Справа № 240/25996/25
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 240/25996/25

адміністративне провадження № К/990/2984/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.

суддів: Бучик А.Ю., Коваленко Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.01.2026 у справі № 240/25996/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

19.01.2026 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.01.2026 у справі № 240/25996/25.

З касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень видно, що ухвалою судді Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2025 залишено без руху апеляційну скаргу позивачки та надано строк для усунення недоліку апеляційної скарги шляхом надання документа про сплату судового збору.

02.01.2026 Сьомий апеляційний адміністративний суд прийняв оскаржувану ухвалу про відмову у задоволенні клопотання позивачки про звільнення від сплати судового збору та повернув її апеляційну скарги, у зв`язку з тим, що скаржниця у встановлений судом строк виявленого недоліку апеляційної скарги не усунула - не надала суду документа про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Скаржниця просила суд апеляційної інстанції звільнити від сплати судового збору посилаючись на пункт 3 частини першої статті 8 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI).

Відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржницею до поданого клопотання не було додано жодних відповідних доказів, які б підтверджували її майновий стан за попередній календарний рік та свідчили про об`єктивну неможливість сплати судового збору, зокрема доказів щодо розміру доходів, пенсійного забезпечення чи інших документів, що характеризують фінансовий стан особи, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції зроблено висновок про відсутність підстав для застосування положень статті 133 КАС України та статті 8 Закону № 3674-VI.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI суд, враховуючи майновий стан сторони, може відстрочити та розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати, якщо предметом позову є захист соціальних прав.

Колегія суддів зазначає, що передбачене пунктом 3 частини першої статті 8 Закону №3674-VI право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору реалізується з урахуванням майнового стану сторони та за умови підтвердження такого стану належними і допустимими доказами, які свідчать про неможливість сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Отже, Верховний Суд вважає вірним висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення зазначеного клопотання, оскільки зазначені позивачкою доводи не підтверджені належними доказами та не свідчать про наявність обставин, які б унеможливлювали сплату судового збору у встановленому законом розмірі, у зв`язку з чим підстави для застосування положень статті 133 КАС України та пункту 3 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI відсутні.

Відповідно до частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За правилами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, в установлений судом строк, вона повертається позивачеві.

Зважаючи на викладене, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав неусунення недоліку апеляційної скарги, вірно застосував положення пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 298 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи наведене вище, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 296, 298, 333, 359 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.01.2026 у справі № 240/25996/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу, в порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

........................

........................

........................

А.І. Рибачук

А.Ю. Бучик

Н.В. Коваленко,

Судді Верховного Суду