Справа № 160/2750/26
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2026-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 лютого 2026 року Справа 160/2750/26

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сліпець Н.Є., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2026 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (далі - відповідач) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить:

- визнати дії відповідача протиправними щодо внесення відомостей до системи Оберіг що обліку;

- зобов`язати виправити недоліки у системі Оберіг про шляхом зняття такої інформації.

Відповідно до пунктів 3 та 6 частини першої ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов необхідно залишити без руху на підставі ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

За приписами ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заві зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За приписами п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються: у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Відповідно до п.11 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України позов має містити власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, за приписами ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

В порушення вимог п.2, п.11 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, позов не містить поштового індексу сторін, а також власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Окрім того, у позовній заяві позивач просить суд: «Визнати дії відповідача протиправними щодо внесення відомостей до системи Оберіг що обліку. Зобов`язати виправити недоліки у системі Оберіг про шляхом зняття такої інформації», при цьому не зазначає, про які саме відомості йдеться, які саме недоліки системи потрібно виправити та яку саме інформацію необхідно видалити («зняти»).

Разом з тим, в обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає такі обставини, що передували зверненню до суду: «25 січня 2026 року під час оновлення застосунку Резерв виявив порушення. щодо не став за місцем реєстрації на облік у РТЦК та СП. Я, ОСОБА_1 , повідомляю суд, що місце реєстрації не змінювалося. З моменту реєстрації за адресою, будь - яких дій щодо зміни місця реєстрації, зняття з реєстрації або реєстрації за іншою адресою мною не вчинялось. Фактичне місце проживання відповідає місцю реєстрації. Дане пояснення надаю суду з метою підтвердження відсутності порушення вимог законодавства щодо зміни місця реєстрації та правил військового обліку.»

Водночас із військово-облікового документа у застосунку «Резерв+» вбачається, що причиною встановлення факту порушення правил військового обліку стали наслідки реєстрації позивача як ВПО. Проте позивач зовсім не зазначає цю обставину в позові, не надає належного обґрунтування щодо цієї події та не додає доказів на підтвердження своїх доводів. Зокрема, такими доказами могли б бути довідка про взяття позивача на облік як ВПО, довідка про зареєстроване місце проживання/перебування позивача.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що у позовній заяві та, зокрема, в прохальній частині не зазначено конкретних позовних вимог до відповідача, що відповідають способам захисту, які встановлені ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також позов не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги із зазначенням норм матеріального права, а також і у позовній заяві не зазначено доказів (або мотивоване клопотання про витребування конкретних доказів у відповідача чи третіх осіб), що підтверджують вказані обставини в порушення вимог ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що обов`язок обґрунтування позовної заяви та по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України.

Суд також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

Вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому згідно ч.1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необхідність залишити адміністративний позов без руху та надати можливість позивачу у строк протягом 5-ти днів з дня отримання цієї ухвали привести у відповідність до вимог ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву, шляхом надання до суду уточненого адміністративного позову з урахуванням положень Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу у 5-тиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути вищевикладені недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

- уточненої позовної заяви з дотриманням вимог статті 160, 161 КАС України.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець