Справа № 460/1923/26
Суддя: О.О. Максимчук
Дата ухвалення: 2026-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

06 лютого 2026 року м. Рівне№460/1923/26

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Максимчука О.О., розглянувши заяву позивача про забезпечення адміністративного позову по справі за позовом Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

04.02.2026 Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (далі позивач або заявник або РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал") звернулося через свого представника до Рівненського окружного адміністративного суду (далі - суд) із адміністративним позовом (позовною заявою) до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - відповідач або ГУ ДПС у Рівненській області), в якому позивач просить суд:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо стягнення коштів з рахунків в банках на здійснення дебетового переказу без згоди платника (примусове списання (стягнення) коштів) з позивача всупереч порядку та строків встановлених в судових рішеннях у справах №460/5380/20, №460/5861/24, №460/12184/24, №460/7388/25, №460/15027/21 та №460/23772/23;

- зобов`язати відповідача при здійсненні стягнення коштів з рахунків в банках на здійснення дебетового переказу без згоди платника (примусове списання (стягнення) коштів) з позивача дотримуватись порядку та строків встановлених в судових рішеннях у справах №460/5380/20, №460/5861/24, №460/12184/24, №460/7388/25, №460/15027/21 та №460/23772/23.

Разом із вказаним адміністративним позовом РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» подало заяву про забезпечення позову, у якій на підставі пункту 2 частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) просить суд вжити заходи забезпечення вказаного адміністративного позову, а саме заборони ГУ ДПС у Рівненській області вчиняти дії щодо стягнення коштів з рахунків в банках на здійснення дебетового переказу без згоди платника (примусове списання (стягнення) коштів) з РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

Свій позов і заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що списуючи кошти в примусовому порядку в сумі 21461978,22 грн з позивача з листопада 2025 року і по даний час відповідачем порушується порядок та строки встановлені в судових рішеннях у справах №460/5380/20, №460/5861/24, №460/15027/21 та №460/23772/23, що зумовило виконання даних судових рішень позивачем фактично на 10 місяців наперед. Позивач, виконуючи судові рішення у справах №60/5380/20, №460/5861/24, №460/12184/24, №460/7388/25, №460/15027/21 та №460/23772/23, якими встановлено порядок та строки сплати податку на додану вартість до бюджету, сплачував податок на додану вартість у сумі та у строки встановлені вищевказаними судовими рішеннями, а здійснення відповідачем примусового списання відповідних коштів з рахунків в банках зумовило виконання цих судових рішень позивачем фактично на 10 місяців наперед, що є неправомірним.

На думку позивача вбачаються очевидні ознаки протиправних дій з боку відповідача щодо стягнення кошів з позивача всупереч рішенням судів, що в свою чергу має наслідком порушення прав позивача, відтак є необхідність застосувати захід забезпечення позову згідно з пунктом 2 частини 1 статті 151 КАС України, оскільки невжиття таких заходів забезпечення позову зумовить подальше порушення відповідачем порядку та строків, які встановлені в судових рішеннях у справах №460/5380/20, №460/5861/24, №460/12184/24, №460/7388/25, №460/15027/21 та №460/23772/23, з огляду на те, що і надалі відповідач здійснює практично щоденне протиправне стягнення коштів.

За правилами частини 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В ході розгляду заяви позивача про забезпечення позову у справі №460/1923/26, суд враховує наступне.

Частинами першою та другою статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина 2 статті 151 КАС України).

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС України).

Питання застосування статей 150 - 154 КАС України було предметом неодноразового розгляду Верховний Судом (зокрема, але не виключно постанови від 09.04.2025 у справі №160/26885/24, від 02.04.2025 у справі №160/28383/24, від 20.03.2025 у справі № 60/179/24).

