Справа № 360/2291/25
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 лютого 2026 рокум. ДніпроСправа № 360/2291/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, які виразилися у відмові призначити довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 03 жовтня 2025 року;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити та виплатити судді у відставці ОСОБА_1 , довічне грошове утримання судді у відставці з розрахунку 56% від суми суддівської винагороди 136260,00 грн, що складає 76 305,60 грн, починаючи з 03 жовтня 2025 року;

-стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Указом Президента України від 12 січня 2007 року № 11/2007 «Про призначення суддів», був призначений на посаду судді Носівського районного суду Чернігівської області строком на п`ять років.

Наказом голови Носівського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2010 № 17 «Про призначення ОСОБА_1 », позивача призначено на посаду судді Носівського районного суду Чернігівської області з 12 лютого 2007 року.

На підставі Указу Президента України № 755/2010 від 06 липня 2010 року головою Носівського районного суду Чернігівської області 30 серпня 2010 року було видано наказ № 60 «Про звільнення ОСОБА_1 ».

В подальшому, позивачем вищевказаний наказ оскаржувався.

17 липня 2025 року головою Носівського районного суду Чернігівської області видано наказ № 34-ос «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 », яким позивача було поновлено на посаді судді Носівського районного суду Чернігівської області з 18 липня 2025 року та станом на 18 липня 2025 року визначено стаж роботи, який дає право на одержання щомісячної доплати за вислугу років 23 роки 04 місяці 29 днів, відповідно встановлено щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 50 відсотків посадового окладу.

У подальшому, Наказом Носівського районного суду Чернігівської області від 23 липня 2025 року № 38-ос «Про внесення змін до наказу голови суду «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » від 17.07.2025 року № 34-ос», були внесені зміни до пункту 2 вказаного вище наказу та викладено його у наступній редакції: «2. Поновити ОСОБА_1 на посаді судді Носівського районного суду Чернігівської області з 31 серпня 2010 року. Судді приступити до роботи з 18.07.2025 року.».

У додатках до заяви було додано основний документ, який є визначальним для обрахування вислуги років для нарахування довічного утримання судді у відставці Рішення Вищої ради правосуддя від 30 вересня 2025 року №2006/0/15-25 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Носівського районного суду Чернігівської області у зв`язку з поданням заяви про відставку», з якого вбачається визнання Вищою радою правосуддя стажу на посаді судді 23 роки 8 місяців 6 днів.

Позивач зазначив, що відповідачеві було надано достатньо документів для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Як вбачається із оскаржуваного рішення відповідача, 03 жовтня 2025 року позивач подав до органу Пенсійного фонду України відповідні документи для призначення довічного грошового утримання судді у відставці у відповідності до вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що підтверджується самою сформованою заявою та Рішенням Головного управління ПФУ в Луганській області про відмову у призначенні пенсії від 10.10.2025 за №66.

Позивач вважає таке рішення Головного управління ПФУ в Луганській області про відмову у призначенні пенсії від 10.10.2025 за №66 протиправним.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач через підсистему «Електронний суд» надав відзив від 19.12.2025 №1200-0802-8/39170 на позовну заяву, в якому зазначив, що ОСОБА_1 03.10.2025 через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України звернувся із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Заяву позивача від 03.10.2025 відпрацьовано за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області.

За наслідками розгляду заяви позивача від 03.10.2025 та доданих до неї документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області винесено рішення №66 від 10.10.2025 про відмову ОСОБА_1 в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у зв`язку з не долученням документів, передбачених Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальним органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, для визначення права.

За записами трудової книжки ОСОБА_1 працював: -з 27.07.1994 по 09.02.2007 у Міністерстві внутрішніх справ України;

-12.02.2007 призначений на посаду судді Носівського районного суду Чернігівської області відповідно до Указу Президента України про призначення суддів від 12.01.2007 №11/2007;

-30.08.2010 звільнений з посади судді Носівського районного суду Чернігівської області відповідно до Указу Президента України про звільнення суддів від 06.07.2010 №735;

-18.07.2025 поновлений на посаду судді Носівського районного суду Чернігівської області з 31.08.2010;

-02.10.2025 відповідно до рішення Вищої ради правосуддя «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Носівського районного суду Чернігівської області у зв`язку з поданням заяви про відставку від 30.09.2025 №2006/0/15- 25» відрахований зі штату Носівського районного суду Чернігівської області у зв`язку зі звільненням з посади судді у відставку.

