Справа № 300/4417/25
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2026 р. справа № 300/4417/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) в інтересах якого діє представник за довіреністю Кузів В.М. (далі також - представник позивача) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (далі також - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по грудень 2016 року, з січня 2016 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2023 по грудень 2023 року, з січня 2024 року по липень 2024 року, з січня 2025 року по березень 2025 року та нарахування не в повному обсязі індексації грошового забезпечення з серпня 2024 року по грудень 2024 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по грудень 2016 року, з січня 2016 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2023 по грудень 2023 року, з січня 2024 року по липень 2024 року, з січня 2025 року по березень 2025 року та перерахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення з серпня 2024 року по грудень 2024 року;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області щодо не нарахування та невиплати позивачу доплати в належному розмірі за службу в нічний час (в розмірі 35% посадового окладу за кожну годину служби в нічний час) за період з 07.11.2015 по 31.12.2015, з 01.01.2019 по 31.12.2019, з 01.12.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 01.12.2021, з 01.01.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.12.2023, з 01.01.2024 по 31.12.2024, з 01.01.2025 по 31.03.2025;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області здійснити нарахування та виплату позивачу доплату в належному розмірі за службу в нічний час (в розмірі 35% посадового окладу за кожну годину служби в нічний час) за період з 07.11.2015 по 31.12.2015, з 01.01.2019 по 31.12.2019, з 01.12.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 01.12.2021, з 01.01.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.12.2023, з 01.01.2024 по 31.12.2024, з 01.01.2025 по 31.03.2025;

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Івано- Франківській області, які полягають у здійсненні позивачу розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби без урахування індексації та додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області перерахувати позивачу розмір одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням суми індексації, додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та здійснити виплати донарахованих сум таких додаткових видів грошового забезпечення;

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Івано- Франківській області щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого позивачу нараховувалась та виплачувалась грошова компенсація за 2022 рік - у кількості 31 доба, за 2023 році - у кількості 45 діб, у 2024 році - у кількості 45 діб, за 2025 рік - у кількості 11 діб, за невикористані щорічні основні та додаткові відпустки, за 132 дні у сукупності;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату позивачу розмір грошової компенсації за 2022 рік - у кількості 31 доба, за 2023 році - у кількості 45 діб, у 2024 році - у кількості 45 діб, за 2025 рік - у кількості 11 діб, за невикористані щорічні основні та додаткові відпустки, за 132 дні у сукупності із урахуванням індексації, щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", з врахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області щодо не нарахування та виплати позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення за 2025 рік;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити позивачу матеріальну допомогу на оздоровлення за 2025 рік з урахуванням додаткової винагороди в розмірі 10 000, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та індексації.

Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом ГУ НП в Івано-Франківській області по особовому складу від 31.03.2025 №142 о/с ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) згідно з частиною 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію. При звільненні зі служби в поліції відповідачем нараховано та виплачено грошову компенсацію за невикористані щорічні основні та додаткові відпустки, однак при обчисленні такої грошової компенсації відповідачем не було враховано повне грошове забезпечення, яке виплачувалося на день звільнення позивача із служби, а саме не враховано індексації та додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168. Також в період проходження служби з листопада 2015 по 31.12.2024 у ГУ НП в Івано-Франківській області відповідачем не нараховано індексацію, а саме з листопада 2015 року по грудень 2016 року, з січня 2016 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2023 по грудень 2023 року, з січня 2024 року по липень 2024 року, з січня 2025 року по березень 2025 року та перерахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення з серпня 2024 року по грудень 2024 року. Крім того під час обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні, відповідачем не було враховано усе грошове забезпечення з якого мала б обчислюватися одноразова грошова допомога позивачу, зокрема не включено індексації та додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за № 168. Зазначені дії відповідача, позивач вважає протиправними та просить суд зобов`язати відповідача вчинити дії на усунення зазначених порушень.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви (а.с.43-44).

Представником позивача зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки усунуто у строк, встановлений судом, а саме долучено копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 05.11.2019 та подано заяву про уточнення позовних вимог, відтак ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.52-53).

Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області скористалося правом на подання відзиву на позовну заяву (а.с.64-74). У відзиві представник відповідача проти позову заперечив та вказав на відсутність правових підстав для нарахування і виплати індексації грошового забезпечення у спірних періодах. Зазначив, що позивачу виплачена одноразова грошова допомога при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в повному обсязі, розрахунок якої здійснений у відповідності до норм чинного законодавства із врахуванням усіх складових грошового забезпечення. На переконання представника відповідача індексація грошового забезпечення не підлягає врахуванню до складу грошового забезпечення поліцейських для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні. Також представник відповідача зазначив, що щомісячна додаткова грошова винагорода, що виплачувалася відповідно до пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 №168, є тимчасовою, має спеціальний (разовий) характер та призначалася на розсуд керівника, з урахуванням конкретних умов проходження служби в період дії воєнного стану і ця виплата не належить до постійних складових грошового забезпечення, чітко визначених у Порядку №260, а тому не підлягає врахуванню при обчисленні грошової компенсації за невикористані відпустки.

Представник позивача своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, судом встановлено такі обставини.

Наказом Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області за №142 о/с від 31.03.2025 звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", майора поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу №3 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький), з 31.03.2025, з виплатою грошової компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову відпустку за фактично відпрацьований час: у 2022 календарному році - у кількості 31 доба, у 2023 календарному році - у кількості 45 діб, у 2024 календарному році у кількості 45 діб, у 2025 календарному році - у кількості 11 діб та установлено щомісячну премію за березень 2025 року при звільненні у розмірі 234,318% (а.с.21).

На звернення представника позивача від 11.06.2025, ГУНП в Івано-Франківській області листом від 19.06.2025, надало відомості про нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з листопада 2015 року по січень 2025, розрахунок одноразової грошової допомоги (а.с.22-23).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 2015 по 2025, щодо не нарахування та невиплати позивачу доплати в належному розмірі за службу в нічний час, здійснення розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби без урахування індексації та додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168, не включення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого позивачу нараховувалась та виплачувалась грошова компенсація за невикористані щорічні основні та додаткові відпустки, а також виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, представник позивача, діючи в інтересах позивача, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо позовних вимог про допущену бездіяльність відповідача в частині нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по грудень 2016 року, з січня 2016 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2023 по грудень 2023 року, з січня 2024 року по липень 2024 року, з січня 2025 року по березень 2025 року та перерахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення з серпня 2024 року по грудень 2024 року, то суд зазначає таке.

Згідно пункту 4 частини десятої статті 62 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 3 Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 квітня 2016 року за №260, визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною п`ятою статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення", абз.2 статті 1 якого встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів та послуг, а поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно абз.4 частини першої статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Приписи частини шостої статті 2 вказаного Закону визначають, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

За правилами частини першої статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (з 1 січня 2016 року - 103 відсотка).

Згідно частини другої статті 6 вказаного Закону порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням змін внесених постановою КМ України від 18 жовтня 2017 року №782 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За змістом п.4 зазначеного Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Пунктом 11 вказаного Порядку встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Відтак, індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (до 1 січня 2016 року - 101 відсоток).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - з місяця введення в дію (опублікування) Закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (п.4 Порядку).

Відповідно до п.6 Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів І коштів державного бюджету.

Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013р. у справі № 9- рп/2013 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначив, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи із служби в поліції жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

При цьому, обмежене фінансування державного органу чи установи, де особа проходила службу, жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 26.04.2023 у справі №420/19450/21, що враховується судом, відповідно до частини 5 статті 242 КАС України.

Відповідно до архівних відомостей про грошове забезпечення позивача, наявних в матеріалах справи, видно, що за період з листопада 2015 року по грудень 2016 року, з січня 2016 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2023 по грудень 2023 року, з січня 2024 року по липень 2024 року, з січня 2025 року по березень 2025 року та з серпня 2024 року по грудень 2024 року (включно) індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача та з урахуванням викладеного, вказана вимога не обмежується будь-яким строком.

В свою чергу, відсутність в нормативно-правовому акті певної категорії осіб, тобто наявність законодавчої прогалини, не може мати наслідком порушенням державою взятих на себе зобов`язань.

Доводи відповідача щодо відсутності правових підстав для нарахування спірної індексації до 24.10.2017, тобто до внесення змін до Порядку №1078, є необґрунтованими, оскільки Закон №580-VIII має вищу юридичну силу ніж Порядок №1078.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.01.2021 у справі №160/35/20, від 16.07.2020 у справі №2140/1763/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, суд приходить висновку, що заявлені позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача у не проведенні нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по грудень 2016 року, з січня 2016 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2023 по грудень 2023 року, з січня 2024 року по липень 2024 року, з січня 2025 року по березень 2025 року та з серпня 2024 року по грудень 2024 року, є обґрунтованими.

Як наслідок слід зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з листопада 2015 року по грудень 2016 року, з січня 2016 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2023 по грудень 2023 року, з січня 2024 року по липень 2024 року, з січня 2025 року по березень 2025 року та перерахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення з серпня 2024 року по грудень 2024 року.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача не нарахування та невиплати позивачу доплати в належному розмірі за службу в нічний час (в розмірі 35% посадового окладу за кожну годину служби в нічний час) за період з 07.11.2015 по 31.12.2015, з 01.01.2019 по 31.12.2019, з 01.12.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 01.12.2021, з 01.01.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.12.2023, з 01.01.2024 по 31.12.2024, з 01.01.2025 по 31.03.2025; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області здійснити нарахування та виплату позивачу доплату в належному розмірі за службу в нічний час (в розмірі 35% посадового окладу за кожну годину служби в нічний час) за період з 07.11.2015 по 31.12.2015, з 01.01.2019 по 31.12.2019, з 01.12.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 01.12.2021, з 01.01.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.12.2023, з 01.01.2024 по 31.12.2024, з 01.01.2025 по 31.03.2025, суд зазначає таке.

Згідно пункту 11 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за кожну годину в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Службою в нічний час вважається виконання поліцейським службових обов`язків у період з 22:00 год до 06:00 год.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється керівником підрозділу, у якому проходить службу поліцейський, шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною в додатку 1 до цього Порядку та умов, яка до 15 числа місяця, наступного після залучення поліцейських до несення служби в нічний час, подається до фінансового підрозділу.

Доплата за службу в нічний час не має постійного характеру та виплачується поліцейським, залучення яких до служби в нічний час, підтверджене вказаним вище документами, за минулий час одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Відповідно до архівних відомостей про грошове забезпечення позивача, наявних в матеріалах справи, видно, що доплата в належному розмірі за службу в нічний час (в розмірі 35% посадового окладу за кожну годину служби в нічний час) за період з 07.11.2015 по 31.12.2015, з 01.01.2019 по 31.12.2019, з 01.12.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 01.12.2021, з 01.01.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.12.2023, з 01.01.2024 по 31.12.2024, з 01.01.2025 по 31.03.2025 не нараховувалась та не виплачувалась, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача та з урахуванням викладеного, вказана вимога не обмежується будь-яким строком.

Як наслідок слід зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу доплату в належному розмірі за службу в нічний час (в розмірі 35% посадового окладу за кожну годину служби в нічний час) за період з 07.11.2015 по 31.12.2015, з 01.01.2019 по 31.12.2019, з 01.12.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 01.12.2021, з 01.01.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.12.2023, з 01.01.2024 по 31.12.2024, з 01.01.2025 по 31.03.2025, а позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення

Щодо позовних вимог в частині неврахування відповідачем при обчисленні розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, індексації грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168, а також при розрахунку та виплаті грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної і додаткової відпустки без урахування додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за № 168, то суд зазначає таке.

Як зазначалось судом вище, індексація грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи із служби в поліції жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин. При цьому, обмежене фінансування державного органу чи установи, де особа проходила службу, жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.

Відповідно до статті 102 Закону №580-VIII пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", встановлено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Положення Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 року №260 (далі - Порядок МВС №260) визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Пунктом 3 розділу І Порядку МВС №260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5)одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Розділом VI Порядку МВС №260 визначена виплата одноразової грошової допомоги при звільненні із служби.

Пунктом 1 цього розділу визначено, що поліцейським, які звільняються із служби через хворобу (за станом здоров`я), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно з пунктом 6 даного розділу нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Однак, позивачу нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні без врахування індексації, що на думку суду вказує на протиправність дій відповідача, які полягають у здійсненні розрахунку одноразової грошової допомоги позивачу при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний рік служби без урахування індексації.

Крім того, слід зазначити, що згідно з пунктом 6 розділу VI Порядку МВС №260 нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення.

В той же час, за наявними в матеріалах справи архівними відомостями судом встановлено, що на день звільнення, місячне грошове забезпечення позивача складалося з посадового окладу; окладу за спеціальним званням; надбавки за стаж служби, надбавки за специфічні умови проходження служби; додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, індексації (а.с.22-23).

Враховуючи те, що одноразова грошова допомога виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення, на яке має право поліцейський на день звільнення та розраховується станом на момент звільнення за останньою посадою, яку займав поліцейський, а індексація грошового забезпечення та додаткова грошова винагорода відповідно до постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 носять систематичний характер, то вони мають бути враховані у складі грошового забезпечення поліцейського як обрахункової величини одноразової грошової допомоги при звільненні.

Крім того, додаткова грошова винагорода відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 повинна враховуватись при нарахуванні і виплаті грошової компенсації позивачу за невикористані щорічні основні та додаткові відпустки за 2021, 2023, 2024 та 2025 роки.

