Справа № 260/294/26
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відвід судді

09 лютого 2026 рокум. Ужгород№ 260/294/26

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Калинич Я.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Калинич Я.М. в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Ради адвокатів Закарпатської області, недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» (НААУ), Ради адвокатів України (РАУ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ради адвокатів Закарпатської області, недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» (НААУ), Ради адвокатів України (РАУ), яким просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність адміністратора Єдиного реєстру адвокатів України першого рівня Ради адвокатів Закарпатської області, яка полягає у тривалому не виключенні із Єдиного реєстру адвокатів України відомостей про ОСОБА_2 передбачених положеннями п.п.1-6 ч.2 ст.17 Закону України «Про адвокату та адвокатську діяльність», а саме: «Обліковується у: Рада адвокатів Закарпатської області»; «№ Свідоцтва: 21/575»; «Дата видачі свідоцтва: 21.12.2006»; «Орган, що видав свідоцтво: Закарпатська обласна КДКА»; «Номер рішення:190/93»; «Дата прийняття рішення: 21.12.2006»; «Адреса основна: 89600, Закарпатська обл., Мукачівський р-н., м. Мукачево, вул. К.Беляєва, буд. 9/10; Стаціонарний: +38; Мобільний: НОМЕР_1 »; «Індивідуальна адвокатська діяльність»; «Індивідуальна адвокатська діяльність, вул. К.Беляєва, 9/10, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600 тел. , ».

2. Зобов`язати адміністратора Єдиного реєстру адвокатів України першого рівня Раду адвокатів Закарпатської області, виключити з Єдиного реєстру адвокатів України всі відомості про ОСОБА_2 передбачених положеннями п.п.1-6 ч.2 ст.17 Закону України «Про адвокату та адвокатську діяльність», а саме: «Обліковується у: Рада адвокатів Закарпатської області»; «№ Свідоцтва: 21/575»; «Дата видачі свідоцтва: 21.12.2006»; «Орган, що видав свідоцтво: Закарпатська обласна КДКА»; «Номер рішення: 190/93»; «Дата прийняття рішення: 21.12.2006»; «Адреса основна:89600, Закарпатська обл., Мукачівський р-н., м. Мукачево, вул. К. Беляєва, буд. 9/10; Стаціонарний: +38; Мобільний : НОМЕР_1 »; «Індивідуальна адвокатська діяльність»; «Індивідуальна адвокатська діяльність, вул. К.Беляєва, 9/10, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600 тел. , ».

3. Визнати протиправною бездіяльність адміністратора Єдиного реєстру адвокатів України другого рівня Ради адвокатів України яка полягає у нездійсненні перевірки правильності, повноти та точності відомостей в Єдиному реєстрі адвокатів України про ОСОБА_2 передбачених положеннями п.п.1-6 ч.2 ст.17 Закону України «Про адвокату та адвокатську діяльність», а саме: «Обліковується у: Рада адвокатів Закарпатської області»; «№ Свідоцтва: 21/575»; «Дата видачі свідоцтва: 21.12.2006»; «Орган, що видав свідоцтво: Закарпатська обласна КДКА»; «Номер рішення: 190/93»; «Дата прийняття рішення: 21.12.2006»; «Адреса основна: 89600, Закарпатська обл., Мукачівський р-н., м. Мукачево, вул. К.Беляєва, буд. 9/10; Стаціонарний: +38; Мобільний: НОМЕР_1 »; «Індивідуальна адвокатська діяльність»; «Індивідуальна адвокатська діяльність, вул. К.Беляєва, 9/10, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600 тел. , ».

4. Зобов`язати адміністратора Єдиного реєстру адвокатів України другого рівня Раду адвокатів України, виключити з Єдиного реєстру адвокатів України всі відомості про ОСОБА_2 передбачених положеннями п.п.1-6 ч.2 ст.17 Закону України «Про адвокату та адвокатську діяльність», а саме: «Обліковується у: Рада адвокатів Закарпатської області»; «№ Свідоцтва: 21/575»; «Дата видачі свідоцтва: 21.12.2006»; «Орган, що видав свідоцтво: Закарпатська обласна КДКА»; «Номер рішення: 190/93»; «Дата прийняття рішення: 21.12.2006»; «Адреса основна: 89600, Закарпатська обл., Мукачівський р-н., м. Мукачево, вул. К.Беляєва, буд. 9/10; Стаціонарний: +38; Мобільний:+38»; «Індивідуальна адвокатська діяльність»; «Індивідуальна адвокатська діяльність, вул. К.Беляєва, 9/10, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600 тел. , ».

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 позов залишено без руху, надано позивачці строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали. Недоліки позовної заяви, усунуто в строк, наданий судом.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін). Одночасно, суддею було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів через зареєстрований електронний кабінет в ЕСІТС.

02 лютого 2026 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Калинич Я.М. від розгляду справи №260/294/26.

Заява обґрунтована тим, що позивач висловлює недовіру судді Калинич Я.М. у зв`язку з тим, що, на переконання позивача, суддя Калинич Я.М. обрала форму розгляду, не передбачену законом, чим вийшла за межі процесуальних повноважень і підмінила закон власним розсудом. За своєю природою це не є суддівською помилкою, оскільки норма статті 263 КАС України є чіткою, однозначною та імперативною, а її ігнорування не допускає альтернативного, добросовісного тлумачення. Наслідком такого рішення стало позбавлення позивачки права на публічний судовий розгляд, що прямо суперечить статті 6 Конвенції та статті 14 Пакту. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що публічність судового розгляду є фундаментальною гарантією справедливого суду, яка захищає сторони від таємного здійснення правосуддя та забезпечує контроль суспільства за судами (зокрема, Axen v. Germany, заява №8273/78; Fay v. Austria, заява №14396/88). Жодних виключних підстав для відступу від принципу публічності у цій справі не існувало і суддею не наведено. Заявник переконана, що обрання письмового провадження об`єктивно унеможливило реалізацію права на допит свідків, які є самостійним видом доказів у адміністративному судочинстві. Жодна норма КАС України не допускає «письмового допиту» свідків, а отже суддя своїм рішенням знищила процесуальну можливість доказування, що є несумісним із принципами змагальності та рівності сторін. Це створило процесуальну асиметрію, за якої одна сторона була поставлена у гірше становище ще до початку розгляду справи по суті. Заявник зауважує, що заявлений відвід не ґрунтується на незгоді сторони з процесуальним рішенням як таким, не стосується правової позиції судді в інших справах і не пов`язаний із будь-якою публічно висловленою думкою судді щодо юридичних питань.

Розглянувши подану позивачем заяву про відвід головуючої судді Калинич Я.М., суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч.3 ст.39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як передбачено ч.3 ст.40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Зі змісту закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості. При цьому, для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

З`ясувавши мотиви, зазначені заявником у заяві про відвід, суд вважає, що останнім не доведено підстав, які б свідчили про пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду справи. Також і відсутні інші обставини, які б могли викликати сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді.

Частиною 4 ст.36 КАС України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд зазначає, що подана заява про відвід судді ґрунтується виключно на незгоді з процесуальним рішенням суду щодо розгляду цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та відмові у задоволені клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження із викликом сторін та припущеннях про порушення прав позивача.

Доказів, які б вказували на пряму чи опосередковану заінтересованість складу суду в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про необґрунтованість обставин та мотивів, за якими заявником заявлено відвід головуючій у справі судді - Калинич Я.М.

Однак, суд зазначає, що згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

У справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Європейський суд з прав людини диференціює чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги: чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersack проти Бельгії, 8692/79, Grieves проти Сполученого Королівства, 57067/00). Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ ІІ показник: Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Поняття незалежності та об`єктивної безсторонності пов`язані. З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

У Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України» та Рішенні від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 26.10.1984 року у справі De Cubber проти Бельгії зазначив, що судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведеним (рішення).

Суд звертає увагу на те, що у п.30 Рішення Європейського суду з прав людини від 01.10.1982 року у справі «П`єрсак проти Бельгії» вказано: «Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність, чи навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до п.1 ст.6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений».

Суд вважає, що інститут відводу судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. У даному випадку, підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді.

Враховуючи встановлене у позивача враження щодо упередженості та необ`єктивності головуючої судді Калинич Я.М. при розгляді даної адміністративної справи, та для того, щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості головуючої судді під час вирішення даної справи суд приходить висновку, що заява позивача про відвід судді Калинич Я.М. є обґрунтованою лише за суб`єктивним критерієм, а тому підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.12 ст.40 КАС України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

У відповідності до ч.1 ст.41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді Калинич Я.М. у відпустці з 02 лютого 2026 року по 06 лютого 2026 року (включно), ухвалу постановлено 09 лютого 2026 року.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Калинич Я.М. - задовольнити частково.

Відвести суддю Калинич Я.М. від розгляду справи №260/294/26.

Адміністративну справу №260/294/26 за позовом ОСОБА_1 до Ради адвокатів Закарпатської області, недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» (НААУ), Ради адвокатів України (РАУ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - передати до відділу документального забезпечення Закарпатського окружного адміністративно суду для здійснення подальшого повторного автоматизованого розподілу справи.

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, зазначеному в статті 256 КАС України.

Суддя Я. М. Калинич