Справа № 171/1930/25
Суддя: Томаш В. І.
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 171/1930/25

Номер провадження 2-а/184/2/26

10 лютого 2026 року

Покровський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Томаш В.І., за участю секретаря судового засідання - Михайлової Т.В., розглянувши в м. Покров заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВП №8 Криворізького РУП Захарченко А.В., ГУНП в Дніпропетровській області «про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення», -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВП №8 Криворізького РУП Захарченко А.В., ГУНП в Дніпропетровській області «про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення».

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 19.08.2025 року.

09.12.2025 року до суду надійшла заява позивача про відвід судді. Ухвалою суду від 09.12.2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді в адміністративній справі №171/1930/25 визнано необґрунтованою та передано справу для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України, для вирішення питання про відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2025 для розгляду заяви про відвід судді Томаш В.І. у справі №171/1930/25 визначено суддю Коваленко В.О. Ухвалою суду від 10.12.2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 09.12.2025 року про відвід судді у даній справі відмовлено.

10.02.2026 року до суду повторно надійшла заява позивача про відвід судді.

Вирішуючи питання про відвід, суд враховує таке.

Підстави для відводу судді визначені ст.ст. 36, 37 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Суд ухвалою залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Згідно з частинами 3, 4 ст. 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд дійде до висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За правилами, встановленими ч. 8 ст. 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 11 ст.40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч. 12 ст. 40 КАС України).

Окрім того, у висновку №3 (2002) Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку із здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Таким чином, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. Відповідно, незгода сторони з вчиненням суддею процесуальних дій та винесеним судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін у справі, не може бути підставою для відводу судді, а може бути викладена в апеляційній скарзі на судове рішення.

За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості:

1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі;

2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справах П`єрсак проти Бельгії, Кіпріану проти Кіпру, Грівз проти Сполученого Королівства).

Щодо суб`єктивного тесту, то він полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Проте презюмується особиста неупередженість. Щодо об`єктивного тесту, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки суддів, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості суддів.

При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення ЄСПЛ у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність судді презюмується.

Що стосується об`єктивного критерію, то побоювання заявника, що суддя як і суд є небезстороннім, не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, позаяк вони не підтверджуються такими фактами, які могли б викликати сумніви щодо неупередженості судді. Жодних обставин того, що суддя не є вільним від стороннього впливу чи будь-якого втручання у судовий розгляд справи, у заявах про відвід не наведено.

Відповідно ст. 39 ч. 3 - 1 КАС України, суд ухвалою залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

З огляду на вищевикладене, вказані в заяві обставини не можуть свідчити про наявність підстав для відводу судді при вирішенні адміністративної справи №171/1930/25.

Відтак подана позивачем заява про відвід є необґрунтованою, подана повторно з тих же підстав та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВП №8 Криворізького РУП Захарченко А.В., ГУНП в Дніпропетровській області «про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення»- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Покровського міського суду В. І. Томаш