Справа № 280/5820/24
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань зміни способу і порядку виконання судового рішення

12 лютого 2026 рокуСправа № 280/5820/24
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі

за позовом ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала справа №280/5820/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.09.2024, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.02.2025, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково:

визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за періоди з 17.11.2023 по 16.12.2023, 23.12.2023 по 02.01.2024, 06.01.2024 по 04.02.2024;

зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за періоди з 17.11.2023 по 16.12.2023, 23.12.2023 по 02.01.2024, 06.01.2024 по 04.02.2024, з урахуванням виплачених сум;

у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

02.04.2025 судом видано виконавчий лист по справі

26.01.2026 від Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшла заява (вх.№4270), в якій державний виконавець просить змінити спосіб та порядок виконання виконавчого листа №280/5820/24 від 02.04.2025, що видав Запорізький окружний адміністративний суд, про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за періоди з 17.11.2023 по 16.12.2023, 23.12.2023 по 02.01.2024, 06.01.2024 по 04.02.2024, з урахуванням виплачених сум, на стягнення з військової частини НОМЕР_1 суму, нараховану до виплати, у розмірі 231427,51 грн на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2026 додаткові матеріали справи №280/5820/24 передано на розгляд раніше визначеному складу суду, головуючому судді Мінаєвій К.В.

Ухвалою суду від 26.01.2026 прийнято до розгляду заяву Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зміну способу і порядку виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.09.2024 у справі №280/5820/24; призначено судове засідання на 12.02.2026 о 12:00, про що учасники справи повідомлені належним чином.

30.01.2026 судом отримані додаткові пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначає, що вжив всіх можливих та передбачених чинним законодавством заходів, спрямованих на добровільне та примусове виконання рішення суду, однак це виявилось безрезультатним. Окрім цього, у межах виконавчого провадження органами державної виконавчої служби було вжито значну кількість заходів примусового характеру, спрямованих на забезпечення виконання судового рішення, зокрема направлялися відповідні вимоги, постанови та інші процесуальні документи на адресу боржника військової частини НОМЕР_1 . Незважаючи на застосування передбачених законом заходів реагування, рішення суду у повному обсязі фактично не виконано, що свідчить про формальний характер дій боржника та його ухилення від реального виконання судового рішення. За наведених обставин вважає заяву державної виконавчої служби обґрунтованою, у зв`язку просить її задовольнити.

Частиною другою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи положення частини четвертої статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи питання щодо можливості задоволення заяви про встановлення способу і порядку виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.09.2024 у справі №280/5820/24, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною першою та третьою статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Судом встановлено, що постановою Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.04.2025 відкрито виконавче провадження ВП № 77864833 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 02.04.2025 по справі №280/5820/24. Крім того, в межах виконавчого провадження були винесені постанови про накладення штрафу від 07.07.2025 ВП №77864833 у розмірі 5100 грн, від 09.12.2025 ВП №77864833 у розмірі 10200 грн.

Листом військової частини НОМЕР_1 від 17.07.2025 №25/14582 державного виконавця було повідомлено, що командуванням військової частини для отримання бюджетних призначень та асигнувань для виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.09.2024 та Третього апеляційного адміністративного суду від 18.02.2025 по справі №280/5820/24 за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» у розмірі 231427,51 грн було надано до ІНФОРМАЦІЯ_1 заявки-розрахунки на фінансування для виплати грошового забезпечення та підйомної допомоги військовослужбовцям, виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення, а саме: на квітень 2025 року за вих.№25/7349 від 09.04.2025 потреба у квітні не профінансована; на травень 2025 року за вих.№25/9648 від 06.05.2025 потреба у травні не профінансована; на червень 2025 року за вих.№25/11830 від 05.06.2025 потреба у червні не профінансована; на липень 2025 року за вих.№25/13737 від 07.07.2025 потреба у липні не профінансована. Враховуючи вище, зазначене рішення суду після надходження на рахунки військової частини НОМЕР_1 відповідного фінансування буде виконано негайно.

