Справа № 320/15886/24
Суддя: Жук Р.В.
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року м. Київ справа №320/15886/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬ НОРД»

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від

27.12.2023 №2, № 2, № 2, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬ НОРД» (далі ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» /позивач) до Головного управління ДПС у м. Києві (далі ГУ ДПС у м. Києві/відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.12.2023 №2, № 2, № 2.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що придбання ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» товару у продавців (контрагентів), його перевезення та розмитнення підтверджується наданими до заперечення на Акт перевірки первинними документами. Втім відповідачем подані документи, на думку позивача, було досліджено поверхнево та формально, що стало наслідком помилкових висновків, відображених в Акті перевірки. При цьому, позивач звертає увагу, що надана до заперечення на Акт перевірки Товариством оборотно-сальдова відомість по бухгалтерському рахунку 281 є доказом придбаних товарно-матеріальних цінностей, які зберігаються на ТОВ «ДЕЛЬ НОРД».

Позивач зазначає, що оскільки відповідач не вимагав від ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» проведення інвентаризації на підставі належним чином оформленого документа з такою вимогою, його висновки в Акті перевірки про відсутність товарно-матеріальних цінностей у позивача, і застосування на цій підставі абз. г). п. 198 ст. 198 ПК України, з урахуванням того, що позивачем надавалася до перевірки оборотно сальдова відомість по рахунку 281 за період 01.08.2023- 07.12.2023, щодо наявних залишків товарів, та якій не була надана належна оцінка, слід вважати виключно припущенням, внаслідок чого не можуть вважатися обґрунтованими та законними оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Також позивач звертав увагу, що ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» здійснює оптову діяльність з придбання-продажу товарів, декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, за серпень 2023 у податковій декларації від 19.09.2023 № на суму 11 735 310,00 грн., цілком узгоджується з нормою п.п. 198.1, п.п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, а висновки ГУ ДПС м. Києва про заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість в розмірі 11 869 702,00 грн., у т. ч. за серпень 2023 на суму 11 869 702,00 грн. внаслідок чого різниця між сумою умовних податкових зобов`язань та залишком від`ємного значення становить 134 392,00 грн., ґрунтуються виключно на наявній податковій інформації, вилученої з баз Державної податкової служби, що не може вважатися достатнім в частині повноти та всебічності проведеної перевірки, і як наслідок, законності прийнятих за результатами такої поверхневої та формальної перевірки податкових повідомлень-рішень, з урахуванням того, що первинні документи, які є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, надавалися ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» під час податкового контролю всієї цієї перевірки, проте відповідачем не прийняті до уваги та не оцінені.

Враховуючи викладене вище, позивач просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 27.12.2023 №2, № 2, № 2.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що податкові повідомлення-рішення від 27.12.2023 №2, № 2, № 2 прийнято правомірно. Зокрема, відповідач звертає увагу, що відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1 ст. 79 Кодексу та на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 19.10.2023 № 5174-и за податковою адресою ТОВ "ДЕЛЬ НОРД" направлений запит від 27.10.2023 №35656/1/26-15-07-02-06 «Про надання копій документів та облікових регістрів» для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за серпень 2023 року, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах: за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень 2023 року. Відповіді на запит не отримано. Пояснень, первинних документів, даних бухгалтерського обліку для перевірки не надано, про що складено акт про ненадання до перевірки документів, пов`язаних з предметом перевірки від 13.11.2023 №6572/Ж6/26-15-07-02-06. Вказане унеможливимо підтвердити наявність товарно-матеріальних цінностей на складі ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» та призвело до нарахування ТОВ «ДЕЛЬ РЮРД» податку на додану вартість на суму списаних товарно-матеріальних цінностей, що були використані не у господарській діяльності (нестача), що призвело до заниження податкових зобов`язань по податку на додану вартість за серпень 2023 року у сумі 11 869 702 (59 348 508 * 20% = 11 869 702) гривень. Також відповідач зазначає, що перевіркою з питань закономірності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за серпень 2023 року, яке визначене з урахуванням від`ємного значення податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень 2023 року, в результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображено в п. 3.1 розділу III акта перевірки, встановлено заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету в поточному звітному періоді (показник рядка 18 Декларації) на суму 134 392 грн. (описано у п. 3.1 розділу III цього акта) та завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду рядка 19 Декларації з податку на додану вартість за серпень 2023 року у сумі 11 735 310 гривень. В ході проведення перевірки ТОВ «ДЕЛЬ НОРД», згідно даних які містяться в ІС «Податковий блок», ЄРПН та поданих Додатків 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» до ДПІ за основним місцем обліку, донараховано ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» податкові зобов`язання з ПДВ по не підтвердженим залишкам товарно-матеріальних цінностей.

