Справа № 305/3611/25
Суддя: Ємчук В. Е.
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/3611/25
Провадження по справі 2-а/305/51/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2026 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ємчука В.Е.

за участі: секретаря судового засідання Шемоти М.І.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки - адвоката Прокіп`юк О.Ю.

представника відповідача Вовканича А.І.

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , представником якої є адвокат Прокіп`юк Оксана Юріївна, до Департаменту патрульної поліції, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ :

Адвокат Прокіп`юк Оксана Юріївна звернулася до Департаменту патрульної поліції, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Позов мотивувала тим, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивачка, ОСОБА_1 , є власником транспортного засобу "VOLKSWAGEN TOURAN", державний номерний знак НОМЕР_1 . Посвідчення водія ОСОБА_1 отримала 21 грудня 2022 року. 23 вересня 2025 року позивачка звернулася до Центру надання адмінстративних послуг за місцем свого проживання с. Біла Церква, Тячівського району, Закарпатської області, за обміном посвідчення водія, виданого вперше, однак отримала усну відмову, оскільки згідно з відомостями Інформаційного порталу Національної поліції України, нею вчинені правопорушення 11.03.2024 (за перевищення швидкості, постанова серії 4АВ №05174599), 22.04.2024 (за перевищення швидкості, постанова серії 4АВ №05676135), 25.10.2024 (за перевищення швидкості, постанова серії 4АВ №08063223) та 25.10.2024 (постанова №4АВ №08066132), за ч. 1 ст. 122 КУпАП - перевищення встановлених обмежень швидкості руху. Відповідно до постанови серії №4АВ № 08063223 від 25.10.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі винесеної інспектором Михайловським В.В. позивачку ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн 00 коп. за те, що 25 жовтня 2025 року о 10:55 за адресою автодорога Н-09 "Мукачево Львів" 98+824 технічним засобом "Каскад, 261-1220", зафіксовано швидкість руху транспортного засобу "VOLKSWAGEN TOURAN", державний номерний знак НОМЕР_1 , що склала на момент фіксації 74 км/год, та особа, яка керувала ним, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 24 км/год, чим порушила п.12.9 (б) ПДР. Також, відповідно до постанови серії №4АВ № 08066132 від 25.10.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі винесеної інспектором Дем`янюк Д.О. позивачку ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн 00 коп. за те, що 25 жовтня 2025 року о 13:05, за адресою автодорога Н-09 "Мукачево Львів" 98+824 технічним засобом "Каскад 261-1220", зафіксовано швидкість руху транспортного засобу "VOLKSWAGEN TOURAN", державний номерний знак НОМЕР_1 , що склала на момент фіксації 74 км/год, та особа, яка керувала ним, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 24 км/год, чим порушила п.12.9 (б) ПДР. ОСОБА_1 вважає оскаржувані постанови протиправними, та такими, що порушують її право на обмін тимчасового посвідчення водія на постійні, оскільки за вказаними вище постановами до адміністративної відповідальності була притягнута саме вона, ОСОБА_1 , хоча транспортним засобом на момент вчинення, 25 жовтня 2025 року, адміністративних правопорушень, керував її батько, ОСОБА_2 , що прямо підтверджується матеріалами фотофіксації в автоматичному режимі, які долучені до позовної заяви, де видно, що автомобілем керує особа чоловічої статі. Крім того, 25 жовтня 2024 року ОСОБА_1 перебувала з дитиною - сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в лікувальному закладі. Звертає увагу суду, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Враховуючи сталу прецедентну практику Європейського суду з прав Людини при розгляді справи про адміністративне правопорушення тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. Наведені докази у своїй сукупності підтверджують той факт, що ОСОБА_1 , була протиправно притягнена до адміністративної відповідальності за правопорушення, які вона не вчиняла. З огляду на викладене, просить скасувати постанову серії №4АВ № 08063223 від 25.10.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі винесеної інспектором Михайловським В.В. за ч.1 ст.122 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , та скасувати постанову серії №4АВ № 08066132 від 25.10.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі винесеної інспектором Дем`янюк Д.О., за ч.1 ст.122 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до ухвали про відкриття провадження у справі від 01.10.2025 було поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом, призначено судовий розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області за адресою: м. Рахів, вул. Карпатська 15. При цьому, відповідачу повідомлено про право до початку судового розгляду подати суду відзив на позов та докази, у разі заперечення позовних вимог та роз`яснено норми ч. 4 ст. 159 та ч. 2 ст. 77 КАС України.