Відповідно до витягу з ЄРС для ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку як фізична особа-підприємець з 03.10.2025.

До страхового стажу не зараховано період проходження служби в органах внутрішніх справ України з 01.07.2000 по 31.05.2003 за записами трудової книжки від 09.02.2007 серії НОМЕР_1 , оскільки в Реєстрі відсутні відомості про роботу та нараховані суми заробітної плати.

Страховий стаж ОСОБА_1 складає 27 років 2 місяці 4 дні (з 01.01.2004 обчислено за даними Реєстру з урахуванням відомостей про сплату страхових внесків). Стаж роботи на посаді судді не визначено.

ОСОБА_1 до заяви від 03.10.2025 про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не надав ні одного документу, передбаченого пунктом 2 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальним органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, в тому числі копії рішення Вищої ради правосуддя про звільнення судді з посади.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 відмовлено в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки заявником не надано документів, передбачених пунктом 2 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальним органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1:

-копії рішення Вищої ради правосуддя про звільнення судді з посади;

-довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) видана судом, з якого суддя вийшов у відставку, з урахуванням суддівської винагороди (винагороди судді) судді, який працює на відповідній посаді;

- розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання (додаток 4).

Отже позивачем не дотримано обов`язкових умов Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальним органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, а саме не надано жодного документу згідно Порядку №3-1.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області правомірно винесено рішення №66 від 10.10.2025 про відмову ОСОБА_1 в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у зв`язку з не долученням документів, передбачених Порядком №3-1, для визначення права.

Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивачем через підсистему «Електронний суд» надано відповідь на відзив, в якій виклав аргументи проти доводів відповідача та просив задовольнити позовні вимоги.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (стаття 1), який в подальшому був неодноразово продовжений та Указом Президента України від 12 січня 2026 року №40/2026 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб.

Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Луганського окружного адміністративного суду з 02.05.2022, з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки суддів і працівників апарату суду, судом розглянуті матеріали електронної справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Указом Президента України від 12 січня 2007 року № 11/2007 «Про призначення суддів», був призначений на посаду судді Носівського районного суду Чернігівської області строком на п`ять років.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 30.09.2025 № 2006/0/15-25 звільнено ОСОБА_1 з посади судді Носівського районного суду Чернігівської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає йому право на звільнення у відставку, становить 23 роки 8 місяців 6 днів.

Відповідно до наказу Носівського районного суду Чернігівської області від 02.10.2025 №50-ос відраховано зі штату Носівського районного суду Чернігівської області суддю ОСОБА_2 02.10.2025 року у зв`язку зі звільненням з посади судді у відставку.

03.10.2025 позивач звернувся через портал ПФУ з заявою, в якій просив призначити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

В матеріалах пенсійної справи, окрім вказаної заяви, наявні: заява про виплату довічного грошового утримання на відповідний розрахунковий рахунок у банку, копії паспорту, витяг з реєстру територіальної громади, ідентифікаційного коду, трудової книжки, диплому спеціалісту та додаток до нього, свідоцтво платника єдиного податку, свідоцтво про сплату єдиного податку, довідка про взяття на облік платника податків, свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, повідомлення про взяття на облік фізичної особи-підприємця, довідка ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про відкриті рахунки, витяг з ЄРС для ФОП, свідоцтва про народження дітей, довідка до акта огляду МСЕК стосовно ОСОБА_3 , Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ІНДИВІДУАЛЬНІ ВІДОМОСТІ ПРО ЗАСТРАХОВАНУ ОСОБУ.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 10.10.2025 №66, яким розглянуто заяву позивача за принципом екстериторіальності, відмовлено в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку з недолученням документів, передбачених Порядком №3-1, для визначення права.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 112 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року № 1402-VIII у редакції станом на виникненні правовідносини (далі Закон № 1402-VIII) суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених частиною шостою статті 126 Конституції України.

Рішення про звільнення судді з посади ухвалює ВРП у порядку, встановленому Законом України Про Вищу раду правосуддя.

Як передбачено у частині першій статті 116 Закону № 1402-VIII суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати у відставку.

Слід звернути увагу, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Таким чином, Вища рада правосуддя є єдиним конституційним органом, який при прийнятті рішення про звільнення судді у відставку обчислює необхідний стаж роботи на посаді судді, з якого і має розраховуватись та виплачуватись відповідне грошове утримання.

Згідно статті 142 Закону № 1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з приписами Розділу І Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України, територіальним органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 січня 2008 року № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 09 лютого 2023 року № 7-2) від 25.01.2008 року (зі змінами), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за № 200/14891 (далі Порядок № 3-1), судді у відставці, в тому числі судді Конституційного Суду України у відставці, судді Конституційного Суду України, повноваження якого припинено з підстав, встановлених пунктами 1, 2 частини першої статті 149-1 Конституції України, або якого звільнено з підстав, встановлених пунктами 1, 4 частини другої статті 149-1 Конституції України, за наявності стажу роботи, що дає право на відставку (далі - суддя Конституційного Суду України), призначається щомісячне довічне грошове утримання.

Заява про призначення / перерахунок щомісячного довічного грошового утримання (додаток 1) подається до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання) суддею особисто або через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

Заява про призначення / перерахунок щомісячного довічного грошового утримання подається до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр), або вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал), або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням суддею електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Звернення через вебпортал або засобами Порталу Дія здійснюється відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

У разі подання заяви про призначення / перерахунок щомісячного довічного грошового утримання засобами Порталу Дія та за умови реалізації технічної можливості щодо її формування та подання, формування заяви здійснюється засобами Порталу Дія відповідно до відомостей, зазначених в додатку 1 до цього Порядку. Відомості, необхідні для формування заяви, можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з інформаційно-комунікаційними системами та публічними реєстрами органів державної влади.

Щомісячне довічне грошове утримання призначається з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку або звільнення / припинення повноважень судді Конституційного Суду України (далі - звільнення судді з посади), якщо звернення за призначенням щомісячного довічного грошового утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня звільнення судді з посади.

У разі звернення пізніше трьох місяців з дня звільнення судді з посади щомісячне довічне грошове утримання призначається з дня звернення за його призначенням.

Днем звернення за призначенням щомісячного довічного грошового утримання вважається день прийняття органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання та документів, перелік яких наведено в розділі II цього Порядку.

Якщо заява про призначення щомісячного довічного грошового утримання подається через вебпортал або засобами Порталу Дія, днем звернення за призначенням вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, перелік яких наведено в розділі II цього Порядку, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Якщо до заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання додані не всі необхідні документи, орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, письмово повідомляє про те, які документи необхідно подати додатково (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається через особистий електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців з дня отримання такого повідомлення, днем звернення за призначенням щомісячного довічного грошового утримання вважається день прийняття заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Якщо документи, які необхідно подати додатково, протягом трьох місяців не подані, щомісячне довічне грошове утримання, за згодою судді, призначається за наявними документами.

За приписами Розділу ІІ Порядку № 3-1 під час подання заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання особою пред`являється паспорт громадянина України.

У разі відсутності в паспорті громадянина України інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків особою надається документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті).

Особа може пред`явити копію документа, що засвідчує реєстрацію особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, у тому числі і в електронній формі.

У заяві про призначення щомісячного довічного грошового утримання зазначається інформація про задеклароване / зареєстроване місце проживання (перебування), для підтвердження якої особа може надати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Документи, що містять відомості (інформацію), які є у володінні держави, не подаються.

Інформація, що міститься в державних електронних інформаційних ресурсах, отримується шляхом електронної інформаційної взаємодії або направлення запитів до власників (розпорядників) зазначених відомостей.

Електронна інформаційна взаємодія здійснюється засобами системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів.

До заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання додаються:

копія рішення Вищої ради правосуддя про звільнення судді з посади;

документи про страховий стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637;

довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) (далі - довідка про суддівську винагороду) / довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України (додаток 3) (далі - довідка про винагороду судді Конституційного Суду України), видана судом, з якого суддя вийшов у відставку, або Конституційним Судом України (далі - відповідний суд), з урахуванням суддівської винагороди (винагороди судді) судді, який працює на відповідній посаді;

розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання (додаток 4).

Приписами Розділу ІІІ Порядку № 3-1 передбачено, що заява про призначення щомісячного довічного грошового утримання реєструється в електронному журналі звернень органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання.

Приймання, розгляд та опрацювання заяви та документів, необхідних для призначення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання, органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, здійснюється відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1).

При поданні заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання в паперовій формі документи надаються в оригіналах.

До заяви, поданої в електронній формі через вебпортал або засобами Порталу Дія, додаються скановані копії оригіналів документів з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Рішення Вищої ради правосуддя про звільнення судді з посади, рішення Конституційного Суду України про звільнення судді з посади, розпорядження Голови Конституційного Суду України (судді, який виконує його обов`язки) про припинення з суддею Конституційного Суду України трудових відносин, ухваленого у зв`язку з припиненням повноважень судді Конституційного Суду України з підстав, встановлених пунктами 1, 2 частини першої статті 149-1 Конституції України, надаються в копіях, завірених відповідним судом, а у разі звернення через вебпортал або засобами Порталу Дія - скануються з копій, завірених відповідним судом.

Не пізніше 10 днів з дня надходження заяви з необхідними для призначення щомісячного довічного грошового утримання документами або надання додаткових документів орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, розглядає подані документи та приймає рішення про призначення щомісячного довічного грошового утримання або відмову в його призначенні з урахуванням пункту 5 розділу І цього Порядку.

Орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, не пізніше 10 днів з дня винесення рішення інформує особу про призначення щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням його розміру або про відмову в призначенні щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Отже, вказаним нормативно-правовим актом передбачено конкретний перелік документів, який має бути доданий до заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а також конкретний алгоритм дій для територіального органу Пенсійного фонду, якщо до заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання додані не всі необхідні документи.

Також суд звертає увагу на те, що з метою європеїзації українського законодавства, в Україні набрав чинності Закон України «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 №2073-IX (далі - Закон №2073-IX), дія якого відповідно до частини другої статті 1 та пункту 3 Розділу IX Прикінцеві та перехідні положення (до приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом вони застосовуються в частині, що не суперечить принципам цього Закону) поширюється на правовідносини у сфері захисту соціальних прав, в частині адміністративної процедури.

Одним із принципів адміністративної процедури є принцип обґрунтованості (стаття 8), суть якого полягає в тому, що обґрунтування адміністративного акта дозволяє особі зрозуміти, чому адміністративний акт є саме таким, а також допомагає вирішити питання про те, чи варто використати засоби правового захисту. Також обґрунтованість діяльності адміністративних органів та результатів цієї діяльності (адміністративних актів) сприяють реалізації інших принципів загальної адміністративної процедури як концепту верховенства права загалом, так і принципів законності, пропорційності тощо зокрема.

Крім цього, серед принципів адміністративної процедури згідно положення Закону №2073-IX, є принцип гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні (стаття 17 цього Закону), особа має право бути заслуханою адміністративним органом, надавши пояснення та/або заперечення у визначеній законом формі до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи (частина перша статті 17); адміністративний орган зобов`язаний здійснювати інформування та консультування учасників адміністративного провадження з питань, що стосуються адміністративного провадження, а також щодо змісту їхніх прав та обов`язків (частина друга статті 17).

Отже, відповідно до положень Закону №2073-IX при прийняття такого акту негативного впливу на права позивача, відповідач зобов`язаний був дотриматися принципів обґрунтованості та гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні, не дотримання яких, відповідно до частини другої статті 87 цього ж Закону, є безумовною підставою для визнання такого акту протиправним.

У справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип належного урядування, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Також в адміністративному судочинстві добросовісність (несвавільність, розумність, справедливість) рішення суб`єкта владних повноважень означає, що при його прийнятті повинен бути застосований певний стандарт поведінки посадових осіб такого суб`єкта, що характеризується законністю, транспарентністю та повагою до прав та інтересів суб`єкта приватного права (від лат. uberrima fides - найбільш добросовісний).

З матеріалів справи судом встановлено, що дійсно при подачі заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання позивач не додав: копії рішення Вищої ради правосуддя про звільнення судді з посади; довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) видана судом, з якого суддя вийшов у відставку, з урахуванням суддівської винагороди (винагороди судді) судді, який працює на відповідній посаді; розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання (додаток 4).

При цьому відповідач, з`ясувавши відсутність перелічених документів, в силу приписів Порядку № 3-1 мав обов`язок письмово повідомити позивача про те, які документи необхідно подати додатково, «заслухати» заявника з цього приводу і лише після цього приймати рішення про призначення щомісячного довічного грошового утримання або відмову в його призначенні.

Натомість, 03.10.2025 позивач подав заяву про призначення щомісячного довічного грошового утримання, а вже 10.10.2025 відповідач прийняв рішення про відмову в його призначенні без врахування приписів пункту 5 розділу І Порядку №3-1 та статті 17 Закону України «Про адміністративну процедуру».

Згідно з положеннями частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У вказаній статті закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн. Суб`єкти владних повноважень повинні враховувати ці критерії-принципи, знаючи, що адміністративний суд керуватиметься ними у разі оскарження відповідних рішень, дій чи бездіяльності. Законодавче закріплення цих критеріїв-принципів також дає можливість фізичній чи юридичній особі сформувати уявлення про якість та природу належних рішень чи дій, які вона має право очікувати від суб`єкта владних повноважень.

Принцип обґрунтованості рішення (вчинення дії) суб`єкта владних повноважень має на увазі, що вони повинні бути прийняті/вчинені з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Серед критеріїв /принципів/, які повинні застосовуватись суб`єктом владних повноважень при прийнятті ним рішень та вчиненні дій та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень, дій, є, зокрема, критерій законності, відповідно до якого суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб`єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень вказаним критеріям для оцінювання рішення, (дій) є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову, за умови, що встановлено порушення прав та інтересів позивача.

Беручи до уваги той факт, що відповідач не повідомив позивача про те, які документи необхідно подати додатково, не надав можливість бути заслуханим до прийняття рішення про відмову в призначенні щомісячного довічного грошового утримання суді, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення відповідача є передчасним та таким, що порушує права та інтереси позивача.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до приписів частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже, враховуючи допущені порушення відповідачем при розгляді заяви позивача, суд дійшов висновку про те, що у даному випадку належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 10 вересня 2025 року №66 про відмову в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а також зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 03.10.2025 про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням пункту 5 розділу І Порядку №3-1 та статті 17 Закону України «Про адміністративну процедуру».

Що стосується позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити та виплатити судді у відставці ОСОБА_1 довічне грошове утримання судді у відставці з розрахунку 56% від суми суддівської винагороди 136260,00 грн, що складає 76 305,60 грн, починаючи з 03 жовтня 2025 року, то ці вимоги наразі є передчасними, оскільки відповідачем жодного рішення щодо відсотку та конкретного розміру грошового утримання не приймалось та ці питання взагалі ним не досліджувались.

Як наслідок, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність свого рішення, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з виходом за межі позовних вимог та обранням належного способу захисту порушених прав.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачений судовий збір в сумі 2422, 40 грн (платіжна інструкція № 1.425520009.1 від 30.11.2025).

З огляду на те, що позовні вимоги задоволені частково, тому суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 10 вересня 2025 року № 66 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення довічного грошового утримання судді у відставці від 03 жовтня 2025 року з урахуванням пункту 5 розділу І Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України, територіальним органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 січня 2008 року № 3-1 та статті 17 Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17 лютого 2022 року № 2073-IX.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова