Справа № 200/4949/23
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

з питань зміни чи встановлення способу і порядку

виконання судового рішення

09 лютого 2026 року Справа №200/4949/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправною та скасовано постанову № 14018/245997/6306/44 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати», яка була прийнята Краматорським міським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області 20 жовтня 2022 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати з 01 жовтня 2022 року.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 858,88 гривень.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 200/4949/23 залишено без змін.

21 січня 2026 року до Донецького окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 (надалі - заявник) надійшла заява про зміну способу та порядку виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/4949/23 від 11.10.2023 року, встановивши спосіб виконання рішення: «Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частку втраченого заробітку за період з 01.10.2022 року по 31.01.2024 року в сумі 337915,68 гривень».

В обґрунтування заяви зазначає, що на виконання рішення суду у справі № 200/4949/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснено поновлення страхових виплат та проведено лише нарахування заборгованості за період з 01.10.2022 року по 31.01.2024 року в розмірі 337915,68 гривень. Сума страхових виплат нарахованих згідно рішення суду в розмірі 337915,68 гривень невиплачена, тому вважає, що для забезпечення виконання рішення суду необхідно змінити спосіб виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 КАС України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, який станом на 09 лютого 2026 року продовжує діяти.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року № 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Донецький окружний адміністративний суд розташований в м. Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, системних ракетних обстрілів населених пунктів області, у тому числі м. Слов`янськ, які в свою чергу створюють суттєву загрозу життю та здоров`ю людей, керівництво Донецької обласної державної адміністрації через засоби масової інформації закликало мешканців області евакуюватись до більш безпечних регіонів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання організації роботи державних службовців та працівників державних органів у період воєнного стану» від 12 квітня 2022 року №440 відповідно до статті 60-2 Кодексу законів про працю України, статті 12-1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та статті 17 Закону України «Про державну службу» Кабінетом Міністрів України установлено, що у період воєнного стану для державних службовців та працівників державного органу, які перебувають на території України, за рішенням керівника державної служби в державному органі може запроваджуватися дистанційна робота у разі наявності організаційних і технічних можливостей для виконання їх посадових обов`язків.

Згідно з п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

В таких умовах керівництвом Донецького окружного адміністративного суду задля збереження життя та здоров`я працівників та відвідувачів суду прийнято рішення про подальшу організацію роботи установи в дистанційному режимі.

При цьому, ураховуючи рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022, у зв`язку з введенням воєнного стану, постійними обстрілами міста Слов`янська та веденням активних бойових дій на території Донецької області, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю і безпеці учасників справи:

- на час існування небезпеки для учасників справи, пов`язаної з перебуванням останніх у приміщенні Донецького окружного адміністративного суду, судові засідання за особистої участі учасників судового процесу не проводяться.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду у письмовому провадженні.

Розглянувши заяву про зміну способу та порядку виконання рішення суду, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013, звернув увагу, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції», пункт 68).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Таким чином, відповідно до зазначених правових норм, зокрема, Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, рішення по даній справі є обов`язковим до виконання на всій території України.

Суд зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року по справі № 200/4949/23 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 та зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати з 01 жовтня 2022 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (боржник) листом від 26.12.2025 року № 60433-52211/Г-02/8-0500/25 повідомило ОСОБА_1 про те, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.10.2023 року по справі № 200/4949/23 проведено розрахунок заборгованості по щомісячним страховим виплатам за період з 01.10.2022 року по 31.01.2024 року в розмірі 337915,68 гривень.

Тобто, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року по справі № 200/4949/23 виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області повністю, шляхом поновлення нарахування та виплати страхових виплат з 01 жовтня 2022 року.

Суд наголошує, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області лише відновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 , починаючи з 01 жовтня 2022 року, без формулювання «виплатити виниклу заборгованість по щомісячним страховим виплатам», що Пенсійним органом і було здійснено.

З огляду на наведене вище, суд висновує, що у спірних правовідносинах відсутній факт невиконання рішення, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області були здійсненні необхідні заходи для виконання рішення суду, а саме відновлено нарахування та виплату щомісячних страхових виплат з 01 жовтня 2022 року.

У рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року в справі № 200/4949/23 відсутня зобов`язальна вимога щодо виплати заборгованості з щомісячних страхових виплат, починаючи з 01 жовтня 2022 року, тому рішення суду Пенсійним органом виконано у повному обсязі, що свідчить про відсутність підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду в даній справі.

Згідно з ч. 1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Тобто зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, які викладені в постанові Верховного Суду від 11 лютого 2020 року у справі № 826/8279/16.

Зважаючи на те, що судове рішення за яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відновити нарахування та виплату щомісячної страхової виплати з 01 жовтня 2022 року виконано у повному обсязі, відсутні підстави для зміни способу і порядку виконання рішення суду.

Більш того, суд зазначає, що відсутні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, що відповідно до ч. 3 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України слугує підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення.

З огляду на виконання рішення суду у даній справі, суд не вбачає підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду, відтак заява задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 167, 243, 248, 256, 294, 295, 297, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду в адміністративній справі № 200/4949/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Повний текст ухвали складено та підписано 09 лютого 2026 року.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтями 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Л.Б. Голубова