Представник відповідача - Ісак Діана Іванівна 07.10.2025 подала клопотання про залишення цього позову без розгляду, в якому зазначила, що у позовній заяві не наведено обставин, що вказують на поважність причин пропуску строку на звернення до суду з наведенням відповідних доказів. Представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 дізналася про наявність винесених відносно неї оскаржуваних постанов 23.09.2025 року в Центрі надання адміністративних послуг у зв`язку з необхідністю обміну посвідчення водія виданого вперше. Зазначене не відповідає дійсності, оскільки постанови про адміністративне правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі серії 4АВ № 08066132 від 25.10.2024 та 4АВ № 08063223 від 25.10.2024 були направлені рекомендованим листом ОСОБА_1 08.11.2024 на адресу: АДРЕСА_1 й 06.12.2024 року позивачка отримала зазначені поштові відправлення, що підтверджується відміткою про вручення та підписом про одержання. Зазначене підтверджує факт обізнаності ОСОБА_1 щодо винесених відносно неї оскаржуваних постанов. Постанови про адміністративне правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі серії 4АВ № 08063223 від 25.10.2024 та 4АВ № 08066132 від 25.10.2024 набрали законної сили після вручення оскаржуваних постанов, а позивачка пропустила строк на їх оскарження. Більше того зазначені постанови оплачені позивачкою ще 26.11.2024 року. На адресу Департаменту патрульної поліції 19.05.2025 надійшла заява адвоката Поковби Василя Васильовича, який діяв в інтересах ОСОБА_1 , про визнання ОСОБА_4 вчинення правопорушення за постановами: 4АВ № 05174599 від 11.03.2024; 4АВ № 05676135 від 22.04.2024; 4АВ № 08063223 від 25.10.2024; 4АВ № 08066132 від 25.10.2024. 28.05.2025 року Департаментом патрульної поліції надана відповідь, відповідно до якої, оскільки строки передбачені ст. 279-3 КУпАП та п. 10 "Порядку звернення особи, яка допустила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до уповноваженого підрозділу Національної поліції" затвердженого постановою КМУ від 10.11.2017 № 833 закінчилися, тому підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі за постановами 4АВ № 05174599 від 11.03.2024, 4АВ № 05676135 від 22.04.2024, 4АВ № 08063223 від 25.10.2024, 4АВ № 08066132 від 25.10.2024 немає. Ця заява підтвердила обізнаність ОСОБА_1 про наявність постанов серії 4АВ № 08063223 від 25.10.2024 та серії 4АВ № 08066132 від 25.10.2024. До Рахівського районного суду Закарпатської області вже надходили адміністративні позови щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 4АВ № 08063223 від 25.10.2024 (справи № 307/1860/25 та № 305/1653/25), які були залишені без руху у зв`язку з тим, що позивачка ОСОБА_1 просила поновити строк для подачі позову та як підставу поновлення строку зазначила те, що дізналася про притягнення до адміністративної відповідальності, звернувшись до Сервісного центру МВС щодо заміни посвідчення 10.05.2025, але доказів цього не додала та після були повернуті позивачці у зв`язку з неусуненими недоліками. Обставини, на які посилається позивачка як на такі, що аргументують поважність пропущення нею строку звернення до суду, спростовуються відомостями наведеними вище. Відтак, вважає, що Позивачка без поважних причин було пропустила строк на звернення до суду із позовом, тому просила позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Крім того, 09.10.2025 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, де зазначено, що відповідач з вимогами позовної заяви не погоджується, вважає їх необґрунтованими, такими, що не відповідають нормам законодавства. Виклали обставини притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності 25.10.2024, зокрема те, що правопорушення були зафіксовані технічними засобами, які відповідають вимогам ДСТУ 8809:2018 "Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги" і мають відповідні сертифікати. Результатами автоматичної фіксації перевищення встановленої обмеження швидкості транспортним засобом "VOLKSWAGEN TOURAN", державний номерний знак НОМЕР_1 є фотокартки із зображенням правопорушення транспортного засобу та відеозаписи руху зазначеного транспортного засобу. На вказаних фотокартках зазначена вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення: дата та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; географічні координати місця вчинення правопорушення; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку; швидкість руху автомобіля, км/год; обмеження (перевищення) швидкості, км/год;напрямок руху автомобіля. Аналіз усіх наявних в справі доказів, дає підстави стверджувати, що факт перевищення встановленої обмеження швидкості водієм т.з. "VOLKSWAGEN TOURAN", державний номерний знак НОМЕР_1 доведений. 14 липня 2015 року було прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", що дозволяє накладення штрафів за порушення правил дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі. Статтею 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. У разі якщо транспортний засіб зареєстровано за межами території України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), притягається особа, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України. Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу. Відповідно до ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. На спростування аргументів позивачки, зазначає, що те, що Онофрюк О. В. дізналася про наявність оскаржуваних постанов в Центрі надання адміністративних послуг 23.09.2025, не відповідає дійсності, оскільки Постанови про адміністративне правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі серії 4АВ № 08066132 від 25.10.2024 та 4АВ № 08063223 від 25.10.2024 були направлені рекомендованим листом ОСОБА_1 08.11.2024 на адресу: АДРЕСА_1 й позивачка отримала зазначені поштові відправлення, що підтверджується відміткою про вручення та підписом про одержання. Зазначене підтверджує факт обізнаності ОСОБА_1 щодо винесених відносно неї оскаржуваних постанов. Крім того, постанови про адміністративне правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі серії 4АВ № 08066132 від 25.10.2024 та серії 4АВ № 08063223 від 25.10.2024 оплачені позивачкою ще 26.11.2024 року, а отже постанови вважаються виконаними. Також 19.05.2025 року на адресу Департаменту патрульної поліції надійшла заява адвоката Поковби Василя Васильовича, який діяв в інтересах ОСОБА_1 , про визнання ОСОБА_5 вчинення правопорушення за постановами: 4АВ № 05174599 від 11.03.2024; 4АВ № 05676135 від 22.04.2024; 4АВ № 08063223 від 25.10.2024; 4АВ № 08066132 від 25.10.2024, на який 28.05.2025 року Департаментом патрульної поліції надана відповідь про те, що строки передбачені ст. 279-3 КУпАП та п. 10 "Порядку звернення особи, яка допустила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до уповноваженого підрозділу Національної поліції" затвердженого постановою КМУ від 10.11.2017 № 833 закінчилися, тому підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі за постановами 4АВ № 05174599 від 11.03.2024, 4АВ № 05676135 від 22.04.2024, 4АВ № 08063223 від 25.10.2024, 4АВ № 08066132 від 25.10.2024 немає. Вказана заява підтвердила обізнаність ОСОБА_1 про наявність постанов серії 4АВ № 08063223 від 25.10.2024 та серії 4АВ № 08066132 від 25.10.2024. Крім того, до Рахівського районного суду Закарпатської області вже надходили адміністративні позови щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 4АВ № 08063223 від 25.10.2024 (справи № 307/1860/25 та № 305/1653/25)., які були залишені без руху, у зв`язку з тим, що позивачка ОСОБА_1 просила поновити строк для подачі позову та як підставу поновлення строку зазначила те, що дізналася про притягнення до адміністративної відповідальності, звернувшись до Сервісного центру МВС щодо заміни посвідчення 10.05.2025, але доказів цього не додала. Ці позови були повернуті позивачеві у зв`язку з неусуненими недоліками, зазначені в ухвалі від 30.06.2025 року. Враховуючи вищевикладене, твердження представника про те, що ОСОБА_1 25.10.2025 року дізналася про постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 4АВ № 08066132 від 25.10.2024 та серії 4АВ № 08063223 від 25.10.2024 в Центрі надання адміністративних послуг не відповідають дійсності. Обставини, на які посилається Позивачка як на такі, що аргументують поважність пропущення ним строку звернення до суду, спростовуються відомостями наведеними вище. Відтак, вважає, що Позивачем без поважних причин було пропущено строк на звернення до суду із позовом. В тексті позовної заяви, позивач зазначає що транспортним засобом "VOLKSWAGEN TOURAN", державний номерний знак НОМЕР_1 користується гр. ОСОБА_2 . Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» № 596-VIII від 14 липня 2015 року було доповнено КУпАП статтями щодо порядку притягнення осіб до адміністративної відповідальності за правопорушення зафіксовані в автоматичному режимі, а також внесені зміни до інших профільних законів. Відповідними змінами КУпАП доповнено ст. 14-2, якою впроваджено поняття відповідальної особи на яку покладено відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані в автоматичному режимі. В примітці до ст. 122 КУпАП зазначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. Суб`єктами адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), виступають юридичні та фізичні особи, за якими зареєстровано транспортний засіб. Такими особами можуть бути власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах. До останніх, зокрема, належать володарі транспортних засобів, тимчасово ввезених на митну територію України для власного користування більш як на два місяці. Як встановлено уповноваженими особами Національної поліції під час опрацювання інформаційних файлів, метданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками правопорушення та інших відомостей, отриманих за допомогою Системи з відповідних реєстрів, баз (банків) даних, необхідних для винесення адміністративної постанови та відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на час вчинення правопорушення транспортний засіб "VOLKSWAGEN TOURAN", державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстровано на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дані щодо іншого належного користувача відсутні. Звертає увагу суду, що саме з ініціативи позивача вносяться до реєстру відомості про належного користувача транспортного засобу. Оскільки позивачка ОСОБА_1 не надала доказів того, що вона як власник транспортного засобу "VOLKSWAGEN TOURAN", державний номерний знак НОМЕР_1 вносила особисто до Реєстру відомості про належного користувача належного їй на праві власності транспортного засобу станом на час вчинення правопорушення та час винесення постанови (25.10.2024), належним суб`єктом правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху зафіксованого в автоматичному режимі є власник транспортного засобу - ОСОБА_1 . Таким чином, враховуючи наведені вище норми, позивач, як власник транспортного засобу, є суб`єктом правопорушення, яке ставиться їй у провину. Враховуючи вищевикладене, постанови серій 4АВ № 08066132 від 25.10.2024 4АВ № 08063223 від 25.10.2024 прийняті уповноваженими особами з дотриманням процедури, встановленої вищенаведеними нормами, відповідають вимогам статті 283 КУпАП, містить накладення цифрового підпису та дозволяють через ідентифікатор доступу пересвідчитися, що в момент учинення правопорушення зображено саме транспортний засіб "VOLKSWAGEN TOURAN", державний номерний знак НОМЕР_1 . Вважає, що у справі № 305/3611/25 відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , діях позивачки є склад адміністративного правопорушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, а інспектори Департаменту патрульної поліції Михайловський Володимир Васильович та Дем`янюк Дмитро Олександрович мали всі законні підстави для складання адміністративних матеріалів по справі, ними дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів, тому просять залишити рішення суб`єктів владних повноважень без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанов серії 4АВ № 08066132 від 25.10.2024 та серії 4АВ № 08063223 від 25.10.2024 року - без задоволення.

