Справа № 400/1414/25
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 р. № 400/1414/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянув у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВиконавчого комітету Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20,м. Миколаїв,54001,

провизнання дій та бездіяльності протиправними; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовними вимогами до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради в особі першого заступника міського голови Віталія Лукова та просив:

1. Визнати протиправними умисні та упередженні дії, умисну бездіяльність представника відповідача органу місцевого самоврядування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради , щодо видання індивідуального акту ((рішення) суб`єкта владних повноважень) лист відмову №3408/02.02.01-40/02.16/14/25 від 10.02.2025 року, яким протиправно допущено порушення низку законодавчих актів та вимог, щодо вирішення питань соціального характеру в забезпеченні пільгами вказаної категорії осіб до яких належить позивач ОСОБА_1 (інвалідність 2 групи в наслідок війни) та скасовано встановлений законами України порядок їх отримання: а саме Закон України № 3552-12 від 22.10.1993 року «Про статус ветеранів війни та гарантії соціального захисту», Закон України №431-9 від 20.12.2019 року «Про внесення змін до ст. 13 Закону України № 3552-12 від 22.10.1993 року «Про статус ветеранів війни та гарантії соціального захисту» , щодо посилення соціального захисту окремих категорій осіб з інвалідністю внаслідок війни», та допущено дискримінацію в реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановлених Законодавством та Конституцією України. 2

2. Визнати протиправними, протизаконними умисні та упередженні дії, щодо видання рішення - нікчемного нормативно-правового акту , а саме Рішення ВК ММР № 183 від 24.01.2024 року яким затверджено «Порядок відшкодування вартості зубопротезування з дорого вартісних матеріалів за переліком осіб з супроводжуючим лікуванням» та за відсутності довідки (цитата з авторського документу) «про безпосередню участь особи у заходах …. оборони, яка чітко прописана в переліку документів необхідних для постановки на чергу щодо забезпечення відшкодування вартості зубопротезування з дорого вартісних матеріалів з супроводжуючим лікуванням».

3. Зобов`язати представника відповідача Виконавчого комітету Миколаївської міської ради , щодо вчинення дій постановки на чергу та відшкодування вартості зубопротезування з дорого вартісних матеріалів та супроводжуючим лікуванням позивача ОСОБА_1 , у відповідності до наданої підприємством КП «Дочірнє підприємство стоматологічної поліклініки № 1» «Калькуляції відшкодування вартості зубопротезування з дорого вартісних матеріалів особи з інвалідністю внаслідок війни ОСОБА_1 на суму 23912,00 грн.»

09.04.2025 року суд перейшов до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

04.06.2025 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

10.02.2025 та 12.01.2026 р.р., Відповідачем подано заяву про розгляд справи без участі представника.

12.01.2026 року стороною Позивача подано заяву про розгляд справи без участі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на подану позивачем ОСОБА_1 , як особою з інвалідністю внаслідок війни, заяву № 19.04-06/4890/2025 від 05.02.2025 року з додатками документів та матеріалів висновків про необхідність лікування та протезування з «Калькуляцією відшкодування вартості зубопротезування з дорого вартісних отримано безпідставну та протизаконну відмову органу місцевого самоврядування Миколаївської міської Ради Виконавчого комітету. Відповідач, послався на те, що його дії відповідають Рішенню ВК ММР № 183 від 24.01.2024 року, яким затверджено «Порядок відшкодування вартості зубопротезування з дорого вартісних матеріалів за переліком осіб з супроводжуючим лікуванням». Оскільки Позивачем не подано довідки про безпосередню участь особи у заходах оборони, яка чітко прописана в переліку документів необхідних для постановки на чергу щодо забезпечення відшкодування вартості зубопротезування з дорого вартісних матеріалів з супроводжуючим лікуванням». Позивач вважає, що Відповідачем порушено його права як діями так і нормами Рішення ВК ММР № 183 від 24.01.2024 року , яке суперечить чинному законодавству України: Закону України № 3552-12 від 22.10.1993 року «Про статус ветеранів війни та гарантії соціального захисту», Закон України №431-9 від 20.12.2019 року «Про внесення змін до ст. 13 Закону України № 3552-12 від 22.10.1993 року «Про статус ветеранів війни та гарантії соціального захисту», та допущено дискримінацію в реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановлених цим Законодавством та Конституцією України щодо Позивача. Позивач належить до осіб, визначених п.2 ст. 13 Закону України № 3552-12 від 22.10.1993 року «Про статус ветеранів війни та гарантії соціального захисту» (ст.13. Пільги особам з інвалідністю внаслідок війни п.2 позачергове безоплатне зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів), безоплатне забезпечення іншими протезами).

