Справа № 460/2357/24
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2026 року м. Рівне№460/2357/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) про зобов`язання вчинення певних дій.

Позивач просить суд:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Рівненській області подання про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% з операції купівлі-продажу нерухомого майна згідно з квитанцією від 11.01.2024 №0.0.347031439.1 у сумі 14895,82грн та повернути сплачені кошти.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що 01.11.2023 між позивачем та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири, під час нотаріального посвідчення якого сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості об`єкта нерухомого майна, що становить 18267,97грн. Позивач звернулася до відповідача із заявою про повернення сплаченого нею збору, однак отримала відмову. Позивач вважає, що збір сплачено безпідставно, оскільки житло придбавалося нею вперше, а відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР), громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. При цьому, позивач посилається на норми Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (далі - Порядок №1740) та Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (далі - Порядок №787).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2024 головуючим суддею у справі визначено суддю Махаринця Д.Є.

Ухвалою суду від 07.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву.

Відповідно до розпорядження Рівненського окружного адміністративного суду від 04.09.2025 №675 призначено автоматизований розподіл справи №460/2357/24 у зв`язку з тимчасовим відстороненням від здійснення правосуддя судді Махаринця Д.Є. головуючого у справі №460/2357/24.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2025 головуючим суддею у справі визначено суддю Дудар О.М.

Ухвалою суду від 09.09.2025 справу прийнято до розгляду, ухвалено продовжувати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві. Вказав, що громадяни, які придбавають житло вперше, звільняються від сплати збору на підставі Закону, а не за рішенням органу Пенсійного фонду. Отже, питання звільнення від сплати збору повинно було з`ясовуватися під час нотаріального оформлення цивільно-правового договору. Крім того, що позивачем не надано весь перелік документів, які відповідно до вимог Порядку №1740 надаються при зверненні до пенсійного фонду. Відповідач вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши позовну заяву та відзив, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

11.01.2024 між ОСОБА_4 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до умов цього договору позивачем придбано у власність квартиру загальною площею 77кв.м за ціною 1474834,00грн.

Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Мурашко Л.О. та зареєстрований в реєстрі за №91.

Позивач під час укладання зазначеного договору сплатила 14748,34грн збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна (1% вартості), що підтверджується квитанцією від 11.01.2024 №0.0..1 на суму 14748,34грн, комісія 147,48грн.

Вважаючи, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна було сплачено безпідставно (помилково), позивач 26.01.2024 звернулася до відповідача із заявою, в якій просила повернути надміру сплачений нею збір в сумі 14895,82грн. До зазначеної заяви додала копії документів: інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №362983834 від 24.01.2024, квитанцію від 11.01.2024 №0.0..1.

Листом від 20.02.2024 №1700-0604-8/10437 відповідач повідомив позивачу про відсутність підстав для повернення вказаного збору, де серед іншого зазначив про те, що відсутні документи, визначені підпунктом "в" та "г" пункту 15-2 Порядку №1740. Зокрема, заява фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), оформлена відповідно до підпункту 8.9 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 №3253/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23.12.2010 за №1318/18613 (далі - Правила №3253/5). Відсутній документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації житлового фонду з 1992 року, виданий центром надання адміністративних послуг, або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду (документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду є довідки з місць проживання (після 1992 року) (підпункт "в" пункту 15-2 Порядку №1740), документ про те, що особа перебуває у черзі на одержання житла, виданої відповідним органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, відсутня довідка за реквізитами, видана банком, копія реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) та серія і номер паспорта громадянина України.

У вказаному листі відповідач зазначив про те, що, враховуючи невідповідність/відсутність документів, що вимагаються Порядком №1740, відсутні підстави вважати помилковим, тобто таким, що не відповідає суті платежу, зарахований/сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна та повертати кошти.

Не погодившись з такою позицією відповідача, позивач звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон №400/97-ВР.

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону №400/97-ВР, платниками збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ, організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно з вимогами пункту 15-1 Порядку №1740, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком (серед іншого) громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 18 Порядку №1740 визначено, що облік сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій ведеться відповідно до законодавства, а повернення помилково або надміру сплачених сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій здійснюється у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України та нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання, щодо повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів визначена Порядком №787.

Відповідно до пункту 5 глави I Порядку №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби) подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету складається платником в довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причина повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку в паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону одержувача, реквізити рахунку одержувача коштів, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.

Пунктом 10 Порядку №787 визначено, що подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подаються до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства. Платник подає до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів, з урахуванням норм частини другої статті 255 Цивільного кодексу України.

Згідно з пунктом 15-2 Порядку №1740, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:

б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду";

в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);

г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до пункту 15-3 Порядку №1740, нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах в і г пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, Порядком №1740 регламентовано підстави та процедуру звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Зокрема, чітко визначено: 1) коло осіб, які у розумінні Закону №400/97-ВР вважаються такими, що придбавають житло вперше (до придбання житла особа не набувала права власності на інше житло в будь-який із перелічених способів: не приватизувала державний житловий фонд, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя); 2) перелік документів, котрі особа повинна зібрати та надати для підтвердження того, що вона вперше придбаває житло.

Таким чином, Порядком №1740 створено механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше та, відповідно, не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла), не сплачує збір під час нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Для цього фізична особа подає нотаріусу:

1) заяву про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя);

2) відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло;

3) дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року).

За умови отримання від фізичної особи таких документів нотаріус на підставі абзацу 4 пункту 15-3 Порядку №1740 здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то вона має право подати відповідному територіальному органу Пенсійного фонду визначені підпунктом "в" пункту 15-2 Порядку №1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, для формування відповідного подання про повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. У разі отримання відмови - відповідно оскаржити таке рішення до суду.

Такого ж висновку щодо застосування наведених норм права під час вирішення аналогічних спірних правовідносин дійшов Верховний Суд у постанові від 25.11.2021 у справі №280/9714/20.

У справі, що розглядається, позивач під час посвідчення договору купівлі-продажу у нотаріуса не скористалася механізмом, визначеним Порядком №1740, та звернулася до відповідача із заявою про повернення помилково сплачених коштів.

Судом установлено, що до заяви від 26.01.2024, поданої ОСОБА_1 , було долучено копії таких документів: інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №362983834 від 24.01.2024, квитанцію від 11.01.2024 №0.0..1, в заяві зазначено банківські реквізити.

Як зазначалося вище, в листі за вих. №1700-0604-8/10437 від 20.02.2024 відповідач повідомив позивачу про відсутність підстав для повернення вказаного збору, де серед іншого зазначив про те, що відсутні документи, визначені підпунктом "в" та "г" пункту 15-2 Порядку №1740. Зокрема, заява фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), оформлена відповідно до підпункту 8.9 Правил №3253/5. Відсутній документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації житлового фонду з 1992 року, виданий центром надання адміністративних послуг, або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду (документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду є довідки з місць проживання (після 1992 року) (підпункт "в" пункту 15-2 Порядку №1740), документ про те, що особа перебуває у черзі на одержання житла, виданої відповідним органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, відсутня довідка за реквізитами, видана банком, копія реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) та копія паспорта громадянина України.

Як вбачається зі змісту листа, позивачем до заяви не було надано повний пакет документів, передбачений чинним законодавством, перелік яких пенсійний орган чітко описав.

Згідно з матеріалами справи, позивач не надала пенсійному органу документи, визначені підпунктом "в" пункту 15-2 Порядку №1740 - заяву фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), відсутній документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації житлового фонду з 1992 року.

Такі документи відсутні у додатках до заяви позивача від 26.01.2024.

Окрім цього, суд зазначає, що позивач мала можливість та обов`язок надати пенсійному органу довідку за реквізитами, видана банком, копію реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) та копію паспорта громадянина України.

Проте, такі документи позивачем пенсійному органу надані не були.

Отже, поданий позивачем пакет документів був недостатнім для прийняття позитивного рішення, а тому відповідач цілком обґрунтовано відмовив у формуванні подання про повернення сплаченого позивачем збору на обов`язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог позивача.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що прийняте відповідачем рішення про відмову у поверненні коштів не є перешкодою для позивача повторно звернутися до територіального органу Пенсійного фонду України із належно оформленою заявою про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з додатками, передбаченими підпунктом "в" пункту 15-2 Порядку №1740.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позивач не довела ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд.7, м.Рівне, Рівненська обл., 33028, ідентифікаційний код юридичної особи 21084076)

Рішення складено 10 лютого 2026 року.

Суддя О.М. Дудар