Верховний Суд зазначав, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та з`ясувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними. Суд також повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

При цьому, слід також зауважити на тому, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Крім того, вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

У постанові від 19.10.2023 у справі №440/9568/22 Верховний Суд сформулював такий висновок. Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В ухвалі від 24.01.2024 у справі №140/1568/23 Об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначила, що інститут забезпечення адміністративного позову є складним та специфічним інструментом, призначення якого полягає у створенні можливості реального й ефективного захисту прав, свобод і законних інтересів, зокрема фізичних та юридичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, що реалізується в залежності від індивідуальних фактичних обставин конкретної справи, що й зумовлюють різні висновки щодо наявності підстав для його застосування.

При вирішенні заяви позивача про забезпечення позову у справі №460/1923/26, судом встановлено і враховано таке.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 у справі №460/5380/20 адміністративний позов Головного управління ДПС у Рівненській області задоволено та вирішено стягнути з РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що йому належить, до Державного бюджету України податковий борг з податку на додану вартість у сумі 21777959,53 грн у наступному порядку: - упродовж січня 2021 року - грудня 2023 року 21777959,53 грн зі стягненням до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами по 604943,32 грн. Це рішення суду від 16.12.2020 у справі №460/5380/20 набрало законної сили 26.04.2021.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05.10.2022 у справі №460/15027/21 позов Головного управління ДПС у Рівненській області задоволено та вирішено стягнути з РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та за рахунок готівки, що йому належить, до Державного бюджету України податковий борг з податку на додану вартість у сумі 23006953,22 грн у такому порядку: упродовж листопада 2022 року вересня 2027 року - 23006953,22 зі стягненням упродовж перших 59-ти місяців до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами по 383449,00 грн, упродовж останнього місяця - 383462,22 грн. Це рішення суду від 05.10.2022 у справі №460/15027/21 набрало законної сили 08.11.2022.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28.12.2023 у справі №460/23772/23 позов Головного управління ДПС у Рівненській області задоволено та вирішено стягнути кошти з РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал", яке має податковий борг, з рахунків такого платника, а також готівки, належної платнику податків, на суму податкового боргу 52931168,64 грн з податку на додану вартість у такому порядку: впродовж періоду січень 2024 року грудень 2028 року - 52931168,64 грн, зі стягненням упродовж перших п`ятдесяти дев`яти місяців до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами по 882186,14 грн, і упродовж останнього місяця - 882186,38 грн. Це рішення суду від 28.12.2023 у справі №460/23772/23 набрало законної сили 30.01.2024.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 у справі №460/5861/24 позов Головного управління ДПС у Рівненській області задоволено повністю та, з урахуванням виправлення описки ухвалою суду від 28.08.2024, вирішено стягнути з РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, а також готівки, належної платнику податків суму податкового боргу у загальному розмірі 23319866,96 грн, в тому числі: з податку на додану вартість 23241408,14 грн та з податку на доходи фізичних осіб, що сплачені податковими агентами, iз доходiв платника податку у вигляді заробітної плати 78458,82 грн. Водночас, у резолютивній частині цього рішення суду встановлено порядок виконання судового рішення у справі №460/5861/24 в частині стягнення податкового боргу з податку на додану вартість на суму 23241408,14 грн протягом 5 років, з наступного місяця після набрання рішення законної сили, кожного місяця рівними частинами по 387356,802 грн. Це рішення суду від 24.07.2024 у справі №460/5861/24 набрало законної сили 27.08.2024.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 у справі №460/12184/24 позов Головного управління ДПС у Рівненській області задоволено повністю та вирішено стягнути кошти з РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал", яке має податковий борг, з рахунків такого платника, а також готівки, належної платнику податків, на суму податкового боргу у загальній сумі 11875071,02 грн, в тому числі: з податку на додану вартість 11849186,59 грн та з податку на доходи фізичних осіб, що сплачені податковими агентами, iз доходiв платника податку у вигляді заробітної плати 25884,43 грн. Водночас, у резолютивній частині цього рішення суду встановлено порядок виконання судового рішення у справі №460/12184/24 в частині стягнення податкового боргу з податку на додану вартість на суму 11849186,59 грн протягом 5 років, з наступного місяця після набрання рішення законної сили, зі стягненням упродовж перших п`ятдесяти дев`яти місяців до кінця кожного місяця податкового боргу рівними частинами по 197486,44 грн, і упродовж останнього місяця - 197486,63 грн. Це рішення суду від 18.11.2024 у справі №460/12184/24 набрало законної сили 19.12.2024.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05.06.2025 у справі №460/7388/25 адміністративний позов Головного управління ДПС у Рівненській області задоволено повністю та вирішено стягнути з РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" кошти з рахунків у банках, а також належної йому готівки на суму податкового боргу в загальній сумі 17244029,80 грн, в тому числі: 17205491,63 грн з податку на додану вартість та 38538,17 грн з податку на доходи фізичних осіб, що сплачені податковими агентами, iз доходiв платника податку у виглядi заробітної плати. Водночас, у резолютивній частині цього рішення суду встановлено порядок і строки виконання цього судового рішення в частині стягнення податкового боргу з податку на додану вартість на суму 17205491,63 грн - протягом 5 років з наступного місяця після набрання рішення законної сили кожного місяця рівними частинами по 286758,20 грн на місяць протягом перших п`ятдесяти дев`яти місяців такого п`ятирічного строку та 286757,83 грн у останній шістдесятий календарний місяць такого п`ятирічного строку. Це рішення суду від 05.06.2025 у справі №460/7388/25 набрало законної сили 08.07.2025.

При вирішенні вказаних спорів, ухвалюючи вказані рішення про задоволення позовів та встановлюючи наведений у них порядок і строки виконання цих судових рішень, який по суті є розстроченням їх виконання, судом враховувалось серед іншого і те, що основними видами діяльності відповідача є забір, очищення та постачання води, каналізація, відведення й очищення стічних вод, а підприємство займає монопольне становище на ринках Рівненської області з централізованого водопостачання та водовідведення у м. Рівне, смт. Гоща та смт. Квасилів і його основна діяльність відповідача спрямована на задоволення нагальних потреб жителів відповідної територіальної громади в отриманні послуг водопостачання та водовідведення, РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" відноситься до критичної інфраструктури, а тому припинення фінансово-господарської діяльності підприємства через неплатоспроможність може негативно відобразитися на значній кількості населення обласного центру. Водночас, підприємство перебуває у скрутному фінансовому становищі, оскільки повне та своєчасне погашення заборгованості перед підприємствами і державою залежить від розрахунків за послуги водопостачання та водовідведення споживачів. Сукупністю доказів доводиться, що РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" має великі обсяги, як кредиторської, так і дебіторської заборгованості та зобов`язання з виконання судових рішень, а грошові кошти в необхідному розмірі для одночасної сплати всієї суми боргу відсутні, що вказує на важкий фінансовий стан РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" і, як наслідок, на неможливість виконання судових рішень, що є підставою для розстрочення їх виконання.

З доданих позивачем до позовної заяви і заяви про забезпечення позову доказів, а також викладених позивачем у вказаних заявах пояснень, вбачається і відповідачем не заперечується, що відповідачем на підставі норм ПК України вчиняються дії щодо примусового списання (стягнення) коштів з рахунків позивача у банках на виконання зазначених рішень суду у справах №460/5380/20, №460/15027/21, №460/23772/23, №460/5861/24, №460/12184/24, №460/7388/25, які на думку позивача вчиняють відповідачем всупереч цим рішенням судів та є неправомірними, оскільки здійснення відповідачем примусового списання відповідних коштів з рахунків в банках зумовило виконання цих судових рішень позивачем фактично на 10 місяців наперед.

