Справа № 160/33943/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
27.11.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява (24.11.2025 року направлено засобами поштового зв`язку) ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) щодо направлення звернення до органів Національної поліції України для доставлення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), як такого, що вчинив адміністративне правопорушення для складання протоколу про адміністративне правопорушення;
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач не був притягнутий відповідачем до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 210 КУпАП за порушення правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. На думку позивача, оскільки факту притягнення позивача до відповідальності не було, то відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не вносились, то відсутні підстави для направлення будь-якої інформації до національної поліції. Внесення до Реєстру даних про позивача призвело до порушення його прав, оскільки, до Національної поліції надіслано звернення уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 про доставлення позивача за вчинення нібито останнім правопорушення передбаченого статтею 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення. При цьому, як встановлено, факт вчинення нібито позивачем правопорушення передбаченого статтею 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення не доведено, оскільки протокол не складався, факт притягнення до відповідальності відсутній, доказів позивачу не надано. Отже, дії відповідача є протиправними щодо направлення звернення до Національної поліції України щодо доставлення позивача, як такого, що вчинив адміністративне правопорушення для складання протоколу про адміністративні правопорушення. Оскільки за приписами частин восьмої, дев`ятої статті 5 Закону № 1951-VIII органами ведення Реєстру є, зокрема, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, відновлення порушених прав позивача належить здійснити шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 , як орган ведення Реєстру, вчинити певні дії.
02.02.2026 року від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції представник відповідача зазначив наступне. Відповідно до інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач дійсно має порушення правил військового обліку, а саме: має висновок військово-лікарської комісії від 17.11.2003 року «непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час» та до 5 червня 2025 року не пройшли повторний медичний огляд, для отримання нового статусу, що визначається за оновленим переліком хвороб. І з вказаного часу, у тому числі з початку оголошення воєнного стану та мобілізації в порушення вимог чинного законодавства, позивач жодного разу до ТЦК та СП не звертався, медичний огляд не перепроходив. Відповідачем виконуючи свої обов`язки за місцем праці позивача було направлено розпорядження з викликом на 21.05.2025 року для уточнення даних (перепроходження ВЛК, виявлення права на відстрочку чи бронювання, призов на військову службу). Позивач за розпорядженням не з`явився. Про причини неявки не повідомляв. Після виявлення порушення в застосунку «РЕЗЕРВ+», особисто також не з`явився до ТЦК та СП для вирішення всіх питань. У зв`язку з порушенням позивачем правил військового обліку (не проходженням військово-лікарської комісії та неприбуттям по повістці), 17.04.2025 року його було визнано порушником військового обліку про що повідомлено шляхом внесення інформації до Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів та «Резерв+». Порушення з 17.04.2025 року за неприбуття за повісткою було скасовано в Автоматичному режимі 07.01.2026 року. (ст. 38 КУпАП). А оскільки з того часу позивачем там і не були усунені порушення правил військового обліку (не проходженням військово-лікарської комісії), 12.01.2026 року його було повторно визнано порушником військового обліку про що повідомлено шляхом внесення інформації до Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів та «Резерв+». Порушення знімається (добавляється) в електронній формі в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС "Оберіг", підписується ЕЦП начальника ТЦК та СП з автоматичним надсилання інформації до «РЕЗЕРВ+». Виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення позивачем правил військового обліку не є можливим поки він не з`явиться до органів ТЦК та СП та пройде військово-лікарську комісію, що передбачено чинним законодавством України. З системного аналізу статей 254, 256 та 277 Кодексу України про адміністративне правопорушення вбачається, що процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтями 210 або 210-1 КУпАП розпочинається з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення та пред`явлення протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, окрім випадків, які встановлені ст. 258 КУпАП. На відміну від кримінального процесу, КУпАП не передбачає різних процесуальних статусів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, таких як підозрюваний або обвинувачений, в залежності від стадії процесу. Тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, завжди буде іменуватися однаково (особа, яка притягається до адміністративної відповідальності), і це не вказує на те, що така особа точно вчинила адміністративне правопорушення і її обов`язково буде притягнуто до відповідальності. Факт вчинення адміністративного правопорушення такою особою встановлюється виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та з урахуванням її пояснень, якщо такі будуть нею надані. Крім того, КУпАП не визначено процедуру виклику до ТЦК та СП особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення, який є підставою для початку розгляду справи. Втім, задля складання протоколу про адміністративне правопорушення, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справи про адміністративне правопорушення, ч. 1 ст. 260 КУпАП передбачено адміністративне затримання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яке не слід ототожнювати з арештом або взяттям під варту. Повідомлення про розшук особи ТЦК та СП не суперечить положенням діючого законодавства та відбувається у випадках, коли ТЦК та СП виявлені ознаки вчинення військовозобов`язаною особою адміністративного правопорушення, яке передбачено ст. 210 або ст. 210-1 КУпАП. Отже, таке повідомлення не є звинуваченням особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а також не є свідченням про існування справи про адміністративне правопорушення, або постанови про адміністративне правопорушення, а також не є повісткою, а здійснюється лише з метою виклику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, для забезпечення провадження в справі про адміністративне правопорушення, в тому числі з метою захисту права такої особи надавати пояснення та докази відсутності складу адміністративного правопорушення в її діях (бездіяльності). Якщо громадянин отримав інформацію про те, що його розшукує ТЦК та СП, він має якнайшвидше прибути до ТЦК та СП, у якому перебуває на обліку, задля складання протоколу про адміністративне правопорушення, надання пояснень та доказів невинуватості. Протокол про адміністративне правопорушення не є документом про притягнення до адміністративної відповідальності, а є, по суті, документом, з якого розпочинається процедура встановлення складу адміністративного правопорушення. Лише після складання протоколу та пред`явлення його особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, закон дозволяє розпочати розгляд справи про адміністративне правопорушення та встановлення всіх обставин. Саме з цим моментом пов`язане виникнення прав, передбачених статтею 268 КУпАП, у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема: право знайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення та докази своєї невинуватості. Також складання протоколу та пред`явлення його особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, є підставою для зняття цієї особи з розшуку. Відповідно до статей 283 та 284 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, у випадку встановлення складу адміністративного правопорушення, або про закриття справи, якщо буде встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення. Тобто, якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надасть пояснення та/або докази, які свідчать про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, то буде винесено постанову про закриття справи (без притягнення до адміністративної відповідальності). Наразі КУпАП дозволяє надати такі пояснення лише особисто, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Актуалізація бази даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформації взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною 3 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»). Відповідно до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» внесена до Реєстру інформація про призовника, військовозобов`язаного або резервіста є конфіденціальною. Нерозголошення конфіденціальної інформації гарантується державою. Збирання, зберігання, використання та захист інформації, що міститься у Реєстрі, здійснюються відповідно до закону. Для отримання відносно себе інформації з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Позивачу необхідно особисто звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після підтвердженні своєї особи отримати інформацію яка його цікавить, у тому числі при наявності підстав, виключення з порушників військового обліку. Оскільки станом на 01.02.2026 року позивач не користується правом на відстрочку від призову, не має бронювання та підлягає призову на військову службу. До того ж, з положень статей 17 та 65 Конституції України вбачається, що військова служба є конституційним обов`язком громадянина України, а захист суверенітету і територіальної цілісності України справою всього Українського народу. Хоча право на правову допомогу є беззаперечним, воно не звільняє військовозобов`язаного від обов`язку захищати суверенітет і територіальну цілісність України, а також виконувати інші вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Таким чином, до прибуття або доставлення позивача з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення до ІНФОРМАЦІЯ_7 відсутні правові підстави для виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення позивачем правил військового обліку. Позивач скаржиться на порушення його конституційних прав, зокрема права на свободу, особисту недоторканність, повагу до гідності та захист персональних даних, замовчуючи при цьому, що він нехтує своїм військовим обов`язком, який передбачений Конституцією України. Тобто, на думку позивача, держава це тільки про наявність права. У той же час, військовий обов`язок це конкретний механізм, через який військовозобов`язані громадяни забезпечують наявність прав у них членів їхньої родини, та інших громадян. Позивач не був позбавлений можливості, навіть за відсутності повістки, прибути до ТЦК та СП для з`ясування підстав для внесення таких відомостей до ЄДРПВР, а також надання пояснень та доказів відсутності порушення з його боку правил військового обліку. Також позивач мав змогу самостійно взяти направлення на ВЛК через застосунок «РЕЗЕРВ +» та пройти обстеження у встановлений законом термін.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2025 року, зазначена вище справа була розподілена та 28.11.2025 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2025 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.
У встановлений ухвалою суду від 02.12.2025 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 .
21.10.2025 року під час оновлення мобільного застосунка «Резерв+» позивач побачив запис про те, що «ТЦК звернувся до Нацполіції, щоб доставити його для складання протоколу» причиною є те, що позивач не прибув за повісткою до ТЦК та СП.
Позивач стверджує, що при цьому, ця інформація відображена у застосунку «Резерв+», але в його електронному військово-обліковому документі та витязі з Єдиного державного реєстр; призовників, військовозобов`язаних та резервістів така інформація відсутня.
Позивач вважає, що на вимогу закону останнім було вчасно оновлено анкетні данні та жодних порушень правил військового обліку не вчиняв, але з 17.04.2025 року позивача почав розшукувати ІНФОРМАЦІЯ_9 начебто за те, що він не прибув за повісткою до ТЦК, однак ніяких повідомлень та повісток позивач не отримував.
Згодом, 21.10.2025 року було направлено адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_1 відповіді надано не було.