Також відповідач звертає увагу, що відповідно до баз даних ДПС підтверджено наявність Рішення Комісії регіонального рівня від 10.04.2023 №34788 про відповідність ТОВ ДЕЛЬ НОРД» критеріям ризиковості платника податку на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника і податку.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.05.2024.

30.05.2024 судове засідання не відбулося, у зв`язку з неявкою у судове засідання представника позивача. Розгляд справи призначено на 30.06.2024.

20.06.2024 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву з додатками.

30.06.2024 розгляд справи відкладено на 05.07.2024.

05.07.2024 судове засідання не відбулося, у зв`язку з технічних причин, про що складено довідку. Розгляд справи призначено на 28.08.2024, про що повідомлено сторін повістками про виклик.

28.08.2024 судове засідання не відбулося, у зв`язку з неявкою у судове засідання представника відповідача. Розгляд справи призначено на 05.09.2024.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 26.09.2024.

26.09.2024 розгляд справи відкладено на 17.10.2024, а в подальшому на 07.11.2024.

06.11.2024 позивачем подано до суду письмові пояснення з додатками.

07.11.2024 позивачем подано до суду письмові пояснення з додатками

07.11.2024 судове засідання не відбулося, у зв`язку з неявкою у судове засідання представника позивача. Розгляд справи призначено на 28.11.2024.

У судовому засіданні 28.11.2024 суд перейшов до подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

27.03.2025 позивачем подано до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів, судом встановлені наступні обставини.

ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» (, місцезнаходження юридичної особи: 02094, м. Київ, пров. Хоктевича Гната, 2, літ. А, оф. 14), зареєстровано як юридичну особу 20.12.2022.

ТОВ «ТД СЛАВСАНТ» взято на податковий облік в органах державної податкової служби 20.12.2022 та перебуває на податковому обліку в ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДПС у м. Києві.

ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» є платником податків з податку; податку на додану вартість (свідоцтво № 200765731, індивідуальний податковий номер платника ПДВ 36).

Основним видом діяльності ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» за КВЕД є: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля. Інші види діяльності: 46.41 Оптова торгівля текстильними товарами; 46.42 Оптова торгівля одягом і взуттям; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього; 52.10 Складське господарство; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування.

ГУ ДПС у м. Києві на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 19.10.2023 № 5174-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» ()», повідомлення від 27.10 2024 № 322/26-15-97-02-06-09 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬ НОРД» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за серпень 2023 року.

За результатами планової документальної виїзної перевірки ГУ ДПС у м. Києві складено Акт № 74621/26-15-07-02-06-03/45027216 від 15.11.2023 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬ НОРД» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за серпень 2023 року (далі Акт перевірки).

Висновками Акту перевірки встановлено порушення ТОВ «ДЕЛЬ НОРД»:

- п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, 189.1 ст. 189, п.198.5, ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації з ПДВ) за серпень 2023 року на суму 1 1 735 310 гривень, та занижено податок на додану вартість, що сплачується за державного бюджету на суму 134 392 гривень, в тому числі за серпень 2023 на суму 134 392 гривень;

- абзацу г п.198.5 статті 198. п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, щодо відсутності реєстрації податкових накладних.

Не погоджуючись із висновками Акту перевірки, ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» подано до ГУ ДПС м. Києва заперечення від 07.12.2023 № 07/12-1, до яких долучено копії первинних документів.

ГУ ДПС м. Києва листом «Про розгляд заперечення» від 21.12.2023 № 52361/І/26-15-07-02-06-09, висновки Акту перевірки ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» від 15.11.2023 № 74621/26-15-07-02-06-03/45027216 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬ НОРД» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за серпень 2023 року» залишено без змін, а заперечення без задоволення.

На підставі висновків Акта перевірки ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення від 27.12.2023:

- № 2 «форма В4», яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 11 735 310,00 грн.;

- № 2 «форма Р», яким нараховане податкове зобов`язання на загальну суму 167 990,00 грн., яке складається з податку на додану вартість в розмірі 134 392,00 грн. та штрафними санкціями в розмірі 33 598,00 грн.;

- № 2 «форма ПН», яким на підставі п.п. 120-1.2 ст. 120 ПК України, застосовано штраф в розмірі 3 400,00 грн., за відсутність реєстрації податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу в Єдиному реєстрі податкових накладних.

ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» не погоджуючись з прийнятими ГУ ДПС м. Києва податковими повідомленнями рішеннями від 27.12.2023 на підставі п. 56.3 ст. 56 ПК України звернувся зі скаргою від 23.01.2024 № 23/01-1 до Державної податкової служби України.

За результатами розгляду скарги від 23.01.2024 № 23/01-1 ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» про визнання податкових повідомлень-рішень протиправними та їх скасування, рішенням від 20.02.2024 № 4365/6/99-00-06-01-04-06 Державної податкової служби України, скарга залишена без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення, без змін.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення від 27.12.2023 №2, № 2, № 2 протиправним та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту, що відносяться до повноважень митних органів), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України (пункт 41.5 статті 41 ПК України).

Згідно з підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

Приписами підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписами підпункту 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 ПК України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Умови, порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, строки проведення перевірок та оформлення їх результатів визначені статтями 75, 80, 81 ПК України.

За змістом абзацу першого пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Як встановлено судом, відповідачем документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬ НОРД» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за серпень 2023 року проведено на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 19.10.2023 № 5174-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» ()».

У позові не наведено аргументів щодо незгоди з порядком призначення та/або проведення документальної планової перевірки, отже такі обставини не є спірними та не досліджуються судом.

Досліджуючи питання правомірності прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень суд керується наступним.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Згідно п.187.1 ст.187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Відповідно до п.188.1 ст.188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Згідно з п.189.1 ст.189 ПК України, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з абзацом першим пункту198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом193.1 статті 193цьогоКодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом201.11 статті 201цьогоКодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.10.2025 по справі № 280/3819/24.

У постановах від 24 лютого 2020 року у справі № 440/4443/18, від 27 квітня 2022 року у справі № 420/13197/20 Верховний Суд виснував, що суд не може обмежити право платника податків довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Разом з тим, з огляду на визначені нормами ПК України мету й повноваження контролюючого органу під час проведення податкової перевірки, у разі якщо рішення контролюючого органу вмотивоване саме не наданням платником податків на вимогу контролюючого органу первинних документів, адміністративний суд, виходячи з окреслених процесуальним законом меж судового доказування, повинен перевіряти і враховувати такі обставини й винятки з них при вирішенні спору.

Так, згідно Акту перевірки встановлено що за серпень 2023 року ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» задекларовано податкові зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 0 гривень. Перевіркою правомірності визначення податкових зобов`язань серпень 2023 року встановлено його заниження всього у сумі 11 869 702 гривень.

Відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1 ст. 79 Кодексу та на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 19.10.2023 № 5174-и за податковою адресою ТОВ "ДЕЛЬ НОРД" направлений запит від 27.10.2023 №35656/1/26-15-07-02-06 «Про надання копій документів та облікових регістрів» для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за серпень 2023 року, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах: за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень 2023 року.

Відповіді на запит не отримано. Пояснень, первинних документів, даних бухгалтерського обліку для перевірки не надано, про що складено акт про ненадання до перевірки документів, пов`язаних з предметом перевірки від 13.11.2023 №6572/Ж6/26-15-07-02-06.

В ході перевірки за результатами аналізу відомостей наявних в інформаційно- аналітичних базах ДПС встановлено:

- фінансова звітність за 1 півріччя 2023 року не подана;

- інформація про залишки запасів відсутня;

- Об`єкти оподаткування згідно 20-ОПП: Офіс за адресою м. Київ, Дніпровський район, пр-т Хоткевича Гната, буд. 2, літера А, офіс 14; Склад за адресою Чернівецька область, Чернівецький район, м. Чернівці, вул. Каденюка Леоніда, 30;

- імпортер товарів загального призначення.

Також, згідно даних Акта перевірки, протягом перевіряємого періоду згідно з наявними в ІС «Податковий Блок» зареєстрованими імпортними вантажно митними деклараціями ТОВ "ДЕЛЬ НОРД":

-придбано (імпортовано) товару на суму 102 627 546 грн. без ПДВ;

-реалізовано товару на суму 43 279 038 грн. без ПДВ.

-залишки нереалізованого товару 59 348 508 грн. без ПДВ.

В Акті перевірки зазначено, що перевіркою не можливо підтвердити наявність товарно-матеріальних цінностей на складі ТОВ «ДЕЛЬ НОРД».

Враховуючи вищезазначене, податковий орган дійшов висновку, що ТОВ «ДЕЛЬ РЮРД» не нараховано податок на додану вартість на суму списаних товарно-матеріальних цінностей, що були використані не у господарській діяльності (нестача), що призвело до заниження податкових зобов`язань по податку на додану вартість за серпень 2023 року у сумі 11 869 702 (59 348 508 * 20% = 11 869 702) гривень.

Оскільки ТОВ «ДЕНЬ НОРД» в порушення я абзацу г) п. 198.5 статті 198, п. 189.1 статті 189 Кодексу» не донараховано податок на додану вартість на суму списаних товарно- матеріальних цінностей, що були використані не у господарській діяльності (нестача), що призвело до заниження податкових зобов`язань по податку на додану вартість за серпень 2023 року у сумі 11 869 702 (59 348 508 * 20% = 11 869 702) гривень.

Заперечуючи проти даних висновків контролюючого органу, ТОВ «ДЕНЬ НОРД» зазначає, що ним до відповідача разом з запереченнями на Акт перевірки від 07.12.2023 № 07/12-1 було долучено копії додаткових первинних документів, які не було взято до уваги, а саме: контракт № 241-23 від 24.01.203 з нерезидентом постачальником Dm Trade Inc; реєстр вантажно митних декларацій ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» щодо імпорту товарів від постачальника Dm Trade Inc; контракт № B1DN2-23 від 30.01.2023 з нерезидентом постачальником BIZ- WORLD.CZ, SPOL.S.R.O.; реєстр вантажно митних декларацій ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» щодо імпорту товарів від постачальника BIZ-WORLD.CZ, SPOL.S.R.O.; оборотно сальдова відомість по рахунку 281 за період 01.08.2023-07.12.2023, щодо наявних залишків товарів.

Суд зазначає, що копії даних документів було долучено позивачем і до позовної заяви.

Так, з наданих документів, судом встановлено, що 24.01.2022 між ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» (Покупець) та «Dm Trade Іпс» (Продавець) був укладений контракт № 24/1-23 на поставку Товару (надалі - Контракт № 24/1-23), за умовами якого Продавець зобов`язується поставити Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар згідно з умовами даного Договору.

Відповідно до п. 1.3 Контракту № BIDN/2-23, найменування, комплектність, кількість, загальна ціна та ціна за одиницю Товару визначається у Інвойсах, які є невід`ємною частиною даного Договору і які повинні бути направлені від Продавця Покупцю.

Згідно п. 3.1. Контракту № BIDN/2-23, поставка товару здійснюється на умовах, згідно ІНКОТЕРМС 2010, що передбачається в Інвойсах до даного Договору. Місце поставки визначається в Інвойсах до даного Договору.

Пунктами 4.1.-4.3. Контракту № BIDN/2-23 передбачено, що ціни на Товар визначаються у доларах СІЛА та вказуються в Інвойсах, які є невід ємною частиною даного Договору. Вартість Товару відображається в Інвойсах, які є невід`ємною частиною даного Договору. Загальна вартість поставок за цим Договором складається з суми Інвойсів за даним Договором.

Відповідно до пунктів 5.1-.5.2. Контракту № BIDN/2-23, валюта платежів долар США. Оплата за Товар здійснюється шляхом перерахування доларів США за поставлений Товар на підставі Інвойсу, який є невід ємною частиною даного Договору.

Також, 30.01.2023 між ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» (Покупець) та «BIZ-WORLD.CZ, SPOL.S.R.O.» (юридична особа за законодавством Чеської Республіки) (Продавець) був укладений контракт № BIDN/2-23 на поставку Товару (надалі - Контракт № BIDN/2-23), за умовами якого Продавець зобов`язується поставити Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар згідно з умовами даного Договору.

Відповідно до п. 1.3 Контракту № BIDN/2-23, найменування, комплектність, кількість, загальна ціна та ціна за одиницю Товару визначається у Інвойсах, які є невід`ємною частиною даного Договору і які повинні бути направлені від Продавця Покупцю.

Згідно п. 3.1. Контракту № BIDN/2-23, поставка товару здійснюється на умовах, згідно ІНКОТЕРМС 2010, що передбачається в Інвойсах до даного Договору. Місце поставки визначається в Інвойсах до даного Договору.

Пунктами 4.1.-4.3. Контракту № BIDN/2-23 передбачено, що ціни на Товар визначаються у доларах СІЛА та вказуються в Інвойсах, які є невід ємною частиною даного Договору. Вартість Товару відображається в Інвойсах, які є невід`ємною частиною даного Договору. Загальна вартість поставок за цим Договором складається з суми Інвойсів за даним Договором.

Відповідно до пунктів 5.1-.5.2. Контракту № BIDN/2-23, валюта платежів долар США. Оплата за Товар здійснюється шляхом перерахування доларів США за поставлений Товар на підставі Інвойсу, який є невід ємною частиною даного Договору.

Позивач зазначає, що на виконання умов Контракту від 24.01.2023 № 24/1-23 та Контракту від 30.01.2023 № BIDN/2-23, продавці (Dm Trade Іпс» та «BIZ-WORLD.CZ, SPOL.S.R.O.») відвантажили на умовах ІНКОТЕРМС 2010 (СРТ), а покупець ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» отримав на орендований склад у м. Чернівці вул. Каденюка Леоніда 30 у період першого півріччя 2023 Товар, сплативши відразу при його розмитненні мито на імпорт та імпортний ПДВ, після чого, на підставі абз. 4 п.198.3. ст. 198 ПК України, виходячи з контрактної вартості товарів, визначив податковий кредит.

На підтвердження даної товарно-господарської операції позивачем надано копії інвойсів та митних декларацій.

Також позивачем надано суду копію Договору від 07.03.2023 № 27 оренди нежитлового приміщення першого поверху будівлі, загальною площею 335,50 кв.м., що розташоване за адресою м. Чернівці, вул. Каденюка Леоніда 30, який укладено між орендодавцем Управлінням комунальної власності Чернівецької міської ради та орендарем ТОВ «ДЕЛЬ НОРД».

Суд зазнає, що згідно наданих копій інвойсів та митних декларацій товар «Dm Trade Іпс» та «BIZ-WORLD.CZ, SPOL.S.R.O.» на територію України останніми було поставлено, зокрема, в січні 2023, лютому 2023, травні 2023, червні 2023, липні 2023.

При цьому, з наданого позивачем Договору оренди нежитлового приміщення першого поверху будівлі, загальною площею 335,50 кв.м., що розташоване за адресою м. Чернівці, вул. Каденюка Леоніда 30, його між орендодавцем Управлінням комунальної власності Чернівецької міської ради та орендарем ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» підписано лише 07.03.2023.

Позивач у наданих до суду письмових поясненнях зазначав, що придбаний у продавця «Dm Trade Іпс» товар за Контрактом № 24/1-23, у період з кінця січня 2023 завозився, і на поточний час зберігається на складі у місті Чернівці по вулиці Леоніда Каденюка 30, що належить на праві власності Чернівецькій міській територіальній громаді.

