Справа № 161/22727/25
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/34/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Присяжнюк Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції управління автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Департаменту патрульної поліції управління автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху про визнання протиправною та скасування постанови MVA №2526724 від 19.10.2025, винесену інспектором з паркування Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на момент вчинення правопорушення ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом. Фактичним водієм була інша особа - ОСОБА_2 , що може бути підтверджено поясненнями.

Інспектором не встановлено особу, яка безпосередньо керувала автомобілем у момент порушення, що є порушенням вимог статей 247,280,283 КУпАП. Відповідальність власника транспортного засобу без доведення факту його керування законодавством не передбачена для правопорушень, зафіксованих не в автоматичному режимі.

У зв`язку з тим, що заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про зміну суб`єкта правопорушення була відхилена, просить суд визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову за відсутності в її діях ознак правопорушення.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.11.2025, після усунення недоліків, у вищевказаній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12.12.2025 представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень щодо позову останній зазначає, що не є належним відповідачем по справі, оскільки постанову про накладення на ОСОБА_1 стягнення здійснював інспектор з паркування Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради. Відповідно належним відповідачем по справі є Департамент муніципальної варти Луцької міської ради. Посилаючись на викладне, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Позивач не скористалася правом на подання відповіді на відзив.

Клопотання про заміну відповідача не подавала.

З огляду на те, що обидві сторони у повному обсязі скористалися своїми правами щодо подання процесуальних документів, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті на підставі наявних у справі матеріалів.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно положень п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 19.10.2025 інспектором з паркування Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради щодо Душко І.С. винесено постанову MVA №2526724 про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), з якою убачається, що ОСОБА_1 19.10.2025 о 13:43 год. по вул. Степана Бандери, 4 в Луцьк керувала автомобілем (водій) BMW 520i, д.н.з AC7316EH, порушила правила зупинки, а саме: здійснила зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території, чим створила перешкоду дорожньому руху та загрозу безпеці руху, що є порушенням п. 15.9 «и» ПДР України та ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Вищевказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 219 КУпАП виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 44-3, частиною другою статті 52, статтями 53, 53-1, 54, частиною першою статті 56, статтями 92, 99 (якщо правопорушення вчинено громадянином), статтею 104, частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), статтями 127-2, 141, 142, 152, частинами першою - п`ятою та восьмою статті 152-1, статтею 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють, частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 188, 56, 197, 198 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 219 КУпАП, від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Відповідно до Положення про департамент муніципальної варти Луцької міської ради, затвердженого рішенням Луцької міської ради від 15.10.2020 №94/35, основними завданнями Департаменту є, зокрема, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122, частинами першою - п`ятою та восьмою статті 152-1 КУпАП і накладення адміністративних стягнень.

Порядок притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, що зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), інспектором з паркування, визначений статтями 279-1- 279-4КУпАП.

Впровадження інспекторів з паркування вимога Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо реформування сфери паркування транспортних засобів», який з 27 вересня 2018 року вступив в силу.

Пунктом 3.1.5. Положення передбачено, що в межах компетенції Департаменту є винесення постанов у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів.

Вищевказане свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення передбачені ч. 3 ст. 121 КУпАП, інспектори відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради.

Із наведеного випливає, що відповідач Департамент патрульної поліції Національної поліції України не є тією особою, яка має відповідати за цим адміністративним позовом.

У постанові Верховного Суду від 13.02.2018 по справі № 826/1460/16 зазначено, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про зміну неналежного відповідача належним.

Нормою ч. 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до положень ст. ст. 25, 26, 42 КАС України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Водночас, чинним законодавством, зокрема ст. 48 КАС України, передбачено можливість здійснення судом за згодою позивача, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи, заміни первісного відповідача належним відповідачем у разі якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом.

Із наведеної вимоги закону слідує, що можливість заміни неналежного відповідача може здійснюватися виключно за клопотанням позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.09.2020 по справі № 162/445/16-а.

Поряд з цим, правом на звернення до суду з відповідним клопотанням, позивач не скористався.

Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача.

Належним відповідачем за заявленими позовними вимогами є Департамент муніципальної варти Луцької міської ради, тобто відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого інспектором винесена спірна постанова про накладення адміністративного стягнення.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Таким чином, оскільки судом з`ясовано, що позовні вимоги заявлено до особи яка не є належним відповідачем, позивачем дії спрямовані щодо здійснення судом заходів на заміну неналежного відповідача належним не вчинялися, у задоволенні позову слід відмовити.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26.12.2019 по справі №724/716/16-а зауважив, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Позивачем не було заявлено клопотання про залучення співвідповідача, чи заміну неналежного відповідача належним, тоді як вчинення таких дій можливе лише за клопотанням позивача або ж після з`ясування думки позивача, який свої доводи, міркування або заперечення щодо можливості залучення до участі у справі в якості другого відповідача (співвідповідача), не надав.

При цьому суд зазначає, що інші доводи позивача в обґрунтування протиправності спірної постанови, з урахуванням встановленого судом факту пред`явлення вимог до неналежного відповідача, не підлягають оцінці судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи, що суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову судові витрати у виді судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 19, 20, 72,76, 77, 90, 205, 229, 241, 246, 250, 272, 286, 293, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції управління автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 09.02.2026.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: Департамент патрульної поліції Управління автоматичної фіксації порушень ПДР вул.Федора Ернеста,3, м.Київ, 03048, .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Людмила ПРИСЯЖНЮК