Справа № 580/773/26
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2026-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

06 лютого 2026 року Справа № 580/773/26
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової перевірив матеріали адміністративної справи №580/773/26 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 , НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, постановив ухвалу.

27.01.2026 вх.№4283/26 представник позивача - адвокат Отрох Алла Володимирівна (ордер серії АМ №1181608) у позовній заяві просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_4 щодо не включення до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану під час обчислення розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_6 здійснити перерахунок грошової компенсації ОСОБА_1 за невикористані дні оплачуваних відпусток в загальній кількості 73 дні, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану та провести виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

02.02.2026 суд позовну заяву залишив без руху для обґрунтування змісту і характеру якого саме порушеного права (інтересу) позивача з якого часу і у порушення яких нормативно-правових актів допущено кожним із обраних відповідачів; власної заяви-звернення до відповідача у спірних правовідносинах; повідомлення з якою датою пов`язує перебіг строку звернення до суду; заяви про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин пропуску; довідки територіальної громади про зареєстроване місце проживання позивача; оформлення позову з дотриманням вимог п.2 ч.5 ст.160 КАС України щодо електронної пошти та відомостей про електронний кабінет.

06.02.2026 вх.№6244/26 представник позивача надала заяву на усунення недоліків лише з копією адвокатського запиту у межах надання правничої допомоги, проте вимоги ухвали не виконані, не йдеться про час отримання статусу УБД (що впливає на грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки), позаяк у запиті адвокат просить лише надати інформацію та довідки, проте не йдеться про нарахування компенсації з якої дати, за який період. Адвокат повідомляє, що початок перебігу строку звернення до суду 12.01.2026 - дата отримання відповіді на адвокатський запит з військової частини НОМЕР_4 , однак не повідомляє: коли Позивач дізнався або повинен був дізнатись.

Верховний Суд у справі №240/12017/19 зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; під час звернення до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. Триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

У Рішенні Конституційного Суду України від 11.12.2025 №1-р/2025 наголошується, що установлення тримісячного строку звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат суперечить Конституції України, оскільки призводить до фактичного звуження змісту та обсягу конституційних прав, гарантованих статтями 43 і 55 Конституції України, порушує гарантії своєчасного одержання винагороди за працю та позбавляє працівника реальної можливості ефективно реалізувати право на судовий захист, що суперечить частині першій статті 8, частині сьомій статті 43, частині першій статті 55 Конституції України. Суд постановив, що частина перша статті 233 Кодексу, визнана неконституційною, утрачає чинність із дня ухвалення Судом цього Рішення.

Однак, суд вважає, що прийняття Конституційним Судом України Рішення № 1-р/2025 не впливає на вирішення питання щодо строків звернення до суду у даній справі, оскільки Конституцією України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи (частина перша статті 58). Вказані положення Конституції України передбачають загальновизнані принципи дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, а саме: принцип їх безпосередньої дії, тобто поширення тільки на ті відносини, які виникли після набуття чинності законами чи іншими нормативно-правовими актами, та принцип зворотної дії в часі, якщо вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Отже, на час виникнення спірних правовідносинах (звільнення позивача 09.10.2024) застосуванню підлягали приписи частини першої статті 233 КЗпП України, в редакції, діючій до 11.12.2025.

Верховний Суд у справі №826/16958/17 ЄДРСР 77537724 зазначив: якщо від наявності доказу залежить визначення предмета спору та підтримання позивачем відповідних вимог, позивач не може перекладати на суд власний обов`язок визначитися з предметом спору.

Обов`язок з визначення (формулювання) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладений на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України. Тобто визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору. Аналогічні правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 826/16958/17.

Верховний Суд у справі №440/7433/21 зазначив, що у частині другій статті 45 КАС України наведений перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, який, однак, не є вичерпним, оскільки суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч.2 ст.121 КАС України). Керуючись ст.2, 45, 121, 169, 241-243, 248, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити Позивачу процесуальний строк додатково на п`ять днів для усунення недоліків, що зазначені в ухвалі без руху.

Роз`яснити представнику Позивача, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами (ч.4 ст.45 КАС України).

Копію ухвали направити представнику Позивача.

СуддяЛариса ТРОФІМОВА