Справа № 991/10700/23
Суддя: Крикливий В. В.
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 2?азз/991/1/26
судді Крикливого В.В. на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 05.02.2026
Не можу погодитись з рішенням більшості колегії суддів про необхідність повернення вказаного клопотання. Тому відповідно до ч. 3 ст. 34 КАС України вважаю за необхідне письмово викласти свою окрему думку.
Так, з матеріалів справи та зі змісту ухвали від 05.02.2026 слідує таке.
Ухвалою суду від 23.09.2024 в указаній справі задоволено заяву Міністерства юстиції України про забезпечення позову, зокрема заборонено арбітражному керуючому відчуження (продаж) майна ТОВ «Маш?сервіс» у порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), шляхом проведення аукціону в ліквідаційній процедурі (справа про банкрутство № 920/1298/23).
Рішенням суду від 29.10.2024 позовні вимоги Міністерства юстиції України задоволено частково.

Постановою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 23.05.2025 зазначене рішення скасовано та постановлено нове рішення, яким до ОСОБА_1 , АТ «Група ГМС» та ОСОБА_3 застосовано санкцію, передбачену п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про санкції». У дохід держави стягнуто активи ОСОБА_1 , АТ «Група ГМС», а також активи, щодо яких ОСОБА_1 , ОСОБА_10 та АТ «Група ГМС» можуть прямо чи опосередковано (через інших фізичних та юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними, зокрема 1% частки у статутному капіталі ТОВ «Маш?Сервіс» у розмірі 20 000,00 грн.

У силу ч. 1 ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили з дати її прийняття.

26.01.2026 до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання ліквідатора ТОВ «Маш?сервіс» - арбітражного керуючого Удовенка Р.П. про скасування заходів забезпечення позову, вжитих згаданою ухвалою від 23.09.2024, у частині заборони арбітражному керуючому здійснювати відчуження (продаж) майна ТОВ «Маш-сервіс» у порядку, передбаченому КУзПБ, шляхом проведення аукціону в ліквідаційній процедурі.

Повертаючи вказане клопотання без розгляду суд в ухвалі від 05.02.2026 зазначив, що клопотання не відповідає вимогам ст. 167 КАС України, оскільки:

(1) не містить підстав клопотання, зокрема не надано підтвердження того, які заходи забезпечення позову застосовані, не обґрунтовано відсутність потреби у їх подальшому застосуванні та чому їх застосування перешкоджає виконанню рішенню суду у справі;

(2) до клопотання не долучено докази його надіслання іншим учасникам справи, що позбавляє їх можливості належно реалізувати свої процесуальні права, зокрема завчасно ознайомитися з клопотанням та підготувати свою позицію стосовно порушеного в ньому питання;

(3) на підтвердження повноважень представника ТОВ «Маш?сервіс» до клопотання долучено копію постанови Господарського суду Сумської області від 10.04.2024, якою ТОВ «Маш?сервіс» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців і призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Удовенка Р.П.

Втім, Удовенко Р.П. не долучив відомості про те, що за сплином указаного строку ліквідаційна процедура та повноваження ліквідатора продовжені. Зазначене ставить під сумнів наявність в арбітражного керуючого Удовенка Р.П. адміністративної процесуальної дієздатності (ст. 43 КАС України).

Натомість вважаю, що клопотання арбітражного керуючого не містить недоліків, які можуть бути підставою для його повернення з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 157 КАС України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначені у ст. 167 КАС України. А саме ч. 1 ст. 167 КАС України передбачено, що будь?яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, серед іншого:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету (пункт 1);

- зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника (пункт 4);

- підстави заяви (клопотання, заперечення) (пункт 5);

- перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення) (пункт 6);

- інші відомості, які вимагаються цим Кодексом (пункт 7).

Окрім того, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) (абз. 10 ч. 1 ст. 167 КАС України).

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог ч. 1 цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

1. Усупереч наведеним в ухвалі мотивам, у клопотанні конкретно зазначені: (1) підстави його подання; (2) про скасування якого заходу забезпечення позову порушено питання; (3) наслідки, які зумовлює його чинність наразі.

Зокрема зауважено, що вжиті ухвалою Вищого антикорупційного суду від 23.09.2024 (у справі № 991/10700/23) заходи забезпечення позову призводять до затягування строку ліквідаційної процедури відповідно до постанови Господарського суду Сумської області від 10.04.2023 (у справі № 920/1298/23), що подальша заборона арбітражному керуючому здійснювати продаж майна банкрута ТОВ «Маш?сервіс» (нестягнутою у дохід держави 99% частки у статутному капіталі) продовжує спричиняти збитки кредиторам.

Окрім того, арбітражний керуючий вказав, що Міністерство юстиції України та Фонд державного майна України надає відмінні за змістом та суперечливі відповіді на його звернення з проханням звернутися до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у частині заборони здійснювати відчуження (продаж) майна ТОВ «Маш?сервіс» шляхом проведення аукціону в ліквідаційній процедурі. Копії звернень та відповідей долучені до клопотання.

Водночас варто зазначити, що арбітражний керуючий не є учасником справи № 991/10700/23 за позовом Міністерства юстиції України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , АТ «Група ГМС» про застосування санкції, передбаченої п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про санкції». Отже, він не має доступу до судових рішень, ухвалених у межах цього провадження, зокрема до ухвал про забезпечення позову. Тому не надання арбітражним керуючим інших підтверджень застосованого заходу забезпечення позову (копії відповідного судового рішення) не є безумовною перешкодою для розгляду клопотання. Ба більше, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 167 КАС України обов`язок надавати відповідні документи виникає за умов наявності таких документів у заявника.

З огляду на викладене, наведені вище мотиви залишення клопотання без розгляду вважаю необґрунтованими.

2. Зі змісту клопотання слідує, що у якості учасників справи зазначені Фонд державного майна України та Міністерство юстиції України, а також ТОВ «Сумиспортінвест» (у статутному капіталі якого міститься частка ТОВ «Маш?сервіс»), - тобто особи, яких безпосередньо стосується порушене у клопотанні питання. До клопотання арбітражний керуючий долучив докази його надіслання зазначеним учасникам справи.

Натомість більшість колегії суддів вважає, що при зверненні до суду із клопотанням арбітражний керуючий мав би додати докази його надіслання (надання) решті учасників справи (провадження), а саме чотирьом відповідачам та 49-ти третім особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову, на стороні відповідачів.

Проте не можу погодитися із зазначеними доводами, оскільки враховуючи суть порушено у клопотанні питання, те, що в адміністративній справі ухвалено остаточне судове рішення по суті позову, вирішення питання щодо скасування заходів забезпечення адміністративного позову жодним чином не може вплинути на права та інтереси інших (окрім зазначених у клопотанні) учасників справи. Тому неповідомлення арбітражним керуючим решти відповідачів та третіх осіб про факт звернення до суду не є порушенням вимог ч.1 ст. 167 КАС України.

Ба більше, у розумінні ст. 42, 2831 КАС України, арбітражний керуючий - ліквідатор ТОВ «Маш?сервіс» не є учасником справи № 991/10070/23 за позовом Міністерства юстиції України про застосування санкції, передбаченої, п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про санкції», у зв`язку з чим може бути необізнаний із повним переліком її учасників, серед яких нерезиденти України, та з їх контактними даними.

Тому повернення клопотання без розгляду з підстав не долучення доказів його надіслання іншим учасникам справи (відповідачам, тертім особам) зводиться до надмірного формалізму.

3. Щодо наведених в ухвалі сумнівів стосовно адміністративної процесуальної дієздатності арбітражного керуючого Удовенка Р.П. зазначаю про таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Згідно з ч. 1 ст. 58 КУзПБ у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру. Суд визначає строк, протягом якого ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника. Цей строк не може перевищувати 12 місяців.

Статтею 1 КУзПБ визначено, що ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

Повноваження ліквідатора визначені у ст. 61 КУзПБ. Серед іншого передбачено, що ліквідатор з дня свого призначення виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.

Як слідує з долученої до клопотання постанови Господарського суду Сумської області від 10.04.2024 (у справі № 920/1298/23), ТОВ «Маш?сервіс» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців і призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Удовенка Р.П.

Отже, указаним рішенням арбітражний керуючий підтвердив призначення його ліквідатором (що наділений повноваженнями керівника) банкрута ТОВ «Маш?сервіс».

Статтею 65 КУзПБ передбачена сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору під час ліквідаційної процедури.

У силу ч. 6 ст. 65 КУзПБ ліквідатор виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 16 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» КУзПБ установлено, що тимчасово, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 25.02.2022 № 2102?IX, а також протягом 6 місяців після його припинення чи скасування господарський суд за клопотанням арбітражного керуючого чи з власної ініціативи може продовжити строки проведення ліквідації боржника.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що: (1) Удовенко Р.П. підтвердив повноваження ліквідатора ТОВ «Маш?сервіс» з часу відкриття ліквідаційної процедури; (2) зі змісту заяви та доданих до неї документів слідує, що протягом установленого господарським судом строку ліквідатором не виконані всі заходи у межах ліквідаційної процедури, тобто вона не закінчена; (3) що наразі в України триває воєнний стан, у період якого можливе продовження строку проведення ліквідації боржника, - є очевидним, що строк ліквідаційної процедури боржника та повноважень ліквідатора міг бути продовжено. Водночас не долучення до клопотання відповідних доказів (підтверджень) не створює сумнівів в адміністративній процесуальній дієздатності арбітражного керуючого (у розумінні ст. 43 КАС України) та не може бути підставою для повернення клопотання (у відповідності до положень ст. 167 КАС України).

За вказаних обставин, питання наявності / відсутності в Удовенкаповноважень ліквідатора ТОВ «Маш?сервіс» може бути вирішено під час розгляду його звернення по суті та може бути підставою, зокрема, для відмови у задоволенні клопотання.

З огляду на викладене, вважаю, що посилання колегії суддів на не долучення до клопотання судового рішення про продовження повноважень ліквідатора також не є безумовною підставою для повернення клопотання без розгляду у розумінні ст. 167 КАС України та зводиться до надмірного формалізму.

У свою чергу, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 (у справі № П/9901/736/18, провадження № 11?989заі18) зазначила, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист (серед інших рішення у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2021 (у справі №640/3040/21).

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справи «Беллет проти Франції» від 04.12.1995).

«Надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист. Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справах «Зубац проти Хорватії» від 05.04.2018, «Белеш та інші проти Чеської Республіки», «Волчлі проти Франції» від 26.07.2007, «ТОВ «Фріда» проти України» від 08.12.2016).

Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом.

Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу.

Надмірний же формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя. Під час застосування процесуальних норм суди мають уникати надмірного формалізму, що може перешкоджати справедливому судовому розгляді, зокрема: надмірно формалістичне тлумачення процесуальних вимог; надмірно формалістичні правила процедури; оцінки судами строків позовної давності; канцелярські помилки; сплата судового збору; надмірно формалістичні рішення щодо затримання.

Абсолютне виконання закону призводить до найбільшої несправедливості (надто суворе тлумачення закону породжує несправедливість) («Summum jus sum povredria est»). У всіх юридичних справах правосуддя та справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права («Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem»).

З огляду на викладене, вважаю, що колегія суддів безпідставно ухвалила рішення про повернення без розгляду клопотання ліквідатора ТОВ «Маш?сервіс» - арбітражного керуючого Удовенка Р.П. про скасування заходів забезпечення позову у справі № 991/10700/23. Наведені в ухвалі недоліки не перешкоджали розглянути вказане клопотання та вирішити його по суті.

05.02.2026

Суддя

Вищого антикорупційного суду Віталій КРИКЛИВИЙ