Справа № 947/45361/25
Суддя: Скриль Ю. А.
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

___________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/26/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2026 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

за участюсекретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій, скасування постанови серії ЕГА №1932262від 06.12.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження,

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад позовних вимог

Постановою рядового 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Жулавської Олени Миколаївни серії ЕГА №1932262 від 06 грудня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 51.00 грн.

Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

За змістом постанови серії ЕГА №1932262 від 06 грудня 2025 року за адресою м.Одеса, вул. Максима Чайки, 12, ОСОБА_1 перебував в громадському місці в п`яному вигляді чим принижував людську гідність та громадську мораль.

Сторона позивача стверджує, що зміст оскаржуваної постанови не відповідає дійсності, оскільки рядовий поліції ОСОБА_2 при винесені постанови не керувалася жодними доказами, які б підтверджували вину позивача у скоєнні правопорушення, не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення та не з`ясував чи винний позивач у його вчиненні.

У матеріалах справи відсутні докази, які доводили б саму подію адміністративного правопорушення за ч.1 ст.178 КУпАП України з боку позивача.

ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв та не перебував у стані алкогольного сп`яніння на момент винесення оскаржуваної постанови. У постанові зазначено, що позивач перебував в громадському місці в п`яному вигляді чим принижував людську гідність та громадську мораль, але ніяких доказів цього у поліцейського не було. Огляд на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) не проводився, тому визначити чи знаходився позивач у стані алкогольного сп`яніння, поліцейський не міг. Враховуючи те, що під час розмови з працівниками поліції позивач був тверезим, а працівник поліції безпідставно вирішив винести постанову, не надавши при цьому ніяких доказів правопорушення, тому що їх просто не існувало, вважаю винесену постанову необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки правопорушення, у якому його визнали винним, він не здійснював та не перебував в громадському місці в п`яному вигляді.

Статтею 258 КУпАП передбачений перелік статей за якими у випадках передбачених цією статтею протокол не складається, але ст. 178 КУпАП не міститься в цьому переліку, тому складання протоколу є обов`язковим. Проте поліцейським не вчинено дій зі складання протоколу про адміністративне правопорушення, чим порушено процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У своїх позовних вимогах просить суд:

-визнати протиправною та скасувати постанову рядового 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Жулавської О.М. серії ЕГА №1932262 від 06 грудня 2025 року якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 51.00 грн та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

-стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 605,60 гривень.

-стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 10000 грн витрат на правничу допомогу.

Короткий виклад відзиву на позов

Відповідач не погоджується з вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсності та нормам чинного законодавства України, спрямованими на намагання позивача уникнути адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

При цьому зазначив, що в ході виконання службових обов`язків екіпажів патрульної поліції «Океан-0251» та Океан-0204» 06.12.2025 під час відпрацювання виклику по лінії «102» за фактом вчинення грабежу за адресою: м. Одеса, вул. Максима Чайки, б. 12, приблизно о 11 год. 08 хв. був виявлений громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував в громадському місці в п`яному вигляді, чим принижував людську гідність та громадську мораль, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП.

В даному випадку ОСОБА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, чіплявся до перехожих, багато разів висловлювався нецензурною лайкою, повідомляв оточуючим та поліції про події, які насправді не мали місця, безпідставно перенавантажував гарячу лінію «102», порушував нормальну роботу поліції, що в сукупності принижувало людську гідність та громадську мораль.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейським було винесено постанову серії ЕГА № 1932262 від 06.12.2025.

Доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП є відеозапис з нагрудного відеоресстратора працівника поліції, який додається у якості доказу до даного відзиву у додатках.

Посилаючись на позицію Верховного Суду України у постанові від 19.02.2020 по справі № 496/4315/16-а, представника відповідача зазначив, що обов`язковому доказуванню під час розгляду справ про адміністративні правопорушення підлягають лише факти вчинення або не вчинення певною особою адміністративного правопорушення, які в свою чергу, підтверджуються фото- та відеозйомкою фіксації події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, відеозаписи з портативного відеореєстратора поліцейського є доказом вчинення адміністративного правопорушення та відповідають вимогам ст. 251 КУпАП та ст. ст. 72, 73, 74, 75, 76 КАС України.

