Справа № 520/25677/25
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 лютого 2026 року № 520/25677/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЄНЗА" про стягнення коштів з розрахункових рахунків та за рахунок готівки, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Харківській області (далі по тексту позивач, ГУ ДПС у Харківській області) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЄНЗА" (далі по тексту відповідач, ТОВ "ВЄНЗА"), в якому просить суд:

- стягнути кошти з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЄНЗА» з усіх відкритих розрахункових рахунків та за рахунок готівки, у розмірі 929 075,20 гривень в рахунок погашення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на дату звернення до суду ТОВ «ВЄНЗА» має податковий борг в загальній сумі 929 075,20 гривень, який виник у результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань по податку на додану вартість, нарахований згідно:

- податкового повiдомлення-рiшення № 6 вiд 07.01.2025, термін сплати 06.02.2025 (нараховано 206 310,10 грн., сплачено 0,00 грн., сума до стягнення 206 310,10 грн);

- податкового повiдомлення-рiшення № 6 вiд 07.01.2025, термін сплати 06.02.2025 (нараховано 680,00 грн., сплачено 0,00 грн., сума до стягнення 680,00 грн);

- податкового повідомлення-рішення № 6 від 07.01.2025, термін сплати 22.02.2025 ( нараховано 515 775,00 грн., сплачено 0,00 грн., сума до стягнення 515 775,00 грн);

- податкового повідомлення-рішення N 6 від 03.02.2025,термін сплати 05.03.2025( нараховано- 206 310,00 грн., сплачено 0,00 грн., до стягнення-206 310,10 грн.)

У зв`язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов`язання у встановлені строки, сформовано та направлено податкову вимогу від 03 березня 2025 року № 0-2040 засобами поштового зв`язку.

Вказана податкова вимога у судовому порядку не оскаржувалась. З моменту направлення податкової вимоги податковий борг платника податків існував не припиняючись. Дана податкова вимога не є скасованою, зміненою або відкликаною, не втратила своєї юридичної сили.

Сума податкового боргу обліковується в інтегрованій картці платника за відповідним платежем.

Ухвалою суду від 01.10.2025 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття провадження була надіслана відповідачу на поштову адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією, але конверт повернуто із позначкою «інші причини», що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Враховуючи те, що відповідно до приписів чинного адміністративного законодавства, суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів, відповідач, у встановлений судом строк, правом надати відзив не скористався.

Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «BЄНЗА» зареєстроване та перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 44521825.

Станом на дату звернення до суду ТОВ «ВЄНЗА» має податковий борг в загальній сумі 929 075,20 гривень, який виник у результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань по податку на додану вартість, нарахований згідно:

- податкового повiдомлення-рiшення № 6 вiд 07.01.2025, термін сплати 06.02.2025 (нараховано 206 310,10 грн., сплачено 0,00 грн., сума до стягнення 206 310,10 грн);

- податкового повiдомлення - рiшення № 6 вiд 07.01.2025, термін сплати 06.02.2025 (нараховано 680,00 грн., сплачено 0,00 грн., сума до стягнення 680,00 грн);

- податкового повідомлення-рішення № 6 від 07.01.2025, термін сплати 22.02.2025 ( нараховано 515 775,00 грн., сплачено 0,00 грн., сума до стягнення 515 775,00 грн);

- податкового повідомлення-рішення N 6 від 03.02.2025,термін сплати 05.03.2025( нараховано- 206 310,00 грн., сплачено 0,00 грн., до стягнення-206 310,10 грн.)

У зв`язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов`язання у встановлені строки, сформовано та направлено податкову вимогу від 03 березня 2025 року № 0-2040 засобами поштового зв`язку.

Вказана податкова вимога у судовому порядку не оскаржувалась. З моменту направлення податкової вимоги податковий борг платника податків існував не припиняючись. Дана податкова вимога не є скасованою, зміненою або відкликаною, не втратила своєї юридичної сили.

Сума податкового боргу обліковується в інтегрованій картці платника за відповідним платежем.

Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд відзначає, що відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Суд відзначає, що відповідно до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що у зв`язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання податковим органом на адресу відповідача направлено податкову вимогу від 03 березня 2025 року № 0-2040.

Відповідно даних облікової картки платника податків та довідки ГУ ДПС податковий борг відповідача не переривався, податкова вимога не скасовувалась, не оскаржувалася та на теперішній час є дійсною.

Згідно з п. 95.1 та 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Окрім вищевикладеного слід вказати наступне: відповідно до п. 95.4 ст. 95 Податкового Кодексу - контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України, від 29.12.2010 №1244 «Про деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України» встановлений Порядок, яким визначений механізм стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу, а саме:

- згідно п. 2 - Вилучення готівки у платника податків у рахунок погашення його податкового боргу здійснюється працівниками контролюючого органу (далі - працівники) з урахуванням вимог пунктів 95.2 - 95.4 статті 95 Податкового кодексу України;

- згідно п. 3 - Під час вилучення готівки працівники рахують наявні кошти. У разі коли обсяг готівки у платника податків перевищує суму його податкового боргу, вилученню підлягає готівка на суму боргу;

- згідно п. 4. - У рахунок погашення податкового боргу спрямовується також готівка, виявлена працівниками у касі платника податків, у тому числі в скриньці реєстратора розрахункових операцій, та в інших місцях зберігання коштів;

- згідно п. 5, 6 - За результатами вилучення готівки складається акт встановленої форми.

Вилучена готівка в національній валюті вноситься працівником до банку для перерахування до відповідного бюджету в день її стягнення, а в разі неможливості такого внесення - на наступний робочий день. Готівка в іноземній валюті передається банку або іншій фінансовій установі, що має право на реалізацію іноземної валюти, у зазначений строк для її продажу відповідно до законодавства та подальшого перерахування згідно з вимогами абзацу першого цього пункту.

Зважаючи на вищевикладене, погашення податкового боргу згідно чинного законодавства здійснюється за рішенням суду, як з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника так і за рахунок готівки.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а відповідач належними доказами не довів факту погашення податкового боргу у розмірі 929 075,20 грн., то суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЄНЗА" про стягнення коштів з розрахункових рахунків та за рахунок готівки - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЄНЗА" (просп. Героїв Харкова, буд. 144, кімн. 712, м. Харків, 61061, ) з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки на користь Державного бюджету України суму податкового боргу у розмірі 929075, 20 грн. (дев`ятсот двадцять дев`ять тисяч сімдесят п`ять гривень 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 11 лютого 2026 року.

Суддя Бадюков Ю.В.