Поряд з цим, позивач звертав увагу, що ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» планувало початок імпорту товарів на кінець січня 2023, а для передачі в оренду означеного складського приміщення обов`язковою умовою було проведення аукціону, оскільки власником приміщення є територіальна громада. У зв`язку із цим, на підставі усної домовленості між ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» та комунальним підприємством «Міжнародний аеропорт «Чернівці» імені Леоніда Каденюка», Товариство зобов`язалося за власний рахунок привести його до належного стану (прибрати/вивезти залишки речей та сміття, після минулих користувачів, обладнати під`їздну дорогу до складу), а балансоутримувач, оскільки склад-ангар вільний, - на деякий час, до визначення переможця аукціону, передати його у користування ТОВ «ДОЛЬ НОРД» та організувати аукціон. На випадок, якщо після оголошення аукціону визначиться понад двох учасників і переможцем стане інший учасник, а не ТОВ «ДЕЛЬ НОРД», останній зобов`язується склад негайно звільнити.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1,2 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Статтею 765 Цивільного кодексу України встановлено, що наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму.

Так, відповідно до п. 1.5 Договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади від 07.03.2023 № 27, цей Договір укладено строком на 5 (п`ять) років, що діє з 07 березня 2023 до 06 березня 2028 року.

У той же час, п. 2.1 Договору передбачено, що орендар (позивач) вступає у строкове платне користування майном у день підписання Договору його сторонами та скріплення печатками сторін та/або акта приймання-передавання майна.

Матеріалами справи встановлено, що акт приймання-передавання майна сторонами підписано 07.03.2023.

Отже, позивач вступив в строкове платне користування майном - нежитловим приміщенням першого поверху будівлі, загальною площею 335,50 кв.м., що розташоване за адресою м. Чернівці, вул. Каденюка Леоніда 30 саме 07.03.2023.

Доказів використання даного приміщення позивачем до 07.03.2023 матеріали справи не містять, а позивачем не доведено належними та допустимими доказами.

У той же час, наданий позивачем лист Голови обласної державної адміністрації (начальника обласної військової адміністрації) Руслана ЗАПАРАНЮКА від 19.10.2022 № 01/02-11-7834, що був адресований Чернівецькій міській ради про те, що Чернівецька обласна державна адміністрація (обласна військова адміністрація) не заперечує щодо передачі в оренду вільних Приміщень комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Чернівці імені Леоніда Каденюка» не є беззаперечним доказом використання відповідного приміщення позивачем до 07.03.2023 року.

Поряд з цим, наявні в матеріалах справи копії актів надання послуг та платіжних інструкцій підтверджують факт використання орендованого приміщення саме з березня 2023 року.

Таким чином, дослідивши подані позивачем документи, суд зазначає, що дані документи підтверджують факт придбання позивачем у «Dm Trade Іпс» та «BIZ-WORLD.CZ, SPOL.S.R.O.» товару на суму 1 070 527, 59 дол США. без ПДВ.

При цьому, зберігання даного товару на орендованому складі у м. Чернівці по вул. Каденюка Леоніда 30, підтверджується лише з 07 березня 2023. Доказів зберігання придбаного за вказаними вище контрактами у продавця «Dm Trade Іпс» та BIZ-WORLD.CZ, SPOL.S.R.O.» товару, який почав з січня 2023 завозитися на територію України до 07.03.2023 матеріали справи не містять.

Так само, матеріали справи не містять доказів подальшого руху придбаного позивачем у «Dm Trade Іпс» та «BIZ-WORLD.CZ, SPOL.S.R.O.».

При цьому, позивачем надано суду Оборотно-сальдову відомості по рахунку № 281, та копію Інвентаризаційного опису від 29.12.2023.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV (далі - Закон №996-XIV).