Так, згідно із ст. 92 Закону України №580, поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Верховний Суд у постанові від 20.08.2024 у справі №420/693/23 дійшов висновку, що оскільки додаткова винагорода, запроваджена постановою КМУ №168 є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, що виплачувався позивачу, починаючи з травня 2022 року і до дня його звільнення, то указана винагорода входить до складу грошового забезпечення.

Отже, підсумовуючи усе вищевикладене, суд приходить до висновку, що при обчисленні розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної і додаткової відпустки, відповідачем протиправно не враховано індексацію грошового забезпечення та додаткову грошову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за № 168.

Як наслідок, слід зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням індексації грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за № 168, а також грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної і додаткової відпустки з урахуванням додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за № 168.

При цьому, правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 16.11.2021 у справі №280/6154/19, на які посилався представник відповідача у відзиві, не підлягають урахуванню під час розгляду цієї справи, оскільки сформовані у правовідносинах, які не є подібними до спірних.

Щодо вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області щодо не нарахування та виплати позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення за 2025 рік та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити позивачу матеріальну допомогу на оздоровлення за 2025 рік з урахуванням додаткової винагороди в розмірі 10 000, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та індексації, суд керується таким.

Підпунктом 3 пункту 4 Постанови №988 керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення надано право надавати поліцейським один раз на рік: матеріальну допомогу для оздоровлення, розмір якої повинен бути не менше їх посадового окладу та не більше місячного грошового забезпечення; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, розмір якої не повинен перевищувати їх місячного грошового забезпечення.

Пунктом 7 Порядку №260, передбачено, що грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.

Відповідно до пункту 13 розділу II Порядку №260 поліцейським у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, один раз на рік може надаватись матеріальна допомога для оздоровлення, розмір якої повинен бути не менше їх посадового окладу та не більше місячного грошового забезпечення, та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, розмір якої не повинен перевищувати їх місячного грошового забезпечення.

Для визначення максимального розміру матеріальної допомоги для оздоровлення або матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань застосовується місячний розмір грошового забезпечення, нарахованого поліцейському за місяць, що передує місяцю, у якому приймається рішення про таку виплату, з розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер) та премії.

Виплата поліцейським матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється на підставі їх рапортів у розмірі, визначеному керівником органу поліції.

Із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів слідує, що керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення надано, зокрема, право надавати поліцейським один раз на рік: матеріальну допомогу для оздоровлення, розмір якої повинен бути не менше їх посадового окладу та не більше місячного грошового забезпечення; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, розмір якої не повинен перевищувати їх місячного грошового забезпечення.

Тобто, надання поліцейським один раз на рік матеріальної допомоги для оздоровлення, розмір якої повинен бути не менше їх посадового окладу та не більше місячного грошового забезпечення; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, розмір якої не повинен перевищувати їх місячного грошового забезпечення, залежить від багатьох аспектів, зокрема, наявність фонду грошового забезпечення.

Слід зауважити, що повноваження щодо надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є саме дискреційними повноваженнями відповідача, які регулюються вимогами чинного законодавства, разом з цим суд зазначає, що відповідач зобов`язаний, за наявності визначених умов, виплатити таку допомогу та не вправі вирішувати це питання на власний розсуд у випадку виконання поліцейським для отримання такої допомоги всіх залежних від нього дій.

Отже, для нарахування матеріальної допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань поліцейський повинен ініціювати своє бажання її отримати шляхом подання рапорту.

У позовній заяві представник позивача зазначає, що позивачем були подані рапорти про виплату позивачу допомоги на оздоровлення за 2025 рік, рапорт завізований начальником ГУНП (а.с.16).

Як слідує зі змісту листа Управління від 19.06.2025 за №95532-2025 у березні 2025 року кошторисом не було передбачено фінансування на матеріалу допомогу для оздоровлення, то матеріальна допомога позивачу не нараховувалась і не виплачувалась. (а.с.36).

Суд зазначає, що текстуальний виклад пункту 13 Розділу ІІ Порядку №260 дає підстави вважати, що виплата матеріальної допомоги для оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб не є обов`язковими, як посадовий оклад чи щомісячні додаткові види грошового забезпечення.

Можливість отримати коментовані допомоги, що в цьому випадку має означати як право поліцейського претендувати на них (шляхом подання рапорту), так і пов`язаний з цим обов`язок керівника органу поліції визначити їх розмір (відповідно до пункту 13 Порядку №260), залежить від обсягу бюджетних асигнувань на виплату грошового забезпечення поліцейським, принаймні на певний період року.

Подання поліцейським рапорту про виплату матеріальної допомоги для оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб, що є необхідною (але не достатньою) для цього умовою, ще не створює для керівника органу поліції обов`язку її виплатити, якщо для цього немає відповідних бюджетних коштів. Тут варто зауважити також, що взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань, а також нецільове використання бюджетних коштів є порушенням бюджетного законодавства (учасником бюджетного процесу), за яке Бюджетний кодекс України (надалі по тексту також БК України) передбачає заходи впливу (стаття 117 БК України).

Якщо бюджетних асигнувань, виділених на утримання поліцейських, на час подання відповідного рапорту [поліцейським] було недостатньо для виплати матеріальної допомоги, то відсутні підстави для висновку про протиправність дій відповідача в частині не нарахування та не виплати матеріальної допомоги для оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного суду від 31.05.2023 у справі №620/17864/21.

Як з`ясовано судом, у березні 2025 року кошторисом не було передбачено фінансування на матеріалу допомогу для оздоровлення, то матеріальна допомога позивачу не нараховувалась і не виплачувалась, про що зазначено у листі Управління від 19.06.2025 за №95532-2025.

З огляду на вказане, ГУ НП в Івано-Франківській області правомірно не нараховано та не виплачено ОСОБА_1 матеріальну допомогу для оздоровлення, у зв`язку з відсутністю відповідних асигнувань, як це встановлено пунктом 13 Розділу ІІ Порядку №260.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.

З огляду на висновок суду про правомірність дій відповідача щодо не нарахування та не виплаті позивачу матеріальної допомоги для оздоровлення, то не підлягає задоволенню й похідна позовна вимога про здійснення їх нарахування з урахуванням допомоги, передбаченої Постановою №168.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В силу вимог частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Водночас, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 9 КАС України).

У разі задоволення позову суд, застосовуючи припису пункту 10 частина 2 статті 245 КАС України, може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (абзац 2 частини 4 статті 245 КАС України).

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, зважаючи на встановлення у справі часткового не виконання відповідачем власних повноважень в належному і повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи.

З огляду на не понесення позивачем судових витрат по сплаті судового збору, за відсутності доказів оплати сторонами інших судових витрат у справі, керуючись частиною 5 статті 139 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстави для розподілу судових витрат у справі.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 40108798, вул. Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по грудень 2016 року, з січня 2016 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2023 по грудень 2023 року, з січня 2024 року по липень 2024 року, з січня 2025 року по березень 2025 року та нарахування не в повному обсязі індексації грошового забезпечення з серпня 2024 року по грудень 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 40108798, вул. Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по грудень 2016 року, з січня 2016 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2023 по грудень 2023 року, з січня 2024 року по липень 2024 року, з січня 2025 року по березень 2025 року та перерахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення з серпня 2024 року по грудень 2024 року.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати в належному розмірі за службу в нічний час (в розмірі 35% посадового окладу за кожну годину служби в нічний час) за період з 07.11.2015 по 31.12.2015, з 01.01.2019 по 31.12.2019, з 01.12.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 01.12.2021, з 01.01.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.12.2023, з 01.01.2024 по 31.12.2024, з 01.01.2025 по 31.03.2025.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 40108798, вул. Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) доплату в належному розмірі за службу в нічний час (в розмірі 35% посадового окладу за кожну годину служби в нічний час) за період з 07.11.2015 по 31.12.2015, з 01.01.2019 по 31.12.2019, з 01.12.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 01.12.2021, з 01.01.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.12.2023, з 01.01.2024 по 31.12.2024, з 01.01.2025 по 31.03.2025.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Івано- Франківській області, які полягають у здійсненні ОСОБА_1 розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби без урахування індексації та додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 40108798, вул. Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) перерахувати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) розмір одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням суми індексації, додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та здійснити виплати донарахованих сум таких додаткових видів грошового забезпечення.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Івано- Франківській області щодо невключення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась грошова компенсація за 2022 рік - у кількості 31 доба, за 2023 році - у кількості 45 діб, у 2024 році - у кількості 45 діб, за 2025 рік - у кількості 11 діб, за невикористані щорічні основні та додаткові відпустки, за 132 дні у сукупності.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 40108798, вул. Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) розміру грошової компенсації за 2022 рік - у кількості 31 доба, за 2023 році - у кількості 45 діб, у 2024 році - у кількості 45 діб, за 2025 рік - у кількості 11 діб, за невикористані щорічні основні та додаткові відпустки, за 132 дні у сукупності із урахуванням щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", з врахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідачу рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.