При вирішенні заяви позивача про забезпечення позову, не вдаючись при цьому до вирішення питання про правомірність або протиправність оспорюваних у позові дій відповідача, суд враховує як характер таких оспорюваних дій відповідача, так і сукупність інших обставин, які встановлені чинними рішеннями судів від 16.12.2020 у справі №460/5380/20, від 05.10.2022 у справі №460/15027/21, від 28.12.2023 у справі №460/23772/23, від 24.07.2024 у справі №460/5861/24 від 18.11.2024 у справі №460/12184/24 від 05.06.2025 у справі №460/7388/25, що стали підставою для встановлення цими рішеннями судів них порядку і строків їх виконання, що по суті є розстроченням виконання, як то: належність підприємства позивача до критичної інфраструктури, функціонування якої відповідно до Закону України «Про критичну інфраструктуру» є елементом національної безпеки, особливо в умовах воєнного стану; обставини скрутного фінансового становища позивача його залежність від розрахунків за послуги водопостачання та водовідведення споживачів; неотримання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з центрального постачання холодної води та водовідведення, та наявність заборгованості держави перед позивачем; та інші.

З урахуванням зазначеного суд дійшов до висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі №460/1923/26 може ускладнити чи унеможливити поновлення оспорюваних прав або інтересів позивача, або привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся із позовною заявою до суду у цій справі, адже у світлі конкретних обставин цієї справи характер діяльності РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал", що полягає у забезпеченні центрального холодного водопостачання і водовідведення споживачам у м. Рівне, смт. Гоща та смт. Квасилів, встановлені судовими рішеннями обставини існування заборгованості з боку держави перед позивачем з погашення різниці в тарифах, у своїй сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі об`єктивно може призвести до потреби докладати значні зусилля і витрати для поновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Отже, у цій справі існують та впливають на позивача обставин, які обґрунтовано свідчать про імовірне утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, і такі обставини дійсно впливають на здійснення ефективного способу захисту порушеного права, який, насамперед, спрямований на поновлення такого права, і лише у разі неможливості такого поновлення - гарантування особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Суд вважає, що застосування заходів забезпечення позову у світлі конкретних обставин даної справи та особливостей правового регулювання спірних відносин відповідає і принципу процесуальної економії, який забезпечує відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

Однак, на переконання суду, запропонований позивачем спосіб забезпечення позову є надмірним та не враховує балансу інтересів сторін і держави, а тому з урахуванням наведених критеріїв та співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, суд дійшов до висновку про те, що у цій справі позов слід забезпечити у спосіб встановлення для відповідача (до набрання рішенням суду у цій справі законної сили) заборони вчиняти дії щодо стягнення коштів з рахунків в банках РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» без згоди платника (примусове списання (стягнення) коштів) на виконання судових рішень від 16.12.2020 у справі №460/5380/20, від 05.10.2022 у справі №460/15027/21, від 28.12.2023 у справі №460/23772/23, від 24.07.2024 у справі №460/5861/24 від 18.11.2024 у справі №460/12184/24 від 05.06.2025 у справі №460/7388/25 у щомісячному розмірі, який перевищує щомісячну суму платежів, визначену з урахуванням встановлених цими рішеннями суду порядку і строків їх виконання.

Суд зазначає, що в цьому випадку вжиття таких заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, не є вирішенням спору по суті і не свідчить про неправомірність дій контролюючого органу про стягнення безготівкових коштів з рахунків платника у банках у рахунок погашення податкового боргу.

Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" про забезпечення позову у справі №460/1923/26 задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення адміністративного позову Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення дій.

Заборонити Головному управлінню ДПС у Рівненській області до набрання законної сили рішенням суду у цій справі №460/1923/26 вчиняти дії щодо стягнення коштів з рахунків в банках Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" без згоди платника (примусове списання (стягнення) коштів) на виконання рішень Рівненського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 у справі №460/5380/20, від 05.10.2022 у справі №460/15027/21, від 28.12.2023 у справі №460/23772/23, від 24.07.2024 у справі №460/5861/24 від 18.11.2024 у справі №460/12184/24 від 05.06.2025 у справі №460/7388/25 у щомісячному розмірі, який перевищує щомісячну суму платежів, визначену з урахуванням встановлених цими рішеннями суду порядку і строків їх виконання.

У задоволенні іншої частини вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на цю ухвалу суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений і підписаний 06 лютого 2026 року.

Суддя Олександр МАКСИМЧУК