За приписами статті 1 вказаного Закону (тут та надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно частини 2 статті 3 Закону №996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Первинні документи для надання їм юридичної сили повинні мати обов`язкові реквізити, передбачені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У іншому випадку, відповідно до норм податкового законодавства, у платника податків не виникає права відносити до складу податкового кредиту, витрати без належних на те документів, обов`язковість заповнення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

За визначенням статті 1 Закону №996-XIV, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 1 статті 9 Закону №996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

За усталеною практикою Верховного Суду право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв`язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов`язкові реквізити.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

Водночас, у разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Такі висновки зроблені Верховним Судом у ряді постанов, до прикладу (але на виключно) в постановах від 24 січня 2018 року (справа № 2а-19379/11/2670), від 28 жовтня 2019 року (справа № 280/5058/18), від 26 лютого 2020 року (справа № 826/1308/18), від 06 травня 2020 року (справа № 640/4687/19), від 27.01.2026 (справа № 640/11526/19).

У свою чергу, відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 28.05.2024 у справі № 826/11557/18 оборотно-сальдова відомість не є первинними бухгалтерськими документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оборотно-сальдова відомість є зведеним обліковим документом, який фактично формується на підставі первинних документів з метою контролю, узагальнення та впорядкування оброблення даних.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка.

Матеріалами справи, зокрема, з Акту перевірки встановлено, що в ході перевірки за податковою адресою ТОВ "ДЕЛЬ НОРД" надіслано запит від 27.10.2023 №35656/1/26-15-07-02-06 з метою отримання пояснень та їх документального підтвердження щодо визначення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з ПДВ за серпень 2023 у розмірі 11 869 702 грн.; порядок формування податкового кредиту та податкових зобов`язань з ПДВ у відповідності з вимогами Кодексу. Від ТОВ "ДЕЛЬ НОРД" відповіді не отримано.

Відповідно до п. 85.4, п. 85.8 Податкового кодексу України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності)

Згідно з п.п. 16.1.5 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Відповідно до пп. 16.1.15 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний забезпечувати надання посадовими (службовими) особами платника податку письмових пояснень на письмовий запит контролюючого органу з питань, що стосуються предмета перевірки, та їх документального підтвердження.

У поданих до суду позивачем письмових поясненнях позивач не заперечує факт отримання ним податкового запит від 27.10.2023 №35656/1/26-15-07-02-06, втім зазначає, що отримання даного запиту 31.10.2023, в той час як Акт перевірки складено 15.11.2023, унеможливило останнього своєчасно подати всі витребувані первинні бухгалтерські документи, внаслідок чого їх було подано до заперечень на Акт перевірки.

Також позивачем надано копію Інвентаризаційного опису від 29.12.2023, відповідно до якого обліковуються товарно-матеріальні цінності на загальну суму 70 235 633, 23 грн.

Згідно з п. 44.6 ст. 44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 ПК України, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи і незалежно від причин ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником по дат податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 86 ПК України документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішенні.

Суд звертає увагу, що даний Інвентаризаційний опис позивачем було здійснено після проведення перевірки та прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Зокрема, даний Інвентаризаційний опис позивачем було подано (21.04.2024) Державній податковій службі України до доповнень до скарги від 23.01.2024 № 23/01-1 на оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 79.5 ст. 79 Податкового кодексу України за наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

У той же час, позивач у відповідності до приписів п. 79.5 ст. 79 Податкового кодексу України не звернувся до контролюючого органу з проханням провести документальну виїзну перевірку, так само як не і повідомив податковий орган про неможливість у визначений строк надати витребувані документи на запит від 27.10.2023 №35656/1/26-15-07-02-06.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що відповідно до баз даних ДПС у ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» наявне рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Позивачем не спростовано наявність даного рішення та не надано доказів його оскарження в судовому порядку.

За вказаних обставин, посилання позивача на Оборотно-сальдову відомість по рахунку № 281, не є безумовним доказом правомірності дій позивача у даних правовідносинах, за відсутності первинних документів, передбачених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, якщо платник податку на додану вартість починає використовувати товари/послуги/необоротні активи, які були попередньо придбані з податком на додану вартість із формуванням податкового кредиту на ці суми, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, то він повинен нарахувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість виходячи із бази оподаткування, визначеної в порядку, передбаченому пунктом 189.1 статті 189 ПК України (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). Для висновку про наявність підстав для нарахування податкових зобов`язань на підставі положень підпункту 198.5 статті 198 ПК України слід встановити факт неоподатковуваного/негосподарського використання товарів (послуг) і необоротних активів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 липня 2024 року у справі №360/4169/21.

