Справа № 280/346/26
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ В ЧАСТИНІ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

09 лютого 2026 року Справа № 280/346/26 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренко М.С., перевіривши матеріали адміністративного позову

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

15.01.2026 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України (далі по тексту - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової Частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.08.2014 року по 28.02.2018 року з урахуванням місяця обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації (базовий місяць) - січень 2008 року;

- зобов`язати Військову Частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.08.2014 року по 28.02.2018 року з урахуванням місяця обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації (базовий місяць) - січень 2008 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової Частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 13.05.2024 року включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- зобов`язати Військову Частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4463,15 грн. в місяць у загальній сумі 303 898,25 грн. за період з 01.03.2018 по 13.05.2024 року включно, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 (базовий місяць - березень 2018 року) із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність Військової Частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо неврахування індексації грошового забезпечення відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, грошової допомоги на оздоровлення за період 2014 - 2024 років та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2014 - 2024 роки;

- зобов`язати Військову Частину НОМЕР_2 Національної гвардії України провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, грошову допомогу на оздоровлення за період 2014 - 2024 роки, та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за період 2014 - 2024 роки урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати, індексації грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Військової Частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, щодо неврахування індексації грошового забезпечення відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 при обрахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вихідної допомоги при звільненні;

- зобов`язати Військову Частину НОМЕР_2 Національної гвардії України, провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати, індексації грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 20.01.2026 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків. Позивачу запропоновано подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням поважних підстав для поновлення строку звернення до суду з цим позовом.

30.01.2026 від представника позивача засобами поштового зв`язку надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду. В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду зазначено, що позивач не отримував письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні в день звільнення з військової служби. Зазначає, що після звільнення з військової служби у 2024 році виплата грошового забезпечення (грошової компенсації за неотримане речове майно) здійснювалась в 2025 році. Посилається на проблеми із здоров`ям та отримання статусу особи з інвалідністю, постійні повітряними тривогами, перебування у бомбосховищах, відключення електропостачання.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Лазаренка М.С. у щорічній основній відпустці в період з 02.02.2026 по 08.02.2026, розгляд клопотання здійснюється в перший робочий день.

Розглянувши подане клопотання, судом враховано наступне.

Відповідно до положень п.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписами ч.ч.1 та 2 ст.233 Кодексу законів про працю України у редакції, чинній до 19.07.2022, передбачалося, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Нормами ч.1 ст.233 Кодексу законів про працю України в редакції Закону України від 1 липня 2022 року № 2352-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", який набув чинності 19.07.2022 року, позивач мав звернутись до суду із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті, яка, в свою чергу, у справах про звільнення працівника встановлює місячний строк звернення до суду з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Відповідно до позиції Верховного суду України у постанові від 25.04.2023 № 380/15245/22 до 19 липня 2022 р. КзпП України не обмежував будь яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належності йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права».

При цьому, судом враховується позиція Конституційного Суду України, викладена у Рішенні від 11 грудня 2025 року № 1-р/2025 по справі №1-7/2024(337/24), згідно з якою для працівника, який продовжує працювати (в даному випадку позивач звільнений з військової служби 13.04.2024) не застосовується тримісячний строк звернення до суду із заявою про вирішення трудового спору, тоді як у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні (в даному випадку позивач просить перерахувати та виплатити суми грошового забезпечення під час проходження військової служби), - застосовується тримісячний строк звернення до суду з моменту звільнення (одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні).

При цьому, початок перебігу тримісячного строку для подання позову слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 21 березня 2025 року у справі №460/21394/23, суд зазначає, що таке ознайомлення відбувається шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, в якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні/виключенні зі списків особового складу частини).

З додатків до позовної заяви вбачається, що позивача звільнено 13.04.2024, а представнику позивача надавалась відповідь на адвокатський запит щодо розміру складових грошового забезпечення позивача листом військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України від 13.05.2025 №3/29/13/1-9909.

Отже, звернувшись до суду 10.10.2025 (засобами поштового зв`язку згідно відмітки оператора поштового зв`язку) із позовними вимогами щодо перерахунку грошового забезпечення після звільнення та отримання документального повідомлення про нараховане грошове забезпечення, позивач пропустив тримісячний строк, установлений частиною другою статті 233 КЗпП України, в частині заявлених позовних вимог з 19.07.2022 по 13.05.2024.

Водночас, суд відхиляє наведені представником позивача доводи щодо поважності пропуску строку звернення до суду через проблеми із здоров`ям та отримання статусу особи з інвалідністю, постійні повітряними тривогами, перебування у бомбосховищах, відключення електропостачання, оскільки вони не підтверджені належними доказами, які б підтвердили їх наявність та об`єктивну неможливість вчасно звернутись до суду за захистом своїх прав.

За таких обставин належних доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач суду не надав.

За наведених вище обставин та з огляду на ненадання позивачем будь-яких належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду, підстави, зазначені представником позивача в заяві від 30.01.2026 не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку звернення до суду, оскільки такі причини не носять ознак об`єктивності та непереборності безпосередньо для позивача, а реалізація останнім права на судовий захист невід`ємно пов`язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого права.

Відповідно до ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За таких обставин, позовні вимоги за період з 19.07.2022 по 13.05.2024, а також щодо перерахунку вихідної допомоги при звільненні, суд вважає такими, що підлягають поверненню.

Щодо позовних вимог за період з 01.08.2014 по 18.07.2022, суд вважає, що пропуск строку в цій частині відсутній, а тому вважає за можливе здійснити розгляд справи в межах зазначеного періоду.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною восьмою статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 240, 241, 246, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду та відмовити ОСОБА_1 у поновленні такого строку.

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу в частині заявлених позовних вимог за період з 19.07.2022 по 13.05.2024, а також щодо перерахунку вихідної допомоги при звільненні.

Повернення позовної заяви в частині позовних не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення ухвали у повному обсязі.

Ухвалу виготовлено у повному обсязі і підписано 09.02.2026.

Суддя М.С.Лазаренко