Справа № 280/3373/25
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2026 року м. Дніпросправа № 280/3373/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року (суддя Максименко Л.Я.) у справі за позовом Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 , третя особа - Міністерство внутрішніх справ України про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Національна академія Національної гвардії України звернулася з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Міністерство внутрішніх справ України про стягнення коштів.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року позов задоволено.

Суд вирішив стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Національної академії Національної гвардії України (, р/рUA1015295, МФО 820172, ДКСУ м. Київ) суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національній академії Національної гвардії України у період з 12.08.2023 по 04.04.2025 у розмірі 617 155,30 грн. (шістсот сімнадцять тисяч сто п`ятдесят п`ять гривень 30 коп.).

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Позивач не наводить жодних правових підстав, відповідно до яких він є належним позивачем, який відповідно до ч. 4 ст. 5 КАС України має право звернутися до адміністративного суду у випадку, визначеному Конституцією та законами України. Матеріали справи не містять доказів наявності прав ТВО начальника позивача діяти в інтересах Міністерства внутрішніх справ України в частині пред`явлення вимог щодо заявлення позовних вимог та уповноваження інших осіб на підписання процесуальних документів в даній категорії справ.

Із змісту наказу про дострокове розірвання контракту вбачається, що фактичною підставою такого розірвання є вимушене переміщення відповідача на проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 Центрального оперативного територіального об`єднання ( АДРЕСА_2 ), згідно Наказу командувача Національної гвардії України ві 28.03.2025 року № 98 о/с.

Діючим законодавством не передбачено умов щодо відшкодування, повернення правильно обрахованих та виплачених сум грошового забезпечення військовослужбовця, у тому числі з підстав розірвання контракту, звільнення з військової служби, у зв`язку із чим умови Порядку № 964, Наказу № 419 є такими, що мають дискримінаційні ознаки, а також такими, що не відповідають нормам вищої юридичної сили частині третій статті 17, статтям 22, 41, 43 Конституції України, статті 25 Закону № 2232-XII, статтям 2, 9 Закону № 2011-XII.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів у Національній Академії Національної гвардії України в період з 12 серпня 2023 року по 04 квітня 2025 року на посаді курсанта 1 відділення 113 навчальної групи курсу №1 гуманітарного факультету Національної академії Національної гвардії України, військове звання солдат.

Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 12.08.2023 № 440 «Про зарахування кандидатів з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу Національної гвардії України на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра (тактичний рівень) у 2023 році» солдат ОСОБА_1 був зарахований як кандидат на навчання на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра тактичного рівня підготовки за спеціальністю 251 «Державна безпека», освітня програма «Робота з персоналом у підрозділах НГУ» та призначений на посаду курсанта.

Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 12.08.2023 № 236 (по стройовій частині) ОСОБА_1 зараховано в списки перемінного складу Академії та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта та укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України строком на період навчання з 12.08.2023.

16.02.2025 солдатом ОСОБА_1 до керівництва Академії подано рапорт із клопотанням про відрахування його з навчання у навчальному закладі та з числа курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) на підставі ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно наказу начальника Академії від 18.03.2025 № 294 «Про висновки службового розслідування за фактом небажання продовжувати навчання солдатом ОСОБА_1 » задоволено рапорт солдата ОСОБА_1 та прийнято рішення про подальше відрахування його з вищого військового навчального закладу відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 21.03.2025 № 10 (по особовому складу), відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з солдатом ОСОБА_1 достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням), відраховано з навчання та вважається таким, що проходить військову службу за призовом, під час мобілізації на особливий період.

Відповідно до наказу начальника Академії від 04.04.2025 № 99 (по стройовій частині) достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством внутрішніх справ України, в особі начальника Академії і відповідачем.

У відповідності до розрахунків фактичних видатків Державного бюджету, які підлягають відшкодуванню курсантом ОСОБА_1 , за період з 12.08.2023 по 04.04.2025, становить 617 155,30 грн. (шістсот сімнадцять тисяч сто п`ятдесят п`ять гривень 30 коп.) з них: грошове забезпечення військовослужбовців на суму 476 249,52 грн., предмети, матеріали, обладнання та інвентар на суму 34 748,80 грн., медикаменти та перев`язувальні матеріали на суму 1 755,20 грн., продукти харчування на суму 76 352,83 грн., оплата комунальних та спожитих енергоносіїв 28 048,95 грн..

ОСОБА_1 , підписав витяг з Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти від 24.02.2025, розрахунки фактичних видатків та заяву-зобов`язання від 03.04.2025, про що свідчать матеріали справи.

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості за витрати, пов`язані з його утриманням у Національній академії Національної гвардії України у сумі 617 155,30 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що позивачем доведено підстави для задоволення позову.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського та офіцерського складу проводиться у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.

Відповідно до ч.10 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «з», «и» пункту 1, підпунктів «д», «е», «ж», «з» пункту 2 та підпункту «в» пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Частиною 11 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», контракт про проходження військової служби (навчання) розривається достроково, а курсанти чоловічої статі, відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі їх відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського, сержантського або старшинського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, вважаються такими, що проходять військову службу за призовом, та направляються: під час проведення мобілізації та дії воєнного стану - до військових частин для подальшого проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Як встановлено судом першої інстанції, контракт між позивачем та відповідачем було припинено через небажання відповідача продовжувати навчання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964 затверджено Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти (далі Порядок №964), який визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за наявності), у зв`язку з припиненням громадянства України та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (10 років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «з», «и» пункту 1, підпунктів «д», «е», «ж», «з» пункту 2 і підпункту «в» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти (далі - витрати).

Пунктом 3 Порядку №964 визначено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних із: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг.

Відповідно до Порядку №964, наказом начальника Академії від 04.04.2025 № 99 по стройовій частині проведено розрахунок фактичних витрат згідно з нормами утримання курсантів та розрахунків фактичних видатків державного бюджету:

по КЕКВ-2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» у розмірі 476 249,52 грн.;

по КЕКВ- 2210 «Предмети, матеріали, обладнання та інвентар у тому числі м`який інвентар та обмундирування» у розмірі 34 748,80 грн.;

по КЕКВ-2220 «Оплата медикаментів та перев`язувальних матеріалів» у розмірі 1 755,20 грн.;

по КЕКВ-2230 «Продукти харчування» у розмірі 76 352,83 грн.;

по КЕКВ-2271, 2272, 2273, 2275 «Оплата комунальних послуг та спожитих енергоносії» 28 048,95 грн.

Відповідачем у добровільному порядку не відшкодовано витрати на суму 617 155,30 грн.

Також суд першої інстанції встановив, що відповідач 03.04.2025 самостійно підписав заяву зобов`язання, в якій зазначив, що ознайомлений з розрахунком фактичних видатків державного бюджету на утримання у вищому військовому навчальному закладі, зазначивши при цьому що не згоден з ними. Крім того, підписи відповідача містяться і на довідках-розрахунках фактичних видатків.

10.04.2025 позивачем сформовано претензію, в якій його було зобов`язано відшкодувати витрати, яку направлено до Військової частини НОМЕР_2 , де відповідач проходить службу, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_2 від 07.05.2025.

Матеріали справи не містять доказів відшкодування.

Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року у справі за позовом Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 , третя особа - Міністерство внутрішніх справ України про стягнення коштів залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 11 лютого 2026 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш