Справа № 460/2634/24
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2026 року м. Рівне№460/2634/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доВідділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті
про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 27.02.2024 №024665.

Позов обґрунтовано тим, що 27.02.2024 за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт начальником відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" прийнято постанову №024665 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00грн за порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Позивач зазначає, що в акті перевірки не наведено жодних обґрунтувань, доказів, аргументів та підстав, що підтверджують вчинення правопорушення. Позивач зазначає, що відповідачу надавався протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00066-00128-24 та міжнародний сертифікат технічного огляду НОМЕР_1 , що відповідно до чинного законодавства є альтернативою протоколу технічного нагляду технічного стану. Позивач також звертає увагу суду на ту обставину, що відповідачу надавалася заява ОСОБА_2 від 22.01.2024 про те, що ФОП ОСОБА_1 надав транспортний засіб для перевезення будівельних матеріалів для населення Запорізької області як гуманітарної допомоги. Наведене, на думку позивача, є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Ухвалою суду від 14.03.2024 позовну заяву залишено без руху як таку, що подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), надано строк для усунення недоліків.

Позивач недоліки позовної заяви усунув у строк і спосіб, встановлений судом. Відтак, позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 29.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Вказує на те, що під час проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт було виявлено порушення статті 34 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: при здійсненні вантажних перевезень перевізник не забезпечив у водія діючого протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу марки "KOEGEL", д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушено ч.8 ст.35 Закону України "Про дорожній рух". Вказує, що водій ОСОБА_3 з актом ознайомлений, пояснень не надав. Постановою від 27.02.2024 №024665 про застосування адміністративно-господарського штрафу було притягнуто до відповідальності ФОП ОСОБА_1 за порушення ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена вимогами абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Звертає увагу суду на те, що дата складення протоколу, на існування якого посилається позивач, - 30.01.2024, а дата проведення перевірки 23.01.2024, що унеможливлює надання такого протоколу під час проведення перевірки. Вказує, що з 02.12.2023 до 30.01.2024 (та на момент проведення перевірки 23.01.2024) транспортний засіб марки "KOEGEL", д.н.з НОМЕР_2 , не проходив обов`язкового технічного контролю. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши позовну заяву та відзив, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Старшим державним інспектором відділу державного контролю (нагляду) у Полтавській області Сердюком В.С., на підставі направлення від 19.01.2024 №008237 на рейдову перевірку, 23.01.2024 на автодорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський 290 км, була проведена рейдова перевірка транспортного засобу марки "RENAULT", номерний знак НОМЕР_3 , та транспортного засобу марки "KOEGEL", номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , власником транспортного засобу марки "KOEGEL", номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 .

Згідно з товарно-транспортною накладною від 22.01.2024 №1, автомобільним перевізником є ОСОБА_1 .

За наслідками перевірки був складений акт від 23.01.2024 №019907, яким встановлено, що під час перевезення вантажу у водія транспортного засобу марки "KOEGEL", номерний знак НОМЕР_4 , був відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу.

Водій ОСОБА_3 з актом ознайомився, в рядку "Пояснення водія про причини порушень" вчинив напис "ознайомлений".

Про розгляд справи 27.02.2024 про порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідач повідомив позивача листом.

27.02.2024 начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №024665. Зазначеною постановою за допущене порушення ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (а саме: перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст.48 цього Закону) стягнуто з ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн.

Вважаючи винесену постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III (далі Закон №2344-III).

Статтею 2 Закону №2344-III визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про транспорт" від 10.11.1994 №232/94-ВР (далі Закон №232/94-ВР), нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, шляхів сполучення, організації безпеки руху, охорони громадського порядку, пожежної безпеки, санітарні та екологічні вимоги, що діють на транспорті, є обов`язковими для власників транспорту і громадян, які користуються послугами транспорту та шляхами сполучення.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положенням ст.60 Закону №2344-ІІІ встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.12 ст.6 Закону №2344-III, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Так, положеннями Порядку №1567 врегульовано, що: державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України (пункт 2); органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи (пункт 3); державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (пункт 4); рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка (пункт 12); рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших 4 об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (пункт 14); рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку (пункт 19).

Пунктом 15 Порядку №1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Пунктом 22 Порядку №1567 передбачено, що у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акту перевірки суб`єкта господарювання або акту перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Відповідно до ст.18 Закону №2344-ІІІ, з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Згідно з положеннями ст.34 Закону №2344-ІІІ, автомобільний перевізник повинен, зокрема: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Статтею 48 Закону №2344-III обумовлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, положеннями чинного законодавства покладено на перевізника обов`язок із забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів.