Представник Позивачки - адвокат Прокіп`юк О.Ю. 08.12.2025 подала заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в якому зазначила, що Відповідач подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, мотивоване тим, що позивачка була обізнана про наявність оскаржуваних постанов, що стверджено поштовими відправленнями з особистим підписом позивачки, сплатою позивачкою штрафів, поданням адвокатом позивачки Поковба В.В. заяви до Департаменту патрульної поліції про визнання ОСОБА_2 винним за вчинення правопорушень та вже оскарження постанов до суду. Зокрема, про постанови про адміністративне правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі серії 4АВ №08066132 від 25.10.2024 та 4АВ №08063223 від 24.10.2024 позивачці не було відомо, аж допоки вона не звернулася до центру надання адміністративних послуг за місцем свого зареєстрованого місця проживання з приводу обміну тимчасового посвідчення водія. Ці постанови позивачка не отримувала, штрафи за ними не сплачувала. Натомість такі дії були вчинені третьою особою ОСОБА_2 , який здебільшого використовує транспортний засіб марки "VOLКSWAGEN TOURAN", державний номерний знак НОМЕР_1 , належний на праві приватної власності ОСОБА_1 . Підпис, що міститься у поштовому повідомленні про вручення кореспонденції позивачці не належить. Також в день, коли були сплачені штрафи, 26 листопада 2024 року згідно з квитанціями № та №, які додані відповідачем до клопотання, позивачка ОСОБА_1 перебувала за кордоном, про що свідчить відповідь Державної прикордонної служби №19/83124-25 від 21.10.2025 на адвокатський запит. Натомість за кермом транспортного засобу, належного позивачці, 25.10.2024 перебував ОСОБА_2 , який являється позивачці батьком та який порушивши правила дорожнього руху, що мало наслідком винесення оскаржуваних постанов, не повідомив позивачку про даний факт та самотужки, без відома позивачки вчиняв дії щодо отримання, сплати штрафів по оскаржуваних постановах, що й призвело до втрати строків на їх оскарження. Відповідно позивачка, ОСОБА_1 аж ніяк не могла знати про порушення своїх прав у строки, зазначені відповідачем та скористатися правом щодо свого захисту у встановлені законодавством строки. Щодо посилання відповідача про надходження до Департаменту патрульної поліції заяв адвоката Поковби В.В. в інтересах ОСОБА_1 про визнання за ОСОБА_2 вчинення правопорушення за постановами: 4АВ №05174599 від 11.03.2024, 4АВ №05676135 від 22.04.2024, 4АВ №08063223 від 25.10.2024 та 4АВ №08066132 від 25.10.2025, позивачка зазначає, що 21 грудня 2022 року отримала тимчасове посвідчення водія серії НОМЕР_2 із правом обміну на постійні через два роки за умови не вчинення понад двох адміністративних правопорушень у сфері дорожнього руху. Відповідно з 21 грудня 2024 року позивачка мала право на обмін тимчасового посвідчення водія на постійні. В кінці березня 2025 року ОСОБА_2 повідомив позивачку, що у поштовій скриньці знайшов два листи від поліції про складення на неї штрафів за порушення правил дорожнього руху від 11 березня 2024 року та 22 квітня 2024 року, але штрафи він вже оплатив, щоб не платити подвійний їх розмір. Та в нього є знайомий адвокат, який допоможе оскаржити ці штрафи. Після надав їй для підпису договір із адвокатом Поковба В.В. про оскарження постанов про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі від 11 березня 2024 року та 22 квітня 2024 року. Таким чином, позивачці було достеменно відомо, що дії адвоката в її інтересах вчинятимуться щодо оскарження постанов від 11 березня 2024 року та 22 квітня 2024 року. Про якість інші постанови позивачці відомо не було. Вказане стверджено ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 11.06.2025 у справі 305/1654/25 за позовом адвоката Поковби В.