Справа № 594/37/26
Суддя: Чир П. В.
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 594/37/26
Провадження №2-а/594/3/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

за участі: секретаря Козій Я.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Когута О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Тернопільській області, в якому просить визнати постанову поліцейського ВП №1 (м.Борщів) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області сержанта поліції Томкевича Н.Р., серія ЕНА №6443600 від 01.01.2026, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП незаконною і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 350 грн незаконною та скасувати її, а провадження по справі закрити. Позов обґрунтовує тим, що 01.01.2026 у вказаний час та на вказаному у постанові автомобілі він дійсно рухався вул. Г.Мазепи у м.Борщів та був зупинений поліцейськими, які звинуватили його у порушенні вимог ПДР дорожнього знаку 3.1. який забороняє рух. Однак, дорожній рух на даній вулиці не був заборонений у встановленому ПДР порядку, оскільки разом з дорожнім знаком 3.1 «Рух заборонено» не було встановлено дорожні знаки 5.36 або 3.43, а встановлено знак 3.34 «Зупинку заборонено», то він відповідно до ст.16 ЗУ «Про дорожній рух» мав право керувати транспортними засобами на вказаній ділянці дороги. Крім того, у постанові про адміністративне правопорушення не наведено, на підставі яких доказів його визнано винним у вчиненні правопорушення.

Ухвалою суду від 13 січня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі і розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

22.01.2026 року представником відповідача ГУНП в Тернопільській області подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову через його безпідставність, посилаючись на те, що поліцейським при винесені постанови надано оцінку всім обставинам справи, враховано докази, які вказують, що позивачем вчинено вказані в постанові адміністративні правопорушення та накладено стягнення з дотриманням норм чинного законодавства. На відео з боді-камери працівника поліції зафіксовано автомобіль позивача, який не виконав вимогу дорожнього знаку 3.1 Рух заборонено. Доводи позивача щодо неправомірності вимог працівників поліції є безпідставними та такими, що не відповідають вимогам Правил дорожнього руху України. Відповідно до ПДР України дія дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено» поширюється на всі транспортні засоби, за винятком випадків, прямо передбачених правилами. Позивач не належить до осіб та не керував транспортним засобом, на які дія зазначеного знаку не поширюється (маршрутні транспортні засоби, транспортні засоби, що обслуговують громадян або підприємства в зоні дії знаку, мешканці чи працівники цієї зони, а також транспортні засоби оперативних служб). Отже, вимога працівників поліції щодо дотримання дорожнього знаку 3.1 була законною та обґрунтованою. Зауважив, що на відео під назвою ехроrt-4rog9» починаючи з 0:00:54 хв позивач під час спілкування з працівниками поліції допускав висловлювання нецензурного характеру, спрямовані на адресу працівників поліції, чим порушив норми громадського порядку та загальноприйняті правила поведінки. Доводи позивача, які зазначені в позовній заяві, спрямовані на уникнення негативних наслідків і зняття з себе відповідальності за недотримання правил дорожнього руху України.

Позивач та його представник Когут О.В. в залі судового засідання позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в зал судового засідання не прибув, у поданому відзиві просить справу слухати у його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

26 липня 2025 року постановою серії ЕНА №6443600 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч.1 ст.122 КУпАП, винесеною поліцейським ВП №1 (м.Борщів) Чортківського РУП ГУНП у Тернопільській області Томкевичем Н.Р. у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Відповідно до вищевказаної постанови ОСОБА_1 01.01.2026 року о 11.25 год. в м.Борщеві вул. Г.Мазепи,7, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110206 НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.1 - рух заборонено, чим порушила п.8.4в Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України, відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух», регулюються Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Згідно зі ст. 3.1 Закону України «Про дорожній рух», Рух заборонено. Забороняється рух усіх транспортних засобів у разі, коли: початок пішохідної зони позначено знаком 5.36; дорога та (або) вулиця перебуває в аварійному стані і непридатна для руху транспортних засобів; у такому разі обов`язково додатково встановлюється знак 3.43.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

На підтвердження обставин справи представником відповідача разом з відзивом на адміністративний позов додано диск з відеозаписом, який був переглянутий в судовому засіданні, проте, на такому не зафіксовано, на якій ділянці вулиці Гетьмана Мазепи в м. Борщеві встановлено дорожній знак 3.1 та які додаткові дорожні знаки встановлено під ним.

Отже, відповідачем не надано суду будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження обставин, викладених у постанові.

Сама по собі оскаржувана постанова, складена інспектором поліції, не є належним та допустимим доказом, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6443600 від 01.01.2026 слід скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 286, 293 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії ЕНА №6443600 від 01.01.2026 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління національної поліції у Тернопільській області,46001 м. Тернопіль вул.Валова,11, .

Головуючий Чир П. В.