При цьому, перелік документів, визначений ст.48 Закону №2344-III, не є вичерпним.

Згідно із ст.22 Закону №2344-III, технічне обслуговування і ремонт транспортних засобів та їх складових виконують з метою підтримання їх у належному стані та забезпечення встановлених виробником технічних характеристик під час використання, зберігання або утримання протягом періоду експлуатації.

Виконавцями технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів є суб`єкти господарювання, які відповідають таким вимогам: мають власні або орендовані засоби технічного обслуговування і ремонту, що відповідають установленим законодавством вимогам; роботи з технічного обслуговування і ремонту здійснює персонал необхідного рівня професійної кваліфікації відповідно до видів цих робіт; мають виробничі споруди, засоби технічного обслуговування і ремонту, що відповідають встановленим законодавством вимогам.

Вимоги до виконавця технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів та надаваних ним послуг (виконуваних робіт) встановлюються технічним регламентом з підтвердження відповідності, затвердженим у встановленому законодавством порядку.

Технічне регулювання у сфері технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Технологічні норми проектування виробничих споруд і підприємств автомобільного транспорту затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Положення про технічне обслуговування і ремонт транспортних засобів та правила надання послуг з їх технічного обслуговування і ремонту затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Правила експлуатації колісних транспортних засобів, їх складових частин (пневматичних шин, акумуляторних батарей, систем живлення двигунів газовим паливом, установлених під час технічної експлуатації, тощо) затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Відповідно до ст.23 Закону №2344-III, контроль технічного стану транспортних засобів включає: обов`язковий технічний контроль транспортних засобів; перевірку технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками. Перевірку технічного стану транспортних засобів під час обов`язкового технічного контролю транспортних засобів здійснюють суб`єкти господарювання, визначені відповідно до Закону України "Про дорожній рух" в порядку, який встановлює Кабінет Міністрів України. У період між обов`язковими технічними контролями відповідність технічного стану транспортних засобів вимогам законодавства забезпечує перевізник.

Отже, порядок проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України. Перевірка технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками здійснюється в порядку, який визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Відповідно до ст.35 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353-XII (далі Закон №3353-XII), транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України". Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Обов`язковий технічний контроль транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування та зареєстрованих територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, здійснюють суб`єкти проведення обов`язкового технічного контролю, які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища.

Перелік обладнання, необхідного для одержання права на здійснення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, а також документів, що подаються суб`єктами проведення обов`язкового технічного контролю для одержання такого права, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:

- для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

- для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

- для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Згідно з п.1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 №137 (далі Порядок №137), порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Згідно з абз.3 п.3 Порядку №137, періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку.

Відповідно до п.18 Порядку №137, перевірка конструкцій і технічного стану транспортних засобів проводиться згідно з Вимогами до перевірки. У разі позитивного результату після проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу замовникові видається протокол перевірки технічного стану. У разі негативного результату або невідповідності даних у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу даним ідентифікації транспортного засобу складається акт невідповідності технічного стану транспортного засобу за формою згідно з додатком 4. Обсяги перевірки технічного стану транспортного засобу, коди оцінки невідповідності його технічного стану наведено в додатку 5.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в контексті абз.2 ч.6 ст.39 Закону №2344-III, протокол перевірки технічного стану є іншим документом, передбаченим законодавством, а саме Порядком №137, та повинен бути пред`явлений особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху.

У акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 23.01.2024 №019907 встановлено, що під час перевезення вантажу згідно з товарно-транспортною накладною від 22.01.2024 №1 у водія на момент проведення перевірки транспортного засобу марки "KOEGEL", номерний знак НОМЕР_2 , відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу, передбачений ч.8 ст.35 Закону №3353-XII, чим порушено вимоги ст.48 Закону №2344-III.

Як наслідок, за порушення вимог додержання законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом позивача постановою від 27.02.2024 №024665 притягнуто до відповідальності.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що за доводами позивача водій під час проведення перевірки, яка відбулася 23.01.2024, надав інспектору всі необхідні документи, в тому числі й протокол перевірки технічного стану транспортного засобу.

Судом встановлено, що під час перевірки водієм було надано протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №01603-00481-22 від 02.12.2022, в якому зазначена дата чергового проходження обов`язкового технічного контролю не пізніше 02.12.2023.

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідачу було надано протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00066-00128-24, виданий ТОВ "Автомобільний діагностичний центр 2012", відповідно до якого дата чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу марки "KOEGEL", номерний знак НОМЕР_2 , не пізніше 30.01.2025, та долучає цей протокол до матеріалів справи.

Однак, суд звертає увагу, що зазначений протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00066-00128-24 складено 30.01.2024, тобто після проведення рейдової перевірки.

Крім того, позивач у позовній заяві покликається на те, що під час проведення перевірки був також наданий міжнародний сертифікат технічного огляду, виданий ДП "Державтотранс НДІ проект" UA1288045, згідно з яким наступну перевірку на придатність до експлуатації транспортного засобу марки "KOEGEL", номерний знак НОМЕР_2 , необхідно провести до 29.01.2025.

Зазначений міжнародний сертифікат UA1288045 було видано 30.01.2024, тобто після проведення рейдової перевірки.

Отже, позивачем не підтверджено наявність чинного на момент проведення перевірки протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу марки "KOEGEL", номерний знак НОМЕР_2 , оскільки пред`явлений до перевірки протокол №01603-00481-22 від 02.12.2022 діяв до 02.12.2023, а долучений до позовної заяви протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00066-00128-24 складено 30.01.2024.

Суд критично оцінює доводи позивача про перевезення вантажу в межах гуманітарної допомоги.

Так, в товарно-транспортній накладній №1 від 22.01.2025 вантажоодержувачем зазначений фізична особа-підприємець ОСОБА_4 .

Долучена позивачем до матеріалів справи заява вантажовідправника від 22.01.2024 не містить жодних посилань на будь-які рішення відповідної військової адміністрації з переліком підприємців, які надають послуги в рамках гуманітарної допомоги.

Відтак, суд відхиляє доводи позивача в цій частині як безпідставні.

Щодо посилання позивача на те, що спірна постанова від 27.02.2024 №024665 винесена не уповноваженою на те особою, суд зазначає таке.

Діяльність Державної служби України з безпеки на транспорті та її територіальних органів врегульовано Законами України "Про автомобільний транспорт", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", "Про ліцензування видів господарської діяльності", постановами Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 "Про затвердження Порядку проведення рейдових перевірок" (перевірок на дорозі), від 27.06.2007 №879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг", Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 та ін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі Положення №103).

Відповідно до п.1 Положення №103, Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Територіальні відділи Державної служби України з безпеки на транспорті, зокрема. Відділ державного нагляду (контролю) у Рівненській області не є самостійними юридичними особами, а є структурним підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті.

У статті 6 Закону №2344-III зазначено, що рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) можуть проводитися із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Агентства відновлення, органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки, та власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю (за погодженням з їх керівниками). Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки. Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Агентства відновлення, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.

У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (п.21 Порядку №1567).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (п.27 Порядку №1567).

Посадовою інструкцією передбачено, що начальник відділу здійснює керівництво Відділом державного нагляду (контролю) у Рівненській області, організовує його роботу та забезпечує реалізацію повноважень Державної служби України з безпеки на транспорті на території Рівненської області. Начальник відділу, у випадках, передбачених законодавством, в установленому порядку видає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення порушень вимог нормативно-правових актів з питань безпеки на транспорті, крім морського та річкового транспорту, та здійснює контроль за виконання таких приписів; виносить постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів і контролює їх виконання; бере участь у прийнятті рішення про тимчасове обмеження або заборону руху транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на окремих ділянках автомобільних доріг загального харчування.

Підсумовуючи викладене, посилання представника позивача на той факт, що постанова підписана особою, яка не має повноважень, не підтвердилися під час розгляду справи.

Отже, встановлені судом фактичні обставини справи та їх оцінка в розрізі норм чинного законодавства дають підстави для висновку, що, приймаючи оспорювану постанову про застосування штрафу, відповідач діяв обґрунтовано, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено факт вчинення позивачем правопорушення, а саме надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.48 Закону №2344-ІІІ.

З огляду на викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, з огляду на що позов до задоволення не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

Відповідач - Відділ державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул.Відінська, буд.8, м.Рівне, Рівненська область, 33023, ідентифікаційний код юридичної особи 39816845).

Рішення складено 11 лютого 2026 року.

Суддя О.М. Дудар