В. в інтересах ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП згідно з постановою 4АВ №05174599 від 11.03.2024, яка повернута через невиконання недоліків позовної заяви. Згідно з ухвалами Рахівського районного суду від 30.06.2025 та 25.08.2025 у справі №307/1860/25 та №305/1653/25 від 25.08.2025 та 16.09.2025 адвокатом Поковба В.В. в інтересах ОСОБА_1 оскаржувалася постанова про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі від 25.10.2024 4АВ №08063223. Позивачка, отримавши ухвалу Рахівського районного суду від 11.06.2025 у справі 305/1654/25, відразу поцікавилася у адвоката Поковби В.В. в чому справа, на що він її заспокоював і переконував, що нічого страшного, недоліки він виконав, справа в суді наявна, рішення у справі ще немає, коли буде він її повідомить. Потім знову позивачка цікавилася у адвоката Поковби В.В. щодо перебігу справи, на що він сказав, що все добре, буде рішення він повідомить. Однак, враховуючи, що від суду вона ніяких повісток, повідомлень не отримувала, позивачка знову неодноразово телефонувала адвокату, однак той на дзвінки не реагував. У зв`язку з чим, сподіваючись, що судом постанови від 11 березня 2024 року та 22 квітня 2024 року скасовані, позивачка 23 вересня 2025 року звернулася до центру надання адміністративних послуг для обміну посвідчення водія, оплатила кошти за цю послугу, однак в усному порядку їй було відмовлено та повідомлено, що відносно неї наявні, мало того що ті постанови, про які вона знала, є ще дві постанови від 25 жовтня 2024 року, що для неї було шоком, бо вона не знала про них. Після чого, батько ОСОБА_2 зізнався їй, що постанови поліції від 25 жовтня 2024 року він отримав, виявивши в поштовій скриньці, сам оплатив штраф, бо саме в цей день він перебував за кермом і саме він порушив правила дорожнього руху. Про ці постанови ОСОБА_2 ОСОБА_1 не сказав, бо сподівався вирішити це питання через адвоката, коли ОСОБА_1 уклала договір щодо скасування постанов від 11.03.2024 та 22.04.2024. Резюмуючи наведене, позивачка ОСОБА_1 була введена в оману своїм представником, адвокатом Поковбою В.В., який не погоджував із нею свої дії щодо захисту її прав та інтересів, плекав надію що позитивного вирішення справи стосовно обумовленого між ними питання, це оскарження постанов патрульної поліції 4АВ №05174599 від 11.03.2024 та 4АВ №05676135 від 22.04.2024, не доведення до неї інформації про наявність постанов від 25.10.2024. Також , позивачка зазнала недобросовісних дій з боку свого батька ОСОБА_2 , який приховав інформацію про наявність стосовно неї оскаржуваних постанов від 25.10.2024 та вирішуючи питання оскарження самотужки через адвоката Поковба В.В. Таким чином, позивачка, не маючи знання в галузі юриспруденції, не розуміючи змісту ухвали суду, будучи звичайною пересічною особою, з базовою середньою освітою, не володіючи порядком дій, цілком сподіваючись на фаховість адвоката з яким уклала договір про надання правової допомоги із оскарження постанов патрульної поліції 4АВ №05174599 від 11.03.2024 та 4АВ №05676135 від 22.04.2024, не може нести відповідальність за те чого не вчиняла, і за пропущення строків звернення до суду. У зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні клопотання відповідача Департаменту патрульної поліції про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, без розгляду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представник позивачки - адвокат Прокіп`юк Оксана Юріївна позовні вимоги підтримали та наполягали на задоволенні позову з підстав, наведених у позовній заяві та у запереченнях щодо залишення позову без розгляду. Вважають, що Позивачка надала належні докази, які підтверджують те, що ОСОБА_1 не вчиняла адміністративних правопорушень, за які була притягнута до адміністративної відповідальності, а також докази, які підтверджують про те, що їй не було відомо про оскаржувані постанови. У день, коли на неї накладено стягнення вона перебувала з дитиною у лікарні у місті Хуст, а за кермом автомобіля був її батько ОСОБА_2 , який і сплатив штраф за перевищення швидкості руху.