Відповідачем подано відзив на позов, згідно якого він діяв в межах чинного законодавства та у нього були відсутні підстави для відшкодування Позивачу вартості зубопротезування з дорого вартісних матеріалів та супроводжуючим лікуванням у зв`язку з ненаданням повного пакету документів відповідно до Порядку відшкодування вартості зубопротезування з дороговартісних матеріалів учасникам АТО/ООС, Захисникам та Захисницям України, членам сімей загиблих (померлих) в АТО/ООС та Революції Гідності, Захисників та Захисниць України з супроводжуючим лікуванням, затвердженого рішенням ВК ММР від 24.01.2024 № 183. Під час розгляду питання з`ясовано, що ОСОБА_2 -не додано копію довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, або копія довідки про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, або копія довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України…». Позивач посилається на «п.2 ст. 13 Закону України № 3552-12 від 22.10.1993 року «Про статус ветеранів війни та гарантії соціального захисту». При цьому Позивачем помилково тлумачиться вказана норма Закону, адже відповідно до цієї норми «Особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги: … 2) позачергове безплатне зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів), безплатне забезпечення іншими протезами і протезно ортопедичними виробами;» Вказана норма містить виключення зазначене у дужках (за винятком протезування з дорогоцінних металів). А оскаржуване рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради передбачає надання пільг у вигляді відшкодування вартості зубопротезування саме з дороговартісних матеріалів. Позивач не довів ні порушення його прав, ні протиправності оскаржуваного рішення ВК ММР від 24.01.2024 № 183, ні протиправності дій посадових осіб ВК ММР.

Позивач подав відповідь на відзив та пояснення та зазначив, що відповідно, до ст. 2 Закону України № 3552-12 від 22.10.1993 року «Про статус ветеранів війни та гарантії соціального захисту» - права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними . Відповідно, до ст. 7 Закону України № 3552-12 від 22.10.1993 року «Про статус ветеранів війни та гарантії соціального захисту» - встановлено коло осіб з інвалідністю внаслідок війни , а відповідно надання інших довідок та документів, для соціального захисту та отримання пільг не передбачено законом. Послався також на ст. 17 Закону України № 3552-12 від 22.10.1993 року «Про статус ветеранів війни та гарантії соціального захисту», та ст.1 Закону України № 3552-12 від 22.10.1993 року «Про статус ветеранів війни та гарантії соціального захисту». Вважає Відповідач порушив його права та обов`язки і допустив дискримінаційні дії.

Відповідач надав заперечення на відзив, зазначив про правомірність своїх дій, а також зазначив, що Оскаржуване рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 183 від 24.01.2024 «Про затвердження Порядку відшкодування вартості зубопротезування з дороговартісних матеріалів учасникам АТО/ООС, Захисникам та Захисницям України, членам сімей загиблих (померлих) в АТО/ООС та Революції Гідності, Захисників та Захисниць України з супроводжуючим лікуванням» жодним чином не порушує прав Позивача, встановлених Законом України року «Про статус ветеранів війни та гарантії соціального захисту» а саме позачергове безплатне зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів), безплатне забезпечення іншими протезами і протезно-ортопедичними виробами. Адже кошти на забезпечення безоплатного зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів), безоплатного забезпечення іншими протезами і протезноортопедичними виробами пільгового контингенту громадян згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виділяються відповідно до рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 11.10.2022 № 542 «Про затвердження Програми розвитку та підтримки комунальних закладів охорони здоров`я Миколаївської міської ради та надання медичних послуг, понад обсяг передбачений програмою державних гарантій медичного обслуговування населення, на 2023-2025 роки». Більше того, Позивач у 2025 році поставив дві коронки з метало-захисним покриттям (МЗП) на п`ятий та восьмий зуби, скориставшись пільгою на безкоштовне зубопротезування за рахунок коштів, передбачених у міському бюджеті, що спростовує порушення прав Позивача Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради. Отже Відповідач вважає, Позивач не довів ні порушення його прав, ні протиправності оскаржуваного рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24.01.2024 № 183.

Суд вивчив уважно доводи сторін, дослідив наявні в матеріалах справи докази, під час судового розгляду справи витребував нові докази, оцінив в сукупності відповідність доводів сторін наявним в справі доказам та встановив наступне.

ОСОБА_1 , ветеран війни інвалід 2 групи внаслідок війни (підтверджено посвідченням НОМЕР_1 ), знаходиться на пенсійному забезпеченні згідно посвідчення№ НОМЕР_2 від 16.09.2005 року, у відповідності до Постанови КМУ № 700 від 14.08.2019 року, як особа, що має статус ветеран війни інвалід 2 групи внаслідок війни, внесений до Єдиного державного реєстру ветеранів війни».

05.02.2025 року Позивач звернувся з заявою до Миколаївського голови щодо постановки його на чергу та відшкодування вартості зубопротезування з дороговартісних матеріалів з супроводжуючим лікуванням по надходженню фінансування за рахунок коштів бюджету Миколаївської міської територіальної громади, як особі, яка безпосередньо приймала участь в АТО/ООС та Революції Гідності, Захисників та Захисниць України. Також надав згоду на обробку персональних даних, зазначив дату і рік народження та серію і номер паспорта, заяву прийнято відповідальною особою ОСОБА_3 .

До заяви було додано додатки (згідно опису№19.04-06/4890/2025): копію паспорта, копію картки фізичної особи платника податків, копію довідки від 03.02.2025 №32/01-09щодо потреби протезування з дорого вартісних матеріалів та вартості лікування, копію посвідчення серії НОМЕР_3 інваліда війни 2 групи, копії калькуляції відшкодування вартості зубопротезування з дороговартісних матеріалів особи з інвалідністю внаслідок війни ОСОБА_1

10.02.2025 року листом виконавчого комітету Миколаївської міської ради №3408/02.02.01-40/02.16/14/25 Позивача проінформовано, що за результатом розгляду заяви та наданого пакету документів, з`ясовано, що Позивачем не надано копію довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, або копія довідки про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, або копія довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - Довідка), яка чітко прописана в переліку документів необхідних для постановки на чергу щодо забезпечення відшкодування вартості зубопротезування з дорого вартісних матеріалів з супроводжуючим лікуванням. Роз`яснено, що з цих підстав поставити на чергу та здійснити відшкодування вартості зубопротезування не можливо. Роз`яснено право повторного звернення для постановки на чергу. Також Відповідач послався на Рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24.01.2024 №183 затверджено Порядок відшкодування вартості зубопротезування з дороговартісних матеріалів учасникам АТО/ООС, Захисникам га Захисницям України, членам сімей загиблих (померлих) в АТО/ООС та Революції Гідності, Захисників та Захисниць України з супроводжуючим лікуванням

Позивач отримав дану відповідь та не погодився з її змістом та взагалі з Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24.01.2024 №183.

Суд з`ясував, що Позивач посилається на наявність у нього права на пільгове лікування, як інваліда війни 2 групи.

Натомість заяву подав з постановки його на чергу та відшкодування вартості зубопротезування з дороговартісних матеріалів з супроводжуючим лікуванням по надходженню фінансування за рахунок коштів бюджету Миколаївської міської територіальної громади, як особі, яка безпосередньо приймала участь в АТО/ООС та Революції Гідності, Захисників та Захисниць України.

Відповідач формально отримав таку заяву, та виявив, що заява не відповідає нормам Порядку затвердженого Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24.01.2024 №183, такі дії Позивач сприйняв як дискримінацію та урізання його прав.

На думку суду, сторони під час виникнення спірної ситуації не розібралися в суті правовідносин, та відповідно було помилково заповнено та подано Позивачем форму заяви, яка стосується іншої категорії громадян, що мають право на відшкодування вартості зубопротезування з дороговартісних матеріалів з супроводжуючим лікуванням.

