Справа № 460/6679/25
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2026-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань поновлення пропущеного строку звернення до суду

12 лютого 2026 року м. Рівне№460/6679/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглядаючи у письмовому провадженні процесуальні питання, пов`язані з розглядом справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу за періоди з 29.01.2020 по 29.11.2021 та з 25.02.2022 по 19.05.2023 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022 та на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704);

зобов`язання відповідача провести позивачу за періоди з 29.01.2020 по 29.11.2021 та з 25.02.2022 по 19.05.2023 нарахування та виплатити грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022 та на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

визнання протиправними дій відповідача щодо неврахування під час складання грошового атестату щодо позивача розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704 за періоди з 29.01.2020 по 29.11.2021 та з 25.02.2022 по 19.05.2023;

зобов`язання відповідача виготовити та направити позивачу новий грошовий атестат виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704 періоди з 29.01.2020 по 29.11.2021 та з 25.02.2022 по 19.05.2023;

визнання протиправними дій відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік та 2023 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік та 2023 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

визнання протиправними дій відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік та 2023 рік, у розмірі місячного грошового забезпечення, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік та 2023 рік, у розмірі місячного грошового забезпечення, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

визнання протиправними дій відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2021 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим звання, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та доплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2021 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Вказану заяву позивач обґрунтовує тим, що у періоди з 29.01.2020 по 29.11.2021 та з 25.02.2022 по 18.12.2024 він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . З 19.12.2024 позивач перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 . Позивач вказує, що у зв`язку з проходженням безперервної військової служби в умовах воєнного стану він не мав реальної фізичної можливості отримати кваліфіковану правничу допомогу, дізнатися про порушення своїх прав та звернутися до суду за їх захистом. Також позивач зазначає, що при звільненні з військової частини НОМЕР_1 йому не було вручене повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні, а саме щодо розрахунку розміру складових грошового забезпечення у спірних період згідно з додатками до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Ухвалою суду від 14.04.2025 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. При цьому, у зв`язку з неможливістю встановити на стадії відкриття провадження у справі момент, коли позивач дізнався (або повинен був дізнатися) про порушення своїх прав, суд прийшов до висновку про вирішення питання щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду під час розгляду адміністративної справи. З цією метою в ухвалі про відкриття провадження у справі суд витребував у відповідача докази на підтвердження обставин щодо вручення ОСОБА_1 письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні за період з 19.07.2022 по 19.05.2023.

29.04.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС відповідач подав до суду відзив на позовну заяву. На виконання вимог ухвали про відкриття провадження у справі в частині витребування доказів відповідач долучив до відзиву копії лист від 11.03.2025 № 56/733 та довідки про грошове забезпечення позивача за період з 25.02.2022 по 18.12.2024, яка є додатком до вказаного листа. Водночас, відзив не містить жодних доводів з приводу пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку та вирішуючи клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів визначені статтею 233 КЗпП України.

Суд враховує, що питання застосування строків вирішення трудових спорів, установлених статтею 233 КЗпП України, у спорах пов`язаних з виплатою (перерахунком) грошового забезпечення військовослужбовців вже було предметом дослідження Верховного Суду. Так, у пункті 65 постанови від 21.03.2025 у справі № 460/21394/23 (адміністративне провадження № К/990/45865/24) Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду сформувати наступний правовий висновок:

"Якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19.07.2022, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19.07.2022, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19.07.2022 підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин").

З урахуванням пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України та Постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651, відлік тримісячного строку звернення до суду зі спорами, визначеними статтею 233 КЗпП України, почався 01.07.2023.".

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП (у редакції, яка діяла до 19.07.2022), у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно з частинами першою, другою статті 233 КЗпП України, в редакції, чинній з 19.07.2022, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)

Таким чином, суд констатує, що до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної до виплати заробітної плати, в т.ч. грошового забезпечення військовослужбовця, не було обмежено строками. Натомість, з 19.07.2022 таке звернення обмежене тримісячним строк, облік якого починається з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

У пункті 77 постанови від 21.03.2025 у справі № 460/21394/23 Верховний Суд вказав, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову (у частині вимог за період з 19.07.2022 по 30.03.2023) слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).

Повертаючись до обставин цієї справи, суд констатує, що в матеріалах судової справи відсутні будь-які докази на підтвердження обставин щодо вручення позивачу письмового повідомлення про суми нарахованого та виплаченого йому грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 19.05.2023 під час проходження військової служби у вказаний період (не надані такі докази ні сторонами самостійно, ні на вимогу суду).

Натомість, матеріалами судової справи стверджується, що за наслідками розгляду заяви позивача від 20.01.2025 відповідач листом від 11.03.2025 за № 56/733 повідомив про те, що у період проходження позивачем служби у військовій частині НОМЕР_1 його грошове забезпечення обчислювалося із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018, та тарифних коефіцієнтів згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704. Також, до листа була долучена довідка про грошове забезпечення позивача за період з 25.02.2022 по 18.12.2024 (помісячно в розрізі складових грошового забезпечення).

Зміст вказаних вище листа та довідки свідчить на користь того, що вони містять відомості щодо фактично нарахованих та виплачених позивачу сум грошового забезпечення (його складових) за період з 19.07.2022 по 19.05.2023, а також порядку їх обчислення, у зв`язку з чим такі документи можуть вважатися повідомленням про суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні, в розумінні статей 116 та 233 КЗпП України.

З огляду на вказане, суд висновує, що позивач дізнався про порушення своїх прав на отримання грошового забезпечення в належному розмірі за наслідками отримання листа відповідача від 11.03.2025 за № 56/733.

При цьому, будь-яких інших доказів на підтвердження того, що позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум за період з 19.07.2022 по 19.05.2023 раніше, аніж отримав лист відповідача від 11.03.2025 за № 56/733, матеріали судової справи не містять.

До суду з цим позовом позивач звернувся 10.04.2025, тобто у межах тримісячного строку, визначеного частиною другою статті 233 КЗпП України.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При цьому, частиною першою статті 121 КАС України установлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, оцінивши вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до суду, дослідивши надані на їх підтвердження докази, а також приймаючи до уваги обставини спору, що виник між учасниками справи, суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом в частині позовних вимог про перерахунок та виплату в належному розмірі грошового забезпечення (його складових) за період з 19.07.2022 по 19.05.2023, оскільки матеріали адміністративного позову не містять доказів на підтвердження обставин чи формування у суду обґрунтованого сумніву про те, що позивачу було відомо чи мало бути відомо про порушення його прав та законних інтересів до отримання від відповідача листа від 11.03.2025 за № 56/733.

Таким чином, пропущений позивачем строк звернення до суду в названій частині позовних вимог підлягає поновленню.

Керуючись статтями 121, 123, 240, 241, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 в частині позовних вимог, що стосуються перерахунку та виплати грошового забезпечення (його складових) за період з 19.07.2022 по 19.05.2023, та поновити такий строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ольга ПОЛІЩУК