Справа № 620/5804/25
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/5804/25 Суддя (судді) першої інстанції: Олена ЛУКАШОВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Сорочка Є.О., Коротких А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 22.11.2024, що полягає в не призначенні до виплати позивачу (як інваліду 2 групи щодо якого встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою) основної пенсії за листопад 2024 року і в подальшому щомісяця, довічно, в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком; зобов`язання присудити, стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щомісяця, довічно, починаючи з 1 листопада 2024 року, на користь ОСОБА_1 основну пенсію в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням кожного збільшення мінімального розміру пенсії за віком (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік) за мінусом вже виплачених сум основної пенсії.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ у редакції Закону №230/96-ВР. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 з 01.11.2024 перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 06.06.1996 №230/96-ВР у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У свою чергу позивач надіслав до суду лист в якому зазначив, що наявні законні підстави для скасування рішення суду від 01.10.2025 і закриття провадження у справі №620/5804/25 згідно п.11 ч.1 ст.238 КАС України, оскільки у справі №620/2517/25 тотожні сторони, предмет та підстави позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи з встановленою 2 групою інвалідності, що підтверджується посвідченням потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 1).

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію по 2 групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з впливом аварії на ЧАЕС, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вважаючи, що відповідачем протиправно не здійснено нарахування та виплату основного розміру пенсії у розмірі не нижчому за вісім мінімальних пенсій за віком, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

В силу вимог пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Відповідно до наведеної норми, тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

У постанові від 09 жовтня 2018 року у справі №809/487/18 Верховний Суд зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для установлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Отже, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі, на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність в іншій справі постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи і які набрали законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом до Чернігівського окружного адміністративного суду позивач просив призначити та виплатити, як інваліду 2 групи щодо якого встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, основної пенсії в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком з листопада 2024 року.

Під час розгляду справи судом встановлено, ОСОБА_1 звернувся з аналогічним адміністративним позовом також до Чернігівського окружного адміністративного суду, в якому просив призначити та виплатити, як інваліду 2 групи щодо якого встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, основної пенсії в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком з вересня 2024 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року у справі №620/2517/25, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області що полягають в ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 основної пенсії в розмірі не нижче восьми мінімальних пенсій за віком визначених законом України про Державний бюджет на відповідний рік, відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України від 06.06.1996 №230/96-ВР «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи 01.09.2024. Зобов`язано Головне управляння в Чернігівській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, починаючи з 01.09.2024 у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, визначених законом України про Державний бюджет на відповідний рік відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України від 06.06.1996 №230/96-ВР «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Колегія суддів зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 у справі №620/5804/25 та у справі №620/2517/25 є тотожними.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів зазначає, що наявне рішення суду, яке набрало законної сили у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року у справі №620/2517/25, яке є безумовною підставою для закриття провадження у справі № 620/5804/25.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для закриття провадження у даній справі, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 238 КАС України, оскільки, є таке, що набрало законної сили, рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 238, 311, 315, 319, 321, 322, 325,329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2025 року скасувати.

Провадження у справі №620/5804/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Є.О.Сорочко

А.Ю. Коротких