Представник відповідача - Вовканич Андрій Іванович в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, при цьому зазначає, що ОСОБА_1 володіла інформацією про наявність оскаржуваних постанов, що підтверджено інформацією про отримання копій постанов та їх сплату в добровільному порядку. Вважає, що саме ОСОБА_1 як власник транспортного засобу правомірно була притягнута до адміністративної відповідальності за порушення швидкості руху, що було зафіксоване в автоматичному режимі належними технічними засобами, а отже немає підстав для скасування, на його думку, законних постанов щодо ОСОБА_1 .

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні ствердив, що саме він 25.10.2024 керував автомобілем "VOLКSWAGEN TOURAN", державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить його доньці ОСОБА_1 . Того дня вони з дочкою та онуком їздили в лікарню у місто Хуст. Коли надійшли постанови про порушення правил дорожнього руху, він особисто оплатив штрафи, оскільки дочка була за кордоном, а він хотів їх вчасно добровільно оплатити, щоб сума штрафу не подвоїлася. Про те, що саме він 25.10.2024 перебував за кермом автомобіля "VOLКSWAGEN TOURAN", державний номерний знак НОМЕР_1 , він написав відповідну заяву до поліції, тому накладення штрафу на ОСОБА_1 є безпідставним.

Заслухавши учасників провадження та дослідивши матеріали справи й докази в їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою, другою статті 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до закону.

Відповідно до статті 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст. 246 КУпАП).

Стаття 249 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу та, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Суд встановив, що громадянці ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить автомобіль "VOLКSWAGEN TOURAN", державний номерний знак НОМЕР_1 .

Позивачка ОСОБА_1 звертаючись в суд про оскарження постанов серії №4АВ №08063223 від 25.10.2024 та серії №4АВ №08066132, згідно з якими її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, не заперечує самого факту перевищення швидкості руху автомобілем "VOLКSWAGEN TOURAN", державний номерний знак НОМЕР_1 25.10.2024, тому суд в цій частині обставини не досліджує. При цьому притягнення її до адміністративної відповідальності в даному випадку вважає незаконним з тих підстав, що вона 25.10.2024 не перебувала за кермом автомобіля "VOLКSWAGEN TOURAN", державний номерний знак НОМЕР_1 25.10.2024, а водієм був її батько - ОСОБА_2 , отже правопорушення, за яке вона була притягнута до адміністративної відповідальності, не вчиняла, а її притягнуто до відповідальності за відсутності доказів її вини.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Статтею 14-1 КУпАП передбачено, що до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Стаття 14-2 Кодексу про адміністративні правопорушення передбачає, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. У разі якщо транспортний засіб зареєстровано за межами території України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), притягається особа, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі встановлюються статтями 279-1-279-4 КУпАП та "Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі" затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 13 січня 2020 року № 13 (далі - Інструкція).

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних". Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 5 Інструкції, уповноважений поліцейський під час опрацювання матеріалів автоматичної фіксації з використанням Системи з`ясовує: 1) наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках (відеозаписі) в інформаційному файлі; 2) відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках (відеозаписі) символам, розпізнаним Системою; 3) наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; 4) відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із Системи; 5) наявність у Системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув з володіння відповідальної особи внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; 6) наявність та повноту інформації про відповідальну особу зафіксованого транспортного засобу, а в разі фіксації транспортного засобу зареєстрованого за межами України - інформації про особу, яка ввезла його на територію України; 7) наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час опрацювання інформаційних файлів, метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками правопорушення та інших відомостей, отриманих за допомогою Системи з відповідних реєстрів, баз (банків) даних, необхідних для винесення адміністративної постанови, уповноважений поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом третім Інструкції зазначається, що при опрацюванні уповноваженим поліцейським матеріалів автоматичної фіксації та встановлення факту учинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції, цим уповноваженим поліцейським виноситься сформована Системою в автоматизованому режимі адміністративна постанова без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі наявності доказів учинення адміністративного правопорушення, відсутності в матеріалах автоматичної фіксації даних про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами, відсутності обставин, визначених статтею 247 КУпАП, з використанням засобів Системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з накладенням цифрового підпису Форму постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання / перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, наведено в додатку 1 до цієї Інструкції.

Інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 КУпАП, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Винесена уповноваженим поліцейським адміністративна постанова друкується з використанням засобів Системи та протягом трьох днів із дня її винесення передається національному оператору поштового зв`язку для доставлення на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи) рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як вбачається з матеріалів справи РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській, Закарпатській областях за №31/28/16-10312-2025 надав відповідь начальнику сектора правового забезпечення управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП НПУ Андрію Вовканичу, що згідно з даними Єдиного державного реєстру МВС станом на 25.10.2024 транспортний засіб марки "VOLКSWAGEN TOURAN", державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інформація щодо належного користувача транспортним засобом іншою особою станом на 25.10.2024 відсутня.

Фотокартки взяті з сервісу перевірки адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі, які були долучені до відзиву відповідачем та надані ним на виконання ухвали суду про витребування доказів, не спростовують тверджень ОСОБА_1 про те, що вона не керувала автомобілем марки "VOLКSWAGEN TOURAN", державний номерний знак НОМЕР_1 25.10.2024 о 10:55 та 25.10.2024 о 13:05, адже з цих фото не можливо побачити водія цього автомобіля.

Також, як вбачається з повідомлення державної прикордонної служби №19/83124 від 21.10.2025, наданого адвокату Прокіп`юк О.Ю., позивачка ОСОБА_6 10.04.2024 здійснювала перетин (в`їзд в Україну та виїзд з України) як пішохід, а вже 25.10.2024 двічі здійснювала в`їзд та виїзд на транспортному засобі НОМЕР_1 , тобто у день складення на неї постанови про перевищення встановленої швидкості руху - 25.10.2025, що стає очевидним, що вона протягом дня рухалася на цьому транспортному засобі.

Докази, надані позивачкою, про те, що вона 25.10.2024 року проходила обстеження з дитиною у Хустській поліклініці не містять доказів того, що вона перебувала у лікаря саме у час фіксування руху автомобіля "VOLКSWAGEN TOURAN", державний номерний знак НОМЕР_1 з перевищенням встановленої швидкості руху, зокрема 25.10.2024 о 10 год. 55 хв, та 25.10.2024 о 13 годині 05 хвилин, що виключало б вчинення саме нею цих правопорушень.

Лише одна заява ОСОБА_2 від 13.05.2025 про визнання правопорушення та згоди на притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, за які була притягнута до відповідальності ОСОБА_1 , до того ж написана після закінчення строку, в який вона могла бути подана, без надання інших доказів та з урахуванням зазначених вище обставин, не переконала суд у тому, що ОСОБА_1 не була водієм автомобіля "VOLКSWAGEN TOURAN", державний номерний знак НОМЕР_1 , який 25.10.2024 о 10 годині 55 хвилин та 25.10.2024 о 13 годині 05 хвилин рухався з перевищенням встановленої швидкості руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

За визначенням, наведеним у ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За наслідками розгляду позовної заяви ОСОБА_1 суд з`ясував, що ОСОБА_1 є власником автомобіля "VOLКSWAGEN TOURAN", державний номерний знак НОМЕР_1 , який 25.10.2024 о 10 годині 55 хвилин та 25.10.2024 о 13 годині 05 хвилин рухався з перевищенням встановленої швидкості руху, ОСОБА_2 не є належним користувачем зазначеного автомобіля, оскільки у реєстраційних документах не було внесено відповідних відомостей про його права на автомобіль, крім того, не встановлено, що цей транспортний засіб вибув з володіння ОСОБА_1 внаслідок протиправних дій інших осіб, матеріали фото та відеофіксації не підтверджують того, що за кермом не була ОСОБА_1 , адже ідентифікувати особу водія (навіть встановити стать) не можливо, є чіткі дані, що ОСОБА_1 25.10.2024 двічі була водієм цього автомобіля під час перетину кордону, а тому за відсутності будь-яких доказів, які б вказували, що ОСОБА_1 не перебувала за кермом автомобіля "VOLКSWAGEN TOURAN", державний номерний знак НОМЕР_1 , який 25.10.2024 о 10 годині 55 хвилин та 25.10.2024 о 13 годині 05 хвилин рухався з перевищенням встановленої швидкості руху, суд не має правових підстав для задоволення позову.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд також не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду, виходячи з такого.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частина 2 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства передбачає, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, на думку суду, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

У цій справі справі Позивачка звернулася до суду з цим позовом після спливу десятиденного строку, який встановлений для оскарження постанови у справі про адміністративні правопорушення й під час відкриття провадження у справі було надано оцінку обставинам, за яких ОСОБА_1 пропустила строк на оскарження з поважних причин та прийнято рішення про поновлення провадження у справі.

Відповідач заперечуючи проти поновлення ОСОБА_1 строку просив залишити позов без розгляду та надав відповідні докази, які підтверджують, що Позивачка отримувала копію постанов, які оскаржує, сплатила штраф та намагалася оскаржити постанови, але через невиконання недоліків позовна заява була залишена судом без розгляду.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися за захистом до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. Обов`язковою умовою дотримання цього права є те, що особі має бути забезпечена можливість реалізації зазначених прав без будь-яких обмежень, перешкод чи ускладнень. Можливість людини без перепон одержати судовий захист є головним змістовним аспектом поняття доступу до правосуддя. Разом з тим, право на доступ до правосуддя не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду.

Відтак, одним із правових механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

Так, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини (ЄСПЛ) сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи "Белле проти Франції", "Ільхан проти Туреччини", "Пономарьов проти України", "Щокін проти України" тощо).

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13.01.2000 та в рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним з найбільш складних питань у процесі прийняття рішення про поновлення строку звернення до суду є визначення критеріїв, за якими суд може визнати причини попуску строку поважними, а підстави для його поновлення виправданими з метою досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи.

ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи "Скордіно проти Італії", "Ятрідіс проти Греції").

Отже, згідно з практикою ЄСПЛ для забезпечення оптимального співвідношення права на доступ до правосуддя та принципу правової визначеності у процесі прийняття судом рішення про поновлення строку на звернення до суду мають враховуватися: 1) особливі обставини кожної конкретної справи у системному зв`язку з причинами пропуску строку на звернення до суду; наявність причин непереборного та об`єктивного характеру пропуску строку на звернення до суду; 2) характер права, для захисту якого надійшло звернення до суду, та його значення для сторін; 3) період, який минув з моменту пропуску строку, правові наслідки його поновлення або не поновлення; 4) наявність публічного (суспільного та, меншою мірою, державного) інтересу у справі; 5) фундаментальність значення справи для судової та правозастосовної практики.

ОСОБА_1 заперечуючи проти клопотання Відповідача про залишення позовної заяви без розгляду через пропуск строку для звернення до суду, пояснила, що про накладення на неї стягнень їй не було відомо, копії постанов про притягнення її до адміністративної відповідальності отримував ОСОБА_7 , який проживає за тією ж адресою, що і вона, оплату штрафу від її імені також здійснював ОСОБА_2 у той час, коли вона перебувала за кордоном, про що надала докази, також пропуск строку звернення до суду пояснювала недобросовісними діями адвоката, який повинен був здійснювати її захист.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про те, що Позивачці надано можливість захистити своє право в суді не безпідставно. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому клопотання Департаменту патрульної поліції про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 6-10, 20, 77, 78, 90, 139, 242, 243, 244, 246, 255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Клопотання Департаменту патрульної поліції про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 , представником якої є адвокат Прокіп`юк Оксана Юріївна, до Департаменту патрульної поліції, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без задоволення.

Позов ОСОБА_1 , представником якої є адвокат Прокіп`юк Оксана Юріївна, до Департаменту патрульної поліції, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивачка - ОСОБА_1 , тел. НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

Представник Позивача - Прокіп`юк Оксана Юріївна, ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_3 , тел. НОМЕР_6 , адреса АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ;

Відповідач - Департамент патрульної поліції, ел. пошта , тел. +38(044)-254-94-88, адреса Україна, 03048, місто Київ, вул. Федора Ернста, 3, ;

Представник Відповідача - Ісак Діана Іванівна, ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_4 , тел. НОМЕР_8 , адреса АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_9 ;

Третя особа - ОСОБА_2 , тел. НОМЕР_10 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 .

Суддя: В.Е. Ємчук