрозділ 3, поз. 3.3б (постанова по к-ту №662 від 26.12.2012) (запис №19);

- 16.09.2013 у зв`язку з покращенням структури управління комбінатом переведений в ремонтно-сервісний центр майстром по ремонту устаткування комплексної дільниці № 3 цеху ремонту металургійного устаткування (наказ по к-ту №1000 від 20.08.2013, розпорядження №1551к від 30.08.2013) (запис №20);

- робоче місце атестоване за Списком № 2, Розділ 2, поз.2б, Розділ 3, поз.3.1б, Розділ 3, поз. 3.2б, Розділ 3, поз. 3.3б, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2003 №36 (постанова по к-ту №87 від 28.02.2014) (запис №21);

- 25.01.2017 ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е. Дзержинського» перейменовано у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» (наказ №84 від 25.01.2017) (запис №22);

- робоче місце атестоване за Списком № 1, № 2, Розділ 2 «Підготовка руд, збагачення, опускування (агломерація, брикетування, огруткування), випалювання руд, нерудних копалин», підрозділ 2 «Загальні професії», Розділ 3 «Чорна металургія», підрозділ 6 «Загальні професії» (постанова по к-ту №27 від 26.12.2017) (запис №23);

- 17.09.2018 звільнений у зв`язку з переведенням до ТОВ «Метінвест-промсервіс» відповідно до п. 5 ст. 36 КЗпП України (розпорядження №1436 від 17.09.2018) (запис №24);

- 18.09.2018 прийнятий в порядку переводу з ПАТ «ДМК» в цех ремонту ТОВ «Метінвест-промсервіс» металургійного устаткування філіал № 3 дільниця по ремонту основного та кранового устаткування конвертерного переделу майстром з ремонту устаткування (наказ №1719 від 17.09.2018) (запис №25);

- за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1, № 2 вибірково наказ №184 від 22.02.2019 (запис №26);

- 11.08.2020 переведений в тому ж цеху на дільницю по ремонту змінного устаткування основних цехів комбінату майстром по ремонту устаткування (наказ №5881 від 10.08.2020) (запис №27);

- за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 наказ №П/100/31.07.2020/16 від 31.07.2020 (запис №28).

Також, матеріали справи містять постанову №813 від 20.10.1994 «Про атестацію робочих місць за умовами праці», згідно якої професія позивача «електрозварник ручної зварки» була атестована за Списком №2, ця постанова була діючою до 31.12.2001, з урахуванням постанови листами №14/1-121 від 26.10.1999 та 14/1-261 від 27.12.2000.

Означеною постановою №813 від 20.10.1994 професія позивача «майстер електрогазозварювальної дільниці по ремонту устаткування основних цехів» цех ремонту металургійного устаткування №2 атестована за Списком №2.

Крім того, наявні в матеріалах справи індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж позивача з 1998 року по 2003 рік та з квітня 2012 року по червень 2024 року за кодом підстави для обліку спецстажу «ЗПЗ013Б1», що згідно Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства свідчить, що позивач належав до працівників, які були зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2.

Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №164-2024 від 29.07.2024, яка видана ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС», підтверджується робота позивача з 18.09.2018 по 30.06.2024 на посаді «майстра з ремонту устаткування» у ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» за Списком №2.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється, зокрема, в результаті ліквідації.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч.5 ст.104 ЦК України).

В спірному випадку матеріали справи не містять доказів того, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань містить запис про припинення ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», в якому працював позивач у вказані ним періоди.

Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що пільговий стаж позивача має бути підтверджений комісією згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1.

За встановлених обставин суд апеляційної інстанції вважає, що наявні у позивача документи в їх сукупності, які передбачені п. 2.1 Порядку №22-1, дають підстави для зарахування до його пільгового стажу за Списком №2 спірних періодів роботи з 07.10.1996 по 31.12.2003, з 01.04.2012 по 17.09.2018 та з 18.09.2018 по 30.06.2024.

Оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не здійснило належним чином розрахунок пільгового стажу позивача, спірне рішення про відмову у призначенні пенсії від 30.05.2024 № 92 є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання пенсійного органу призначити позивачу пенсію, суд апеляційної інстанції вважає, що їх задоволення без перевірки пенсійним органом дотримання усіх визначених законом умов буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

За правилами ст. 82 цього Закону документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії (стаття 81), не пізніше 10 днів з дня їх надходження.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1058-IV, як зазначено в його преамбулі, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Частиною п`ятою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до п.4.7 наведеного вище Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що прийняття певного рішення про зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача і, як наслідок, призначення позивачу пенсії за віком залежить від результатів розгляду поданих позивачем і наявних у пенсійному органі документів, що віднесено до виключної компетенції органу Пенсійного фонду України і виключає зобов`язання відповідача в примусовому (судовому) порядку прийняти відповідне, конкретне рішення.

Статтею 5 КАС України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.4 та п.10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно з ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до Рекомендацій № К(80)2 щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнятих Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980, термін «дискреційне повноваження» означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Отже, дискреційними є повноваження, які залишають державному органу чи його посадовій особі свободу розсуду після з`ясування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення, перерахунку пенсій громадянам. Оскільки рішення про призначення (перерахунок) пенсії приймається органом Пенсійного фонду в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів, прийняття такого рішення є дискреційними повноваженнями пенсійного органу, втручання до яких з боку суду не відповідатиме завданням адміністративного судочинства і є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що належним способом захисту є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача, оскільки пенсійний орган, приймаючи спірне рішення від 30.05.2024 № 92, не здійснив належним чином обрахунок пільгового стажу позивача, тобто не реалізував свої дискреційні повноваження з цього питання.

Також, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до Порядку №22-1 органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.

В спірному випадку заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, яким і прийнято рішення № 92 від 30.05.2024. Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у цьому спорі є належним відповідачем.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішення за заявою позивача не приймалось.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вчинити певні дії, оскільки відповідальним за опрацювання заяви позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до приписів ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.6 ст.139 КАС України).

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив судовий збір 1211,20 грн. за подання позову, судовий збір у розмірі 1816,80 грн. за подання апеляційної скарги.

Виходячи з наведених правових норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 1514,00 грн.

Керуючись ст. 311, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року у справі № 160/24417/24 скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 92 від 30.05.2024 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоди роботи з 07.10.1996 по 31.12.2003, з 01.04.2012 по 17.09.2018 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та з 18.09.2018 по 30.06.2024 на посаді «майстра з ремонту устаткування» у ТОВ «Метінвест-промсервіс».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.05.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням висновків суду.

В решті позову відмовити.

Змінити розподіл судових витрат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1514,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко

суддя А.В. Суховаров