Справа № 320/31952/24
Суддя: Говорун Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

09 лютого 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Говоруна О.В., суддів Оксененка О.М., Чуприни О.В., перевіривши апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 08.12.2025 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням суду першої інстанції позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

З апеляційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції 08.12.2025

Апеляційну скаргу подано апелянтом 08.01.2026 (відповідно до трек-коду на скан-копії конверту), тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження.

В той же час, апелянтом не надано будь-яких доказів на підтвердження дати отримання оскаржуваного рішення (конверт, в якому судове рішення було надіслано адресату, довідку поштового відділення зв`язку або підтвердження отримання рішення через систему «Електронний суд» тощо).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026 вказану вище апеляційну скаргу залишено без руху. Встановлено строк і спосіб для усунення недоліків апеляційної скарги - десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

На виконання вимог зазначеної ухвали апелянтом подані заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження аналогічного змісту.

В обґрунтування поданих заяв зазначено, що пропуск строку на апеляційне оскарження зумовлений наявністю форс-мажорних обставин, а саме: військовою агресією російської федерації проти України, що засвідчено листом Торгово-промислової палати України, масованими ракетними обстрілами, затяжними повітряними тривогами та відсутністю постійного електрозабезпечення, що впливає на режим роботи ГУ ПФУ та є об`єктивними обставинами, які перешкоджають роботі пенсійного органу, створюють труднощі, які не залежать від організації роботи діловодства апелянта. Також апелянт зазначає, що введення воєнного стану та місцезнаходження відділів пенсійного органу за різними адресами суттєво ускладнило внутрішній документообіг, що також вплинуло на несвоєчасну подачу апеляційної скарги у даній справі. Рішення суду першої інстанції ГУ ПФУ у Київській області отримало 10.12.2025, що підтверджується першою сторінкою рішення Київського окружного адміністративного суду від 08.12.2025 з відміткою дати та вхідного номера реєстрації.

Розглянувши вказані заяви, колегія суддів зазначає наступне.

Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначено процесуальні строки, у межах яких учасники справи та усі зацікавлені особи можуть реалізувати право на апеляційний перегляд справи, гарантоване статтею 13 цього Кодексу та статтею 14 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".

Встановлення законом таких процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поряд із цим процесуальним законом, зокрема й частиною третьою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачена можливість поновлення строку на апеляційне оскарження в разі його пропуску з поважних причин.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Такий підхід до визначення категорії поважності причин пропуску процесуального строку окреслено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №9901/546/19, у якій акцентувалась увага й на тому, що нормами статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Проаналізувавши вищенаведені приписи процесуального закону, Велика Палата Верховного Суду підкреслювала, що ними чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні відповідного процесуального документу повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне подання апеляційної скарги стає неможливим або утрудненим.

В той же час, правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

З метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права необхідно досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №520/109/20).

Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту

Апеляційний перегляд справи належить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства. Право на апеляційний перегляд справи гарантується, однак його реалізація повинна відбуватись з дотриманням встановлених процесуальним законом вимог, зокрема, в межах визначеного строку апеляційного оскарження.

Це право повинно реалізовуватись зацікавленими особами добросовісно, без зайвих зволікань, а строк апеляційного оскарження може бути поновлено лише за наявності поважних причин, які обумовлюються існуванням об`єктивних обставин, підтверджених доказами.

В той же час, на підтвердження обставин, які зазначені в клопотанні, заявником не наданого жодних доказів. Зокрема, не надано доказів, які б переконливо свідчили про те, що скаржник не міг своєчасно звернутися з даною апеляційною скаргою через наявність обставин, пов`язаних з ракетним обстрілом та впливом довготривалих повітряних тривог на території України, а також доказів, які б підтверджували введення простою в роботі ГУ ПФУ у Київській області та/або наявності будь-яких інших обставин, що виключали б об`єктивну можливість своєчасного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу.

Неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

Повітряні тривоги оголошуються у різних регіонах України, не мають постійного та безперервного характеру, а оголошення повітряних тривог не виключає можливість звернутись до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою в межах строків, встановлених КАС України.

Апелянтом не надано жодних доказів, які б свідчили про причинний зв`язок між оголошеними повітряними тривогами та неможливістю своєчасного подання апеляційної скарги у даній справі.

Разом з тим, апелянтом також не надано жодних доказів, з яких можливо встановити наявність/відсутність електропостачання у приміщеннях пенсійного органу у відповідний період.

Обставини, пов`язані з територіальним розташуванням ГУ ПФУ у Київській області не звільняють державний орган від обов`язку дотримання ним вимог процесуального закону, зокрема стосовно строку подання апеляційної скарги.

Посилання апелянта на форс-мажорні обставини, які підтверджені листом Торгово-промислової палати не приймаються судом до уваги, оскільки його зміст носить загальний, інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку між такими обставинами з виконанням конкретного обов`язку.

Заявником не доведено наявність істотних та непереборних обставини за яких своєчасне подання апеляційної скарги стало неможливим або значно утрудненим.

Щодо доводів про отримання апелянтом оскаржуваного рішення 10.12.2026 суд зазначає, що дата реєстрації оскаржуваного рішення, як вхідної кореспонденції відповідача, не є датою, з якою пов`язаний відлік строку звернення до суду апеляційної інстанції чи строку з яким пов`язано право на поновлення строку апеляційного оскарження. Номер та дата реєстрації вхідної кореспонденції, проставленої самим органом в односторонньому порядку, самі по собі не свідчать про дату отримання рішення суду, а лише фіксують факт реєстрації кореспонденції суду при надходженні до відповідного органу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.11.2021 у справі № 804/7324/16, від 29.10.2021 у справі № 160/8862/19, від 03.12.2020 у справі № 826/6756/18, від 28.01.2021 у справі № 160/8840/18, від 12.03.2021 у справі № 640/23728/19.

З доданої до апеляційної скарги копії першого аркуша рішення суду першої інстанції на якій міститься відмітка дати (« 10.12.2026») та вхідного номера реєстрації неможливо безумовно встановити коли, а також в якій спосіб оскаржуване рішення було направлено апелянту та ним фактично отримане.

За таких обставин, колегія суддів визнає неповажними підстави, які зазначені у вищевказаних заявах про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 248, 299 КАС України

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави, які наведені в клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 08.12.2025 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції - Верховного Суду.

Суддя-доповідач О.В. Говорун

Судді О.М. Оксененко

О.В. Чуприна