Справа № 200/10158/25
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року Справа№200/10158/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач 2) про:

- визнання протиправними дій щодо неповного зарахування пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею за періоди: з 04.08.2015 по 01.01.2016, з 01.02.2015 по 01.05.2016, з 08.02.2017 по 11.03.2017, з 31.01.2018 по 18.01.2019, з 30.06.2024 по 01.08.2024, що призвело до заниження розміру призначеної пенсії;

- зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею відповідно до записів трудової книжки періоди: з 04.08.2015 по 01.01.2016, з 01.02.2015 по 01.05.2016, з 08.02.2017 по 11.03.2017, з 31.01.2018 по 18.01.2019, з 30.06.2024 по 01.08.2024;

- зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням фактично наявного пільгового стажу роботи за Списком № 1 та вимог абзацу третього частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», починаючи з дня призначення пенсії - з 28.11.2025 року, з виплатою суми недоотриманої пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 28.11.2025 року перебуває на пенсійному обліку відповідача як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказує, що під час призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до пільгового стажу роботи за Списком № 1 було враховано лише 13 років 8 місяців 16 днів, тоді як 2 роки 9 місяців 25 днів пільгового стажу безпідставно не зараховано.

Таким чином, фактично наявний пільговий стаж позивача за Списком № 1 становить 15 років 6 місяців 11 днів, що на 2 роки 9 місяців 25 днів більше, ніж було враховано відповідачем 1 під час призначення пенсії.

Зазначає, що неврахування зазначених періодів роботи призвело до неправильного визначення пільгового стажу та, як наслідок, до заниження розміру призначеної пенсії, що порушує право позивача на належне пенсійне забезпечення, гарантоване абзацом третім частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Таким чином, при призначенні пенсії позивачу не було розраховано пенсію у відповідності до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці та абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Наголошує, що статтею 8 Закону № 345-VI передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Позивач не погоджується з такими діями Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року залучено в адміністративній справі № 200/10158/25 в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Розпочато розгляд справи спочатку.

Відповідачем 1 надано письмовий відзив від 08.01.2026 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач з 28.11.2025 року звернувся з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заява про призначення пенсії № 9137 була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням № 14 від 05.12.2025 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 28.11.2025 року.

Зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області не приймало жодних рішень стосовно позивача, тому не порушувало його права, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

16.01.2026 року представником позивача надано письмові пояснення, в яких зазначає, що оскільки позивач фактично проживає та зареєстрований як ВПО за адресою: с. Бутівське, Олександрійський район, Кіровоградська область, то згідно зі ст. 46 КАС України, то саме Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області є суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо пенсійних виплат позивача, і, відповідно, є належним відповідачем у справі, навіть, якщо рішення про призначення пенсії № 14 від 05.12.2025 прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та спірні періоди пільгової роботи невраховані відповідачем 2 до спеціального стажу позивача саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Відповідачем 2 також надано письмовий відзив від 04.02.2026 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач з 28.11.2025 року звернувся з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 05.12.2025 № 14 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 28.11.2025.

Страховий стаж позивача становить 35 років 9 місяців 5 днів. Пільговий стаж за Список № 1 - 13 років. Пільговий стаж на підземних роботах за Списком № 1 - 08 років 05 місяців 21 день.

При цьому, до пільгового стажу не зараховано періоди за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування: - з 04.08.2015 по 31.12.2015, з 01.02.2016 по 30.04.2016, з 08.03.2017 по 10.03.2017, оскільки відсутні відомості про пільговий стаж роботи в блоці «Відомості по спеціальному стажу (за наявності даних за періоди з 2010 року включно)» Реєстру; з 01.02.2018 по 18.01.2019, оскільки в Реєстрі відсутні відомості про сплату страхових внесків; з 01.07.2024 по 31.07.2024, оскільки в Реєстрі відсутні відомості про нараховану заробітну плату та сплату страхових внесків.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058- IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливими шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Тобто, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Щодо вимоги призначення, нарахування та виплату пенсії у розмірі 80% згідно ст. 8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» вказує, що ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на призначення пенсії, а отже, питання щодо встановлення розміру пенсії до виплати є похідним і повинне вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на призначення.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права, свободи чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів.

Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушено відповідачем саме в спірних публічно-правових відносинах.

Порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї.

Моментом порушення є момент прийняття рішення, вчинення дій чи бездіяльності, які породжують або можуть породити в майбутньому негативні правові наслідки для особи у вигляді виникнення, зміни чи припинення певних правовідносин за її участю.

Іншими словами, таке рішення (дії чи бездіяльність) є юридичним фактом, котрий має існувати на момент звернення до суду, передувати йому та підтверджуватися належними доказами.

Окрім того, можливе прийняття відповідачем рішення, яким будуть порушені права позивача, не свідчить про наявність права, яке підлягає захисту, оскільки захисту підлягає тільки порушене право, а не ймовірно порушене у майбутньому.

Оскільки така позовна вимога спрямована на майбутній захист прав, свобод та інтересів позивача, які на час розгляду справи судом не були порушені, підстави для її задоволення відсутні.

З зазначених підстав просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність даного позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить ІD-паспорт № НОМЕР_1 , виданий 28.11.2019 року.

Позивач знаходиться на пенсійному обліку відповідача-1 з 28.11.2024 року як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2006 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що не заперечується сторонами та підтверджено протоколом з пенсійної справи позивача від 05.12.2025 року.

Заява про призначення пенсії № 9137 була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 14 від 05.12.2025 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 28.11.2025 року.

При призначенні пенсії до пільгового стажу позивача не зараховано періоди за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування:

- з 04.08.2015 по 31.12.2015, з 01.02.2016 по 30.04.2016, з 08.03.2017 по 10.03.2017, оскільки відсутні відомості про пільговий стаж роботи в блоці «Відомості по спеціальному стажу (за наявності даних за періоди з 2010 року включно)» Реєстру;

- з 01.02.2018 по 18.01.2019, оскільки в Реєстрі відсутні відомості про сплату страхових внесків;

- з 01.07.2024 по 31.07.2024, оскільки в Реєстрі відсутні відомості про нараховану заробітну плату та сплату страхових внесків.

Таким чином, за підрахунком відповідача 2 страховий стаж позивача становить 35 років 9 місяців 5 днів. Пільговий стаж за Список № 1 - 13 років. Пільговий стаж на підземних роботах за Списком № 1 - 08 років 05 місяців 21 день.

Отже, при призначенні пільгової пенсії позивачу саме відповідачем 2 не нараховано пенсію у розмірі 80% згідно з приписами ст. 8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Водночас, до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області позивач із заявою про перерахунок пенсії з дати призначення з застосуванням приписів ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не звертався.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо нездійснення розрахунку пільгової пенсії за віком при призначенні з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з належних обставин, а також у старості в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон № 1058) встановлює порядок нарахування та виплати пенсії.

Відповідно до п. 1 та п. 4 статті 8 Закону України від 09.07.2006 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування на рівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надані Верховною Радою України.

Статтею 44 Закону № 1058 встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із соціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої територіально.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до частини другої статті 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія частини першої статті 7 і статті 8 цього Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до протоколу про призначення пенсії позивачу від 05.12.2025 року стаж пільгової роботи позивача за Списком № 1 складає 13 років 08 місяців 16 днів.

Отже, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за судовим рішенням відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте приписи статті 8 Закону № 345-VІ не застосовано, оскільки підставою для її застосування є відпрацювання на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи.

За змістом пункту 3 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Суд не погоджується з твердженням відповідача 2 про те, що дія статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не розповсюджується на позивача, оскільки останнім враховано до пільгового стажу 13 років 08 місяців 16 днів.

Судом встановлено, що один із періодів сторонами невірно зазначається, а саме з 04.08.2015 року по 01.01.2016 року, оскільки початок періоду починається з 04.09.2015 року, про що свідчить запис № 46 трудової книжки НОМЕР_2 . Згідно запису № 46 позивач почав працювати з 04.09.2015 року, а не з 04.08.2015 року як зазначають сторони.

Стосовно неврахування до пільгового стажу періодів роботи позивача:

- з 04.09.2015 по 31.12.2015, з 01.02.2016 по 30.04.2016, з 08.03.2017 по 10.03.2017, оскільки відсутні відомості про пільговий стаж роботи в блоці «Відомості по спеціальному стажу (за наявності даних за періоди з 2010 року включно)» Реєстру;

- з 01.02.2018 по 18.01.2019, оскільки в Реєстрі відсутні відомості про сплату страхових внесків;

- з 01.07.2024 по 31.07.2024, оскільки в Реєстрі відсутні відомості про нараховану заробітну плату та сплату страхових внесків, суд зазначає таке.

Спору між сторонами щодо відсутності записів у трудовій книжці позивача немає, отже зазначені періоди належним чином зазначені в трудовій книжці.

Порядок обчислення та сплата страхових внесків визначено ст. 20 Закону України № 1058-IV.

Зокрема, абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України № 1058-IV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з приписами ч. 10 цієї ж статті якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Суд зазначає, що страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами. Механізм обов`язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних справ.

Так, зокрема статтею 113 Закону № 1058 передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону № 1058, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 частини другої статті 17 Закону № 1058) незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 20 Закону № 1058).

Статтею 106 Закону України № 1058-IV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату внесків законом покладено на страхувальника.

З зазначених причин пенсійним органом неправомірно не зараховані до пільгового стажу позивача періоди роботи:

- з 04.09.2015 по 31.12.2015, з 01.02.2016 по 30.04.2016, з 08.03.2017 по 10.03.2017, з 01.02.2018 по 18.01.2019, з 01.07.2024 по 31.07.2024.

Неврахований пільговий стаж складає 1 рік 07 місяців 19 днів. Зарахований відповідачем 2 пільговий стаж становить 13 років 08 місяців 16 днів.

Таким чином, позивач має 15 років 4 місяців 5 днів пільгової роботи за Списком № 1, а відтак, він мав право на розрахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при її призначенні 28.11.2025 року.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії не підлягають задоволенню, оскільки вказане управління не призначало пенсію позивачу 28.11.2025 року, а тому не могло застосувати при її призначенні приписи статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

З зазначених вище підстав права позивача порушені саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, тому саме це управління зобов`язано було виконати вимоги закону і розрахувати пільгову пенсію з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неповного зарахування пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за Списком № 1 з повним робочим днем під землею, а саме періодів роботи: з 04.09.2015 по 31.12.2015, з 01.02.2016 по 30.04.2016, з 08.03.2017 по 10.03.2017, з 01.02.2018 по 18.01.2019, з 01.07.2024 по 31.07.2024 та щодо нездійснення розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 28.11.2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періоди роботи: з 04.09.2015 по 31.12.2015, з 01.02.2016 по 30.04.2016, з 08.03.2017 по 10.03.2017, з 01.02.2018 по 18.01.2019; з 01.07.2024 по 31.07.2024 та перерахувати пенсію із застосуванням положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 28.11.2025 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 09 лютого 2026 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.Б. Голубова