Сторона відповідача вважає, що поліцейська Жулавська О.М. в межах своїх повноважень відреагувала на виявлене нею адміністративне правопорушення; зафіксувала факт вчинення (подію) правопорушення у передбачений законом спосіб - на нагрудний відеореєстратор поліцейського; оцінила отримані відеозаписи у порядку ст.ст. 251-252 КУпАП як докази та дослідила під час розгляду адміністративної справи.

Також представник відповідача на спростування аргументів позивача щодо неперебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння на момент винесення спірної постанови, звернув увагу суду на те, що поліцейські на місці події відчували різкий запах алкоголю з порожнини роту ОСОБА_1 ; в нього прослідковувалась порушення координації (похитування, нестійка хода); поведінкові порушення (неадекватна реакція на оточення, різкі зміни настрою, агресивність, нелогічні вчинки); порушення психіки (неуважність, дратівливість, емоційні перепади); також було ярко виражене порушення мови.

За сукупністю даних ознак працівники поліції однозначно визначили стан сп`яніння у ОСОБА_1 .

Зазначені поведінкові зміни чітко прослідковуються на відеозаписі з портативного відеореєстратора патрульного поліцейського, який доданий у якості доказу до даного відзиву.

Крім того акцентуємо увагу, що на відеозаписі зафіксована жінка у чорній куртці та чорній шапці (ймовірно знайома позивача), яка пояснює працівникам поліції, що поведінкові зміни ОСОБА_1 пов`язані із вживанням алкоголю на фоні особистих переживань.

Також сторона позивача звертає увагу суду, що чинне законодавство не встановлює обов`язку проходження огляду на стан сп`яніння у справах даної категорії, а тому зауваження з боку позивача в цій частині є недоречними.

Просить залишити позов без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Короткий відповідь на відзив на позов

Представник позивача зазначив, що наведені відповідачем у відзиві твердження мають загальний та декларативний характер, не містять посилань на належні та допустимі докази, у зв`язку з чим не спростовують доводів позовної заяви та не доводять наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Єдиним доказом, на який посилається відповідач як на підтвердження винуватості позивача є відеозапис з портативного відеореєстратора патрульного поліцейського під номером 471451. Водночас вказаний відеозапис не лише не підтверджує наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, а навпаки свідчить про істотні порушення посадовими особами поліції порядку розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови.

З наданого відеозапису вбачається, що рядовий ОСОБА_2 всупереч вимогам ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» не назвала своє прізвище, посаду та спеціальне звання при спілкуванні з позивачем.

Також, як вбачається з відеозапису з портативного відеореєстратора патрульного поліцейського рядовий поліції Жулавська О.М. під час винесення оскаржуваної постанови не повідомила позивача про розгляд справи, не роз`яснила процесуальні права позивача, фактично рядовий ОСОБА_2 взагалі не проводила розгляд справи, а просто підписала постанову та дала підписати позивачу, хоча він не був згодний, навіть не знав за якою саме статтею винесено постанову та чому. До підписання постанови рядовий ОСОБА_2 не сказала позивачу абсолютно нічого, вона навіть не повідомила, що саме вона складає та за яких обставин.

Крім того, звертаю увагу суду на те, що у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка винесла постанову» постанови серії ЕГА №1932262 вказано «Я, інші 1 бат. 2 рота 1 взвод Управління патрульної поліції в Одеській області рядовий поліції Жулавська Олена Миколаївна розглянувши матеріали адміністративної справи стосовно гр-на ОСОБА_1 ... Постановив: 1. Притягти гр-на ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штраф 51 грн…», тобто в постанові серії ЕГА №1932262 зазначено, що розглянула справу та винесла постанову рядовий поліції Жулавська Олена Миколаївна, якою і підписана постанова, в той час як вбачається з відео, що спілкування з позивачем, «розгляд» справи про адміністративне правопорушення та винесення оспорюваної постанови проводилось капралом поліції Гамановичем Артемом Юрійовичем, тобто іншою особою що є порушенням вимог до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 283 КУпАП, та є самостійною підставою для скасування постанови.

В обґрунтування цієї позиції представник позивача послався на висновок П`ятого апеляційного адміністративного суду, викладеного у постанові від 29.05.2025 у справі № 522/1200/25.

Також представник позивача зазначив, що зміст оскаржуваної постанови не відповідає дійсності, оскільки згідно з ч. 1 ст. 178 КУпАП передбачає адмінстартивну відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Рядовий поліції Жулавська О.М. при винесені постанови не керувалася жодними доказами, які б підтверджували вину позивача у скоєнні правопорушення, не з`ясувала чи було вчинено адміністративне правопорушення та/або не з`ясувала чи винний позивач у його вчиненні.

У матеріалах справи відсутні докази, які визначені ст..251 КУпАП України, які доводили б саму подію адміністративного правопорушення за ч.1 ст.178 КУпАП України з боку позивача. ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв та не перебував у стані алкогольного сп`яніння на момент винесення оскаржуваної постанови. У постанові зазначено, що позивач перебував в громадському місці в п`яному вигляді чим принижував людську гідність та громадську мораль, але ніяких доказів цього у поліцейського не було. Поліцейський навіть не запитував у позивача чи перебуває він в стані алкогольного сп`яніння та чи вживав він алкогольні напої. Огляд на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) не проводився, тому визначити чи знаходився позивач у стані алкогольного сп`яніння, поліцейський не міг.

Також з відеозапису з портативного відеореєстратора патрульного поліцейського вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення рядовим поліції ОСОБА_2 не складався,

Проте поліцейським не вчинено дій зі складання протоколу про адміністративне правопорушення, чим порушено процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбачене ст. 254 КУпАП.

Винесення постанови з порушенням норм процесуального права є самостійною підставою для скасування постанови.

В порушення зазначених приписів КУпАП в постанові відсутній опис обставин, встановлених під час розгляду справи, тому що рядовий Жулавська О.М. її не розглядала. Рядовий Жулавська О.М. винесла постанову серії ЕГА №1932262 з грубим порушенням приписів Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 №1376.

У відповіді на відзив сторона позивача підтримала заявлені позовні вимоги.

Процесуальні дії та рух справи

В інтересах позивачачерез систему «Електронний суд`до Київського районного суду м. Одеси 15.12.2025 звернувся адвокат Карпов І.О. задміністративним позовом про визнання протиправними дій, скасування постанови серії ЕГА №1932262від 06.12.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 178 КУпАП, закриття провадження у справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18.12.2025 позов залишений без руху, позивачу надано час для усунення недоліків.

22.12.2025 позивач надав заяву на усунення недоліків та позовну заяву у новій редакції.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від23.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами (щодо оскарження постанови серії ЕГА № 1932262 від 06.012.2025).

08.01.2026 до суду надійшов відзив на позов щодо оскарження постанови серії ЕГА № 1932262 від 06.012.2025.

12.01.2026 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів щодо оскаржуваної постанови № 1932274.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси 16.01.2026 виправлено описку, допущену в ухвалі суду від 23.12.2025 про відкриття провадження у справі: виправлений номер оскаржуваної постанови з «№ 1932274» на «№1932262».

До матеріалів провадження долучений відзив представника відповідача, помилково (внаслідок допущеної в ухвалі про відкриття провадження у справіпомилки) долученого до матеріалів іншої справи (справа № 947/45359/25 за позовом ОСОБА_1 щодо оскарження постанови ЕГА № 1932274).

20.01.2026 від відповідача надійшло клопотання про повернення відзиву на позовну заяву що оскаржуваної постанови серії ЕГА № 1932274, заява про поновлення строків для подання відзиву та відзив у справі щодо оскаржуваної постанови серії ЕГА № 1932262.До відзиву на позов долучений оптичний носій з відеозаписом з нагрудних камер відеоспостереження, належним чином завірені копії оскаржуваної постанови.

Вказані процесуальні документи відповідача долучені до матеріалів справи.

24.01.2026 представник позивача через систему «Електронний суд» подав відповідь на відзив.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Встановлені обставини справи

Згідно з оскаржуваною постановою серії ЕГА № 1932262 від 06.12.2025, за адресою м.Одеса, вул. Максима Чайки, 12, ОСОБА_1 перебував в громадському місці в п`яному вигляді чим принижував людську гідність та громадську мораль.

Вказана постанова винесена рядовою поліції 1 батальйону 2 роти 1 взводу Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Жулавською Оленою Миколаївною.

У вступній частині оскаржуваної постанови зазначено: «Я, інші 1 бат. 2 рота 1 взвод Управління патрульної поліції в Одеській області рядовий поліції Жулавська Олена Миколаївна розглянувши матеріали адміністративної справи стосовно гр-на ОСОБА_1 ...».

Також оскаржувана постанова містить посилання на доказ ПВР471145.

Дослідженням відеозапису з нагрудної камери відео спостереження ПВР471145 встановлено, що за викликом Кулініча С.В. на лінію «102» з повідомленням про вчинення відносно нього грабежу, 06.12.2025 на місце (за адресою: м. Одеса, вул. Максима Чайки, б. 12) прибули екіпажі патрульної поліції «Океан-0251» та Океан-0204».

В ході відпрацювання вказаного виклику стосовно ОСОБА_1 винесена постанова за ст. 183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик), а також оскаржувану постанову за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

З відео також вбачається, що всі дії патрульної поліції були направлені на встановлення обставин виклику поліції за повідомленням вчинення грабежу відносно ОСОБА_1 , в результаті чого вищевказані постанови були винесені одна за одною (майже одночасно): відео не містить проведення окремих дій щодо перевірки обставин перебування ОСОБА_1 вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП, зокрема щодо появи в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Відео не містить даних щодо складання протоколу стосовно позивача за ч. 1 ст. 178 КУпАП, відповідачем до відзиву на позов не долучався, а отже суд встановив, що протокол за ч. 1 ст. 178 КУпАП стосовно ОСОБА_1 не складався.

Водночас з відео вбачається, що після підписання постанови серії ЕГА № 1932274 за ч. 183 КУпАП, для підпису йому надали оскаржувану постанову, при цьому на запитання ОСОБА_1 «а це про що?», йому пояснили, що ця постанова винесена за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП, за те що він перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння порушує громадський порядок, у тому числі здійснюючи неправдиві виклики на лінію «102». З вказаним позивач в момент підписання не був згодний та повідомив про намір оскаржувати цю постанову.

Мотиви суду

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, окрім іншого і ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею ст. 280 КУпАП передбачено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 178 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, яка тягне за собою накладення штрафу від одного до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає від 17 до 85 гривень.

Згідно з оскаржуваною постановою, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51,00 грн.

Надаючи оцінку відповідності дій відповідача вимогам статті 280 КУпАП, суд звертає увагу на те, що жодних доказів, окрім відеозапису з нагрудної камери відеоспостереження ПВР471145, матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП, не містить.

Окрім цього, суд приймає до уваги аргументи сторони позивача щодо відсутності факту складання протоколу стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП посадові особи органів Національної поліції мають право складати протокол про правопорушення передбачене ст. 178 КУпАП.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Статтею 258 КУпАП передбачений перелік статей, за якими у випадках передбачених цією статтею протокол про адміністративне правопорушення не складається. Водночас до переліку статей КУпАП, вказаних у цій нормі, стаття 178 КУпАП не включена, а отже складання протоколу за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 178 КУпАП, є обов`язком.

Водночас, як встановлено судом, що підтверджується відеозаписом з ПВР471145 та відсутністю долученого до відзиву на позов копії протоколу, поліцейськими 06.12.2025 такий протокол відносно ОСОБА_1 не складався, що є порушенням вимог ст. 254 КУпаП.

Окрім цього, суд встановив, що в оскаржуваній постанові у графі, де зазначається посадова особа, уповноважена на винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення, зазначено «Я, інші 1 бат. 2 рота 1 взвод Управління патрульної поліції в Одеській області рядовий поліції Жулавська Олена Миколаївна розглянувши матеріали адміністративної справи стосовно гр-на ОСОБА_1 ...».

Згідно зі ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених підчас розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Водночас, як вбачається з дослідженого судом відео з ПВР471145 та зі змісту оскаржуваної постанови, фактично розгляд справи (винесення постанови та надання її на підпис ОСОБА_1 ) здійснював інший працівник Управління патрульної поліції в Одеській області Гаманович А.Ю., натомість як оскаржувана постанова була підписана Жулавською О.М.

Вказані обставини свідчать про порушення вимог ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративного правопорушення

Винесення постанови з порушенням норм процесуального права є самостійною підставою для скасування постанови.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях складу та події адміністративного правопорушення.

Верховним Судом в постанові від 30.05.2018 року в справі № 337/3389/16-а висловлено правовий висновок, за яким постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Як встановлено судом, жодних дій на встановлення обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП, працівниками патрульної поліції не вживало: не з`ясовано чи вживав позивач алкогольні напої (де, коли та за яких обставин), не встановлено у чому саме полягало порушення громадського порядку та моралі, ураховуючи, що за неправдивий виклик поліції, останнього притягнуто до відповідальності за ст. 183 КУпАП, про що свідчить постанова серії ЕГА № 1932274, а відповідно до статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Отже, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення посадовими особами Управління патрульної поліції в Одеській області не встановлені фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення та не встановлено об`єктивну сторону його складу - чи перебував позивач у тому стані алкогольного сп`яніння, що ображало людську гідність і громадську мораль та у чому саме воно полягало.

Наданий доказ як відео з нагрудної камери відео спостереження поліцейського ПВР471145 не є достатнім та переконливим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови через недоведеність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, порушення порядку розгляду справи стосовно нього, та, як наслідок, для закриття справи про адміністративне правопорушення.

Отже позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, ураховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.

Окрім цього, стороною позивача заявлений розмір понесених витрат на правничу допомогу, який складає 10 000,00 грн.

Представник відповідача заперечував проти стягнення вказаного розміру судових витрат, аргументуючи це тим, що його витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн є неспівмірними із врахуванням того, що дана справа належить до справ незначної складності, нормативно-правова база, з якої необхідно ознайомитися є невеликою; з урахуванням змісту позовної заяви, кількості сторінок позовної заяви та додатків нього, адвокатом було витрачено не велику кількість часу; обсяг наданих адвокатом послуг є незначним.

Суд ураховуючи позицію сторін, дійшов таких висновків.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст.1 Закону №5076-УІ).

Стаття 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає види адвокатської діяльності, які надаються особам, перелік яких не є вичерпним.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар мас бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до норм частин 4, 5 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Окрім цього згідно з ч. 6 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що стороною позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу наданий лише Договір від 14.12.2025 № 14/12-2025, відповідно до якого гонорар становить 10 000,00 грн, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги суду стороною позивача не наданий.

Надаючи оцінку співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд бере до увагу, що категорія справи є незначної складності, розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, проти якого сторони та їх представники не заперечували, окрім адміністративного позову представником позивача підготовлена відповідь на відзив, а також клопотання про витребування доказів, яке з урахуванням допущеної судом описки при відкритті провадження у справі, не підлягає розгляду у вказаній справі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Тімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Як вказала колегія суддів Верховного Суду у постанові від 07 листопада 2019 року по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Вищевказані висновки зазначені в постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року по справі № 922/2685/19.

З урахуванням викладеного, суд вважає заявлений стороною позивача розмір витрат на правничу допомогу у 10 000,00 грн неспівмірним зі складністю справи та ціною (розмір штрафу складає 51,00 грн); час, витрачений адвокатом, та обсяг виконаних робіт належним чином відповідно до вимог ч. 4 ст. 134 КАС України стороною позивача необґрунтовані, доказів на підтвердження витрат позивачем не надано, а отже підлягає зменшенню до 6000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 20, 72, 77, 134, 139, 159, 205, 229, 241-246, 250, 255, 257-263, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліціїпро визнання протиправними дій, скасування постанови серії ЕГА №1932262від 06.12.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕГА № 1932262від 06.12.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 1 ст. 178 КУпАП України та накладення адміністративного стягнення у розмірі 51,00 гривень скасувати, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України.

В частині стягнення судових витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати з правничої допомоги у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, , юридична адреса: м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Одеській області, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5.

Рішення суду підписане 09.02.2026.

Суддя Ю. А. Скриль