Справа № 640/16472/21
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ ДПС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ "Галактика" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи.

14.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «СТ « Галактика»» (надалі - ТОВ СТ Галактика) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.01.2021 №.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірне рішення є протиправними, оскільки прийнято за наслідками фактичної перевірки, яка проведена з порушенням порядку її проведення.

Також, позивач зазначає, що сам по собі факт придбання пального не є доказом його зберігання в значенні, визначеному законодавством. Зазначене пальне було придбане виключно для використання у власній господарській діяльності ремонт та будівництво доріг, і зберігалося в резервуарі на території асфальтобетонного заводу, орендованого у ТОВ ДБК ЛІНАРС. Обсяг резервуару становив 50 кубічних метрів (50 000 літрів), що не перевищує межу, визначену для визнання території акцизним складом, відповідно до положень Податкового кодексу України.

Позивач стверджує, що податкове повідомлення-рішення є безпідставним також через відсутність у ньому юридичної кваліфікації порушення, зокрема не зазначено, за яке саме порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального застосовано фінансові санкції».

Внаслідок ліквідації Окружного адміністративного суду міста Києва, вказана справа 27.02.2025 надійшла на розгляд до Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвалою цього суду від 28.02.2025 замінено у справі відповідача Головне управління ДПС у Київській області () на правонаступника Головне управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ ВП 44096797).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06.06.2025 адміністративний позов задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 27.01.2021 №.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції погодився з доводами позивача щодо протиправності проведення фактичної перевірки, і крім того, дійшов висновку про протиправність спірних рішень через недоведеність їх правомірності відповідними доказами.

Відповідач подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в які просить скасувати його, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позиції відповідача у суді першої інстанції.

Зокрема апелянт наголосив, що фактична перевірки проводилась з дотриманням чинного законодавства, а недоліки на яких наголосив суд першої інстанції, не є істотними.

Крім того, апелянт вважає, що факт допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки є підставою для відмови в подальшому у визнанні незаконним наказу про проведення перевірки. Крім того, за результатами перевірки було встановлено фактичне зберігання пального без ліцензії, що підтверджується акцизними накладними на користь позивача. Вказане пальне зберігалось за адресою, яка була об`єктом перевірки, а саме: Київська область, Бородянський р-н, с. Нове Залісся, вул. Кримська, 4В.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2025 відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції, та після її надходження, ухвалою від 21.10.2025 призначено справу до слухання у порядку письмового провадження.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наголошено на правильності висновків суду першої інстанції.

Слухання справи з поважних причин продовжувалось.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги і відзиву на неї, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обставини справи.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на підставі п.п. 80.2.2. п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України (далі - ПК України), згідно з наказом ГУ ДПС у Київській області від 01.12.2020 №1812 та згідно з направленнями на проведення фактичної перевірки від 08.12.2020 №993/10-36-07-06, №991/10-36-07-06, посадовими особами ГУ ДПС у Київській області проведена з 09.12.2020 по 17.12.2020 фактична перевірка суб`єкта господарської діяльності ТОВ СТ Галактика, а саме господарської одиниці місця зберігання пального, що розташована за адресою за адресою: Київська область, смт Бородянка, провулок Дружнянський, 4.

Згідно додатку №1 до наказу ГУ ДПС у Київській області від 01.12.2020 №1812 Про проведення фактичних перевірок визначено перелік суб`єктів господарювання, які підлягають фактичним перевіркам протягом грудня 2020 року. У витягу з додатку №1 до наказу ГУ ДПС у Київській області від 01.12.2020 №1812 Про проведення фактичних перевірок зазначено ТОВ СТ Галактика.

17.12.2020 відповідачем складено акт фактичної перевірки №5501/1036/07/38260976.

Актом перевірки встановлено факт зберігання пального суб`єктом господарювання без наявності ліцензії за місцем розташування місць зберігання пального, а саме: згідно з акцизними накладними від 29.07.2020 №51, від 31.07.2020 №59 та від 10.08.2020 №15 здійснено постачання пального ТОВ Фюжн () на користь ТОВ СТ Галактика за адресою: Київська область, Бородянський район, с. Нове Залісся, вул. Кримська, 4В, зокрема палива важких дистилятів (газойлів), код УКТ ЗЕД , у загальній кількості 29 230,38 л на зберігання.

На запит перевіряючих від 09.12.2020 №1 про надання документів та пояснення щодо порядку отримання та зберігання отриманого пального відповідь від посадових осіб ТОВ СТ Галактика надана не була, запитувані документи до перевірки не надавались, про що складено відповідний акт №173/10-36-07-06 від 17.12.2020.

Внаслідок цього посадові особи контролюючого органу дійшли висновку, що в період з 01.04.2020 по 10.08.2020 ТОВ СТ Галактика здійснювало зберігання пального без наявності ліцензії на зберігання пального.

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 27.01.2021 №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 500 000,00 грн.

ТОВ СТ Галактика не погодилося із цим рішенням та оскаржило його в адміністративному порядку до Державної податкової служби України, яка рішенням про результати розгляду скарги від 21.05.2021 №11397/6/99-00-06-03-02-06 податкове повідомлення-рішення від 27.01.2021 № залишила без змін, а скаргу без задоволення.

Вказані обставини підтверджені належним, достатніми та допустимими доказами, і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до положень ч.1-4 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно пп. 20.1.9 п. 20.1 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Право на проведення перевірки, в тому числі фактичної перевірки визначено положеннями пункту 75.1. статті 75 та підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, при чому така перевірка повинна проводитися в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог підпункту 75.1.3 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Таким чином, фактична перевірка здійснюється лише за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника; фактична перевірка здійснюється з питань наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, до яких віднесено алкогольні напоїв та тютюнові вироби.

Порядок проведення фактичної перевірки визначено статтею 80 ПК України (в редакції на день проведення перевірки).

80.1. Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

80.2. Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

80.2.4. неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

80.3. Фактична перевірка, що здійснюється за наявності підстави, визначеної у пункті 80.2.6, може бути проведена для контролю щодо припинення порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3, одноразово протягом 12 місяців з дати складання акта за результатами попередньої перевірки.

80.4. Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

80.5. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

80.6. Під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).

80.7. Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

80.8. Під час проведення перевірки посадовими особами, які здійснюють таку перевірку, може проводитися хронометраж господарських операцій. За результатами хронометражу складається довідка, яка підписується посадовими особами контролюючого органу та посадовими особами суб`єкта господарювання або його представника та/або особами, що фактично здійснюють господарські операції.

80.9. Строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

80.10. Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Стаття 81 визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

81.1. Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

81.2. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.

У разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

81.3. Під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу не мають права вимагати у платника податків отримувати витяг із відповідного реєстру про взяття такого платника податків на облік відповідно до вимог цього Кодексу.

Висновки суду.

Отже, зі системного аналізу вишенаведених норм, зокрема абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України, слід зробити висновок, що чинне законодавство не дає підстав для висновку, що в наказі про проведення перевірки в обов`язковому порядку має бути зазначено конкретну норму податкового або іншого законодавства, контроль за якими покладено на контролюючи органи, яка порушується платником.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26.03.2023 у справі №420/9909/23 вважає, що аналіз підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України дає підстави для висновку, що в ньому достатньою мірою розкривається як правова, так і фактична підстави для призначення фактичної перевірки, а саме - наявність/отримання інформації від визначеного кола суб`єктів щодо можливого допущеного порушення податкової дисципліни у сферах здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Матеріалами справи підтверджено, що фактичною підставою для проведення перевірки була податкова інформація, яка міститься в автоматизованих базах та системах контролюючих органів.

Так, контрагент позивача, ТОВ Фюжн, склав на користь ТОВ 2СТ Галактика» акцизні накладні від 29.07.2020 №51, від 31.07.2020 №59 та від 10.08.2020 №15 на постачання позивачу палива важких дистилятів (газойлів), код УКТ ЗЕД , у загальній кількості 29 230,38 л на зберігання за адресою: Київська область, Бородянський район, с. Нове Залісся, вул. Кримська, 4В.

Отже, вищезазначені акцизні накладні були складені на постачання позивачу пального за адресою зберігання: Київська область, Бородянський район, с. Нове Залісся, вул. Кримська, 4В, яке не є акцизним складом, на якому суб`єкт господарювання платник податків зберігає пальне для потреб власного споживання чи промислової переробки.

Наказ на проведення фактичних перевірок від 01.12.2020 №1812 з урахуванням додатку 1 до цього наказу, прийнятий відносно ТОВ «СТ Галактика» щодо об`єкта перевірки, який знаходиться за адресою: Київська область, смт Бородянка, провулок Дружнянський, 4.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми закону та встановлені обставини, суд першої інстанції наголосив, що відповідач не навів інформації, яка свідчить про можливі порушення позивачем законодавства і підстав перевірки дотримання ліцензії на зберігання пального за адресою: Київська область, смт Бородянка, провулок Дружнянський, 4.

Тобто, вказане свідчить про недотримання контролюючим органом вимог підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80, пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо призначення фактичної перевірки без визначення фактичних правових підстав її проведення.

Зокрема, судом першої інстанції наводяться правові позиції Верховного Суду, висловлені у постанові від 22.09.2020 у справа №520/8836/18.

Так, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, зазначив, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність такого рішення. З урахуванням цього Верховий Суд зазначив про відсутність необхідності перевірки порушення позивачем вимог ПК, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання.

Таку правову позицію підтримав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду при розгляді справи №120/5728/20-а.

Щодо правомірності спірних рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, суд першої інстанції правильно зазначив, що з цього питання є стала судова практика і правова позиція Верховного Суду, яка аналізується і наводиться в рішенні суду першої інстанції.

Так, згідно змісту норм податкового законодавства Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суд у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки інших підстав щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства. У постанові від 22 вересня 2020 року у справі №520/8836/18, окрім наведених вище висновків, Верховний Суд погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує жодних правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. За таких обставин, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками такої перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення. З урахуванням цього, суд касаційної інстанції зазначив про відсутність необхідності перевірки порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції про протиправність спірних ППР, що прийняті за наслідками фактичної перевірки, яка проведена з порушенням, оскільки, як зазначив суд касаційної інстанції, відсутні підстави для донархування позивачу грошових зобов`язань коли дії відповідача носять протиправний характер.

Таким чином, доводи апелянта, що в матеріалах справи наявні докази щодо порушення позивачем норм чинного законодавства, не підлягають прийняттю до уваги, оскільки відповідач порушив порядок проведення перевірки.

Відповідно до ч.1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте, в адміністративних справах про протиправність рішення обов`язок доказування правомірності свого рішення покладено на відповідача.

Таким чином, спірне податкове повідомлення-рішення судом першої інстанції правильно визнано протиправними і скасовано, і всі висновки суду першої інстанції є правильними.

Крім того, надаючи оцінку всім доводам сторін, судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 311 , 315, 316, 321, 322, 325, 328,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ ДПС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 р. - залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ "Галактика" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263 , п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Файдюк