Листи військової частини НОМЕР_1 аналогічного змісту були долучені до матеріалів заяви також позивачем по справі, ОСОБА_1 , до додаткових пояснень (за вих.№25/26597 від 08.12.2025, №25/8070 від 18.04.2025, №58/1938 від 22.01.2026).

Отже, боржником (відповідачем по справі) до суду не надано доказів виплати ОСОБА_1 заборгованості, нарахованої на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/5820/24. При цьому, суду не надано доказів того, що відповідач у справі, який є боржником, відмовляється виплачувати позивачу вказану суму.

Суд зауважує, що зобов`язання відповідача вчинити певні дії щодо нарахування та виплати додаткової винагороди і стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень певного розміру грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом під час ухвалення рішення.

Резолютивна частина рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.09.2024 у справі №280/5820/24 має зобов`язальний характер, проте судом під час розгляду вказаної справи не вирішувалися позовні вимоги майнового характеру щодо стягнення певної суми коштів і, як наслідок, не перевірялася правильність нарахування заборгованості з нарахування додаткової винагороди позивачу (231427,51 грн).

Оскільки розрахунок належної позивачу заборгованості з додаткової винагороди судом не здійснювався, тому зміна способу виконання вказаного вище судового рішення із зобов`язання здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди на стягнення конкретної суми цієї заборгованості фактично призведе до зміни рішення по суті з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті, що не передбачено статтею 378 КАС України.

Беручи до уваги зміст листів військової частини НОМЕР_1 , які були надані заявником та позивачем по справі, суд вказує, що фактичне виконання судового рішення у повному обсязі можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України. Водночас стягнення з суб`єкта владних повноважень (військової частини НОМЕР_1 ) коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

Пунктом 8 частини першої статті 7 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) передбачено принцип цільового використання бюджетних коштів - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

За правилами частин першої та другої статті 23 БК України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктами 6-1, 7, 9 частини п`ятої статті 22 БК України установлено, що головний розпорядник бюджетних коштів організовує та здійснює моніторинг виконання бюджетних програм, здійснює оцінку їх ефективності, управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня, здійснює контроль за повнотою надходжень, взяттям бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня і витрачанням ними бюджетних коштів тощо.

Отже, оскільки виконання рішення суду у справі № 280/5820/24 залежить від бюджетного фінансування, його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання. У такому випадку зміна способу і порядку виконання судового рішення не може призвести до його фактичного виконання, адже така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості із додаткової винагороди позивачу.

Відтак, невиконання військовою частиною НОМЕР_1 судового рішення в частині виплати грошових коштів позивачу за відсутності відповідного фінансування та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин та обставиною, яка істотно ускладнює виконання рішення або робить його неможливим, як підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Крім того, у спірному випадку справа не стосується обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг, у яких суд має підстави для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат, адже ця справа стосується нарахування та виплати додаткової винагороди, тому відсутні підстави для застосування приписів абзацу другого частини третьої статті 378 КАС України.

Зважаючи на встановлені обставини у цій справі, зокрема, прийняття відповідачем заходів з метою виконання судового рішення, а також наведене правове регулювання питання зміни способу та порядку виконання судового рішення, суд дійшов висновку, що відсутність бюджетних призначень на виплату нарахованої суми додаткової винагороди не може розглядатися як обставина, що істотно ускладнює або робить неможливим виконання судового рішення.

Таким чином, обставини, викладені у заяві державного виконавця про зміну способу та порядку виконання судового рішення від 20.09.2024 у справі №280/5820/24, не обґрунтовують доцільність і необхідність встановлення чи зміни способу та порядку виконання рішення суду, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни способу та порядку виконання судового рішення.

З огляду на викладене та керуючись статтями 241, 243, 248, 378 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі №280/5820/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі.

Ухвала виготовлена у повному обсязі та підписана 12.02.2026.

Суддя К.В.Мінаєва