З Відзиву Відповідача вбачається, що він намагався з`ясувати в чому виникла проблема, так він зазначив, що мовою оригіналу Позивач посилається на «п.2 ст. 13 Закону України № 3552-12 від 22.10.1993 року «Про статус ветеранів війни та гарантії соціального захисту». При цьому Позивачем помилково тлумачиться вказана норма Закону, адже відповідно до цієї норми «Особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги: … 2) позачергове безплатне зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів), безплатне забезпечення іншими протезами і протезно ортопедичними виробами;» Звертаємо увагу, що вказана норма містить виключення зазначене у дужках (за винятком протезування з дорогоцінних металів). А оскаржуване рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради передбачає надання пільг у вигляді відшкодування вартості зубопротезування саме з дороговартісних матеріалів»

Суд зазначає, що в даному випадку не має значення поняття протезування з дорогоцінних металів чи зубопротезування саме з дороговартісних матеріалів, оскільки дані поняття стосуються різних суб`єктів правовідносин, в першому випадку Законом передбачене право Позивача, як інваліда війни 2 групи на позачергове безплатне зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів), безплатне забезпечення іншими протезами і протезно ортопедичними виробами, а норми Порядку затвердженого Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24.01.2024 №183, взагалі на Позивача не розповсюджуються, оскільки він не належить до суб`єктів даних правовідносин, так.

Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що Норма права це загальнообов`язкове правило поведінки, що складається з трьох логічних елементів: гіпотези (умови дії), диспозиції (суть правила: права/обов`язки) та санкції (наслідки порушення). Вона регулює суспільні відносини, вказуючи, кому і як діяти, а також що буде за невиконання.

Основні елементи структури правової норми: Гіпотеза (Якщо...): вказує на життєві обставини (юридичні факти), за яких вступає в дію правило, закріплене в диспозиції. Диспозиція (То...): центральний елемент, що визначає саме правило поведінки права та обов`язки суб`єктів, приписи, заборони чи дозволи. Санкція (Інакше...): вказує на юридичні наслідки несприятливі (заходи відповідальності) або заохочувальні заходи, що настають у разі порушення диспозиції.

Норми права можуть бути оформлені не у вигляді класичної тріади, а як окремі статті, що містять лише один або два елементи.

В даному випадку Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24.01.2024 №183 затверджено норми, назва яких є гіпотезою даних правових норм, тобто визначає, Порядок відшкодування вартості зубопротезування з дороговартісних матеріалів учасникам АТО/ООС, Захисникам та Захисницям України, членам сімей загиблих (померлих) в АТО/ООС та Революції Гідності, Захисників та Захисниць України з супроводжуючим лікуванням.

З огляду на те, що дана гіпотеза не містить серед суб`єктів на яких вона розповсюджується осіб з інвалідністю внаслідок війни та прирівняних до них осіб, а містить більш вузький суб`єктний склад учасникам АТО/ООС, Захисникам та Захисницям України, членам сімей загиблих (померлих) в АТО/ООС та Революції Гідності, Захисників та Захисниць України, отже даний порядок не розповсюджується на Позивача.

Однак, суд зазначає, що Позивач відповідно до норм Пункту 2 частини 1статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги: позачергове безплатне зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів), безплатне забезпечення іншими протезами і протезно-ортопедичними виробами.

Отже Позивач має право звернутись до Відповідача з заявою щодо гарантій його прав на позачергове безплатне зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів), безплатне забезпечення іншими протезами і протезно-ортопедичними виробами.

Так, судом з`ясовано, що Відповідачем 11.10.2022 року затверджено рішення №542 Про затвердження Програми розвитку та підтримки комунальних закладів охорони здоров`я Миколаївської міської ради та надання медичних послуг, понад обсяг передбачений програмою державних гарантій медичного обслуговування населення, на 2023-2025 роки

Так згідно даної програми з місцевого бюджету виділяються кошти направлені на забезпечення безоплатного зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів), безоплатного забезпечення іншими протезами і протезно-ортопедичними виробами пільгового контингенту громадян згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII.

Відповідно Закону до переліку осіб пільгових категорій, які отримують право на безкоштовне зубопротезування належать: учасники війни (безплатне першочергове зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів п.2 ст. 14 Закону); учасники бойових дій (першочергове безплатне зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів п.2.ст.12 Закону); особи з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (позачергове безплатне зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів), безплатне забезпечення іншими протезами і протезно-ортопедичними виробами п.2. ст.13 Закону)….

Для отримання відповідної пільги згідно зазначеного рішення №542 потрібно надати відповідні документи: копію паспорту громадянина України, копію довідки про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків, копію документа, який дає право на пільгове зубопротезування.