При цьому використання придбаних товарів поза межами господарської діяльності є ключовим фактором для застосування положень підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2024 року у справі № 814/476/18.

Таким чином, позивачем в порушення абзацу г) п. 198.5 статті 198, п. 189.1 статті 189 Кодексу ТОВ «ДЕНЬ НОРД» не донараховано податок на додану вартість на суму списаних товарно- матеріальних цінностей, що були використані не у господарській діяльності (нестача), що призвело до заниження податкових зобов`язань по податку на додану вартість за серпень 2023 року у сумі 11 869 702 (59 348 508 * 20% = 11 869 702) гривень.

За вказаних обставин, податкове повідомлення-рішення від 27.12.2023 № 2 «форма В4», яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 11 735 310,00 грн. є правомірним та скасуванню не підлягає.

Також Актом перевірки встановлено, що за серпень 2023 року ТОВ "ДЕЛЬ НОРД" задекларовано від`ємне значення суми податку на додану вартість у сумі 11 735 310 гривень.

Перевіркою з питань закономірності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за серпень 2023 року, яке визначене з урахуванням від`ємного значення податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень 2023 року, в результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображено в п. 3.1 розділу III акта перевірки, встановлено заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету в поточному звітному періоді (показник рядка 18 Декларації) на суму 134 392 грн. (описано у п. 3.1 розділу III цього акта) та завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду рядка 19 Декларації з податку на додану вартість за серпень 2023 року у сумі 11 735 310 гривень.

ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» у позовній заяві визнає, що у податковій декларації з податку на додану вартість від 19.09.2023 № означило податкових зобов`язань - 0 грн„ а податкового кредиту на суму 11 735 310,00 грн., внаслідок чого виникло від`ємне значення з ПДВ на суму 11 735 310,00 грн. Податковий кредит в розмірі 11 735 310,00 грн. виник внаслідок придбання товарів, за вище означеними контрактами з постачальниками та/або продавцями «BIZ-WORLD.CZ, SPOL.S.R.O.» та «Dm Trade Іпс» відповідно до абзацу г) п. 198.1 ст. 198 ПК України, згідно якого до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

У той же час, оскільки вході проведення перевірки ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» податкові зобов`язання з ПДВ згідно даних які містяться в поданих Додатках 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» до ДПІ за основним місцем обліку по не підтвердженим залишкам товарно-матеріальних цінностей, ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» правомірно нараховане податкове зобов`язання на загальну суму 167 990,00 грн., яке складається з податку на додану вартість в розмірі 134 392,00 грн. та штрафними санкціями в розмірі 33 598,00 грн.

За вказаних обставин, податкове повідомлення-рішення від 27.12.2023 № № 2 «форма Р» є правомірним та скасуванню не підлягає.

Відповідно до п.201.4 ст. 201 Податкового кодексу України, платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг, база оподаткування яких, визначена відповідно до статей 188 і 189 цього кодексу, перевищує фактичну ціну постачання таких товарів/послуг, можуть скласти не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням сум податку, розрахованих виходячи з перевищення бази оподаткування над фактичною ціною, визначених окремо по кожній операції з постачання товарів/послуг.

Відповідно до п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що не було спростовано позивачем, в порушення п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-V1, зі змінами та доповненнями ТОВ «ДЕЛЬ НОРД» не виписано та не зареєстровано в єдиному реєстрі податкові накладні: за серпень 2023 року, сумі ПДВ 11 869 702 гривень.

Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Таким чином, порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої п.120-1.1 ст.120-1 ПК України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04.09.2018 року у справі № 816/1488/17.

Позивачем під час розгляду даної справи не даного доказів того, що податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. А тому, відсутні правові підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 27.12.2023 № 2 «форма ПН», яким до позивача застосовано штраф в розмірі 3 400,00 грн., за відсутність реєстрації податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідач діяв правомірно, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що правові підстави для задоволення позову відсутні.

VI. Судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати в цьому випадку стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 287, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жук Р.В.