Крім того, згідно листа №19909/51.01-118/25-2 від 09.04.2025 року ОСОБА_1 як особа з інвалідністю внаслідок війни на підставі п. 3.40 розділу 3 Положення про управління охорони здоров`я ММР, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 23.07.2020 №57/380, з метою захисту пільгових категорій громадян щодо реалізації пільг на безкоштовне зубопротезування (здійснюється за рахунок і в межах передбачених у міському бюджеті на відповідний бюджетний рік) у 2025 році поставив дві коронки з металозахисним покриттям на п`ятий та восьмий зуби. Роботою залишився задоволений.

Отже, судом досліджено всі доводи сторін, та не встановлено порушень прав Позивача, оскільки ним було подано та підписано заяву, яка за формою та змістом фактично була подана помилково.

Суд зазначає, що формально Відповідач діяв правомірно, однак фактично, з врахуванням того, що при розгляді даного питання можливо було встановити помилковість подачі заяви, мав запропонувати подати заяву за нормами, що передбачені прийнятими рішеннями Миколаївської міської ради з метою захисту пільгових категорій громадян щодо реалізації пільг на безкоштовне зубопротезування згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII.

Також суд зазначає про таке, нормами статті 17 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Надходження з державного бюджету не є єдиним джерелом фінансування таких витрат, а тому заперечення відповідача, що до місцевого бюджету кошти з державного бюджету не надходили, є неспроможними.

Відповідно до ст. 5 Бюджетного кодексу України бюджетна система України складається з: 1) державного бюджету; 2) місцевих бюджетів: а) бюджету Автономної Республіки Крим; б) обласних бюджетів; в) районних бюджетів; г) бюджетів місцевого самоврядування.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 4 ст. 2 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетна програма - сукупність заходів, спрямованих на досягнення єдиної мети, завдань та очікуваного результату, визначення та реалізацію яких здійснює розпорядник бюджетних коштів відповідно до покладених на нього функцій.

Частинами 1, 3 статті 20 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетні програми формуються головними розпорядниками бюджетних коштів під час складання Бюджетної декларації (прогнозу місцевого бюджету) та проекту бюджету на плановий бюджетний період з урахуванням планів діяльності на середньостроковий період, прогнозних та програмних документів економічного і соціального розвитку. Відповідальний виконавець бюджетних програм визначається головним розпорядником бюджетних коштів за погодженням з Міністерством фінансів України (місцевим фінансовим органом). Відповідальним виконавцем бюджетних програм може бути головний розпорядник бюджетних коштів за бюджетними програмами, виконання яких забезпечується його апаратом, та/або розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, який забезпечує виконання бюджетних програм у системі головного розпорядника. Відповідальний виконавець бюджетних програм у процесі їх виконання забезпечує цільове та ефективне використання бюджетних коштів протягом усього строку реалізації відповідних бюджетних програм у межах визначених бюджетних призначень.

До видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на: соціальний захист та соціальне забезпечення.

Оскільки законодавцем запроваджено соціальну гарантію у вигляді першочергового безоплатного зубопротезування, вона підлягає реалізації відповідно до приписів п. 2 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а не у будь-який інший спосіб.

Отже, права Позивача гарантовано вищезазначеними нормами діючого законодавства України. Більше того він скористався своїми правами, тому дискримінації не встановлено.

Норми порядку відшкодування вартості зубопротезування з дороговартісних матеріалів учасникам АТО/ООС, Захисникам та Захисницям України, членам сімей загиблих (померлих) в АТО/ООС та Революції Гідності, Захисників та Захисниць України з супроводжуючим лікуванням, що затверджені Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24.01.2024 №183 не містять дискримінаційних норм щодо Позивача, оскільки на нього не розповсюджуються.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, надавши оцінку аргументам позивача про відмову визначену листом №3408/02.02.01-40/02.16/14/25 від 10.02.2025 року, допущення дискримінації в реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановлених Законодавством та Конституцією України щодо Позивача, визнання протиправними, протизаконними умисних та упереджених дій, щодо видання Рішення ВК ММР № 183 від 24.01.2024 року яким затверджено «Порядок відшкодування вартості зубопротезування з дорого вартісних матеріалів за переліком осіб з супроводжуючим лікуванням», за сукупністю наведених обставин суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Оскільки у задоволенні адміністративного позову відмовлено, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Мельник