Як зазначає представник відповідача у відзиві на позовну заяву, відповідачем виконуючи свої обов`язки за місцем праці позивача було направлено розпорядження з викликом на 21.05.2025 року для уточнення даних (перепроходження ВЛК, виявлення права на відстрочку чи бронювання, призов на військову службу). Позивач за розпорядженням не з`явився. Про причини неявки не повідомляв. Після виявлення порушення в застосунку «РЕЗЕРВ+», особисто також не з`явився до ТЦК та СП для вирішення всіх питань. У зв`язку з порушенням позивачем правил військового обліку (не проходженням військово-лікарської комісії та неприбуттям по повістці), 17.04.2025 року його було визнано порушником військового обліку про що повідомлено шляхом внесення інформації до Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів та «Резерв+». Порушення з 17.04.2025 року за неприбуття за повісткою було скасовано в Автоматичному режимі 07.01.2026 року. (ст. 38 КУпАП). А оскільки з того часу позивачем там і не були усунені порушення правил військового обліку (не проходженням військово-лікарської комісії), 12.01.2026 року його було повторно визнано порушником військового обліку про що повідомлено шляхом внесення інформації до Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів та «Резерв+».
Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, звернувся до суду із даною позовною заявою.
Щодо вирішення справи по суті, суд вказує наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У силу статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
За приписами статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан.
Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
На час виникнення спірних правовідносин та на дату ухвалення рішення у цій справі на території України продовжує діяти воєнний стан.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до частини 1-3 статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Отже, військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку (частина 3 статті 1 Закону № 2232-XII).
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII).
Відповідно до статті 1 Закону № 3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до частини 1 статті 22 Закону № 3543-XII громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Відповідно до частини 3 статті 22 Закону № 3543-XII у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації) визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок № 1487, у редакції чинній на момент спірних правовідносин).
Зазначеною постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 затверджено також Додаток 2 до Порядку № 1487, яким є Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Підпунктом 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487) визначено, що військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560, у редакції чинній на момент спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 21 Порядку № 560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Відповідно до пункту 28 Порядку № 560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
Пункт 30 Порядку № 560 передбачає, що повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування.
У разі оформлення повістки на бланку керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу засвідчує її особистим підписом та скріплює гербовою печаткою.
Реєстраційний номер повістки фіксується в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів або Журналі реєстрації виданих для оповіщення повісток за формою згідно з додатком 3.
Абзацом третім пункту 30-1 Порядку № 560 визначено, що повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздрукована. У такому разі її паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією.
Згідно із пунктом 30-2 Порядку № 560 повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, можуть: друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення; друкуватися та вручатися військовозобов`язаним та резервістам під час оповіщення у роздрукованому вигляді.
Згідно з пунктом 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Матеріали справи не містять доказів оповіщення позивача про виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Відповідачем за час розгляду справи не було надано доказів вручення або направлення поштовим зв`язком позивачу відповідної повістки.
Суд акцентує, що відповідач ніяким чином не спростовує факту, що на позивача не складалися протоколи/постанови і що він не був притягнутий до адміністративної відповідальності за статтями, що передбачають відповідальність за порушення правил військового обліку.
Перед судом не спростовані доводи позивача, що відносно нього жодного протоколу не було складено, як і не доведена та обставина, що відносно позивача протокол не складався через вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, розгляд яких віднесено до компетенції ТЦК, якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик ТЦК, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у ТЦК підтвердних документів про отримання особою виклик.
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначені в Законі України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 № 1951-VIII (далі - Закон № 1951-VIII).
Статтею 1 Закону № 1951-VIII визначено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 3 Закону № 1951-VIII основними засадами ведення Реєстру є: обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; повнота та актуалізація відомостей Реєстру.
Згідно з частиною 8 статті 5 Закону № 1951-VIII органами ведення Реєстру є Міністерство оборони України, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Частиною 9 статті 5 Закону № 1951-VIII передбачено, що органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
З урахуванням зазначеного, відповідач є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до частини 1 статті 6 Закону № 1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У свою чергу, пункт 20-1 частини 1 статті 7 Закону № 1951-VIII передбачає, що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).
Таким чином, до Реєстру вносяться дані саме про притягнення до відповідальності за порушення правил обліку.
Відповідно до пункту 79 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, з-поміж іншого: розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, посадовими особами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також зіпсуттям або недбалим зберіганням військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними та резервістами, які перебувають у запасі СБУ, розвідувальних органів); звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку; повідомляють Національній поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо яких надсилалося звернення відповідно до вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку. Таке повідомлення має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), а також унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи.
Приписами частини 1 статті 27 Закону № 3543-ХІІ визначено, що у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами 1, 3 статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Зазначені приписи закону кореспондуються з Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, відповідно до пункту 56 якого Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі (додаток 20).
Відповідно до статті 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Таким чином, суд висновує, що до повноважень відповідача належить притягнення військовозобов`язаного до відповідальності за порушення правил військового обліку з прийняттям відповідної постанови, а також внесення відповідачем до Реєстру таких даних про притягнення військовозобов`язаного до адміністративної відповідальності.
Суд акцентує увагу, що «притягнення до адміністративної відповідальності» та «вчинення адміністративного правопорушення» є різними за змістом поняттями.
Також суд зауважує, що до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів підлягають внесенню дані саме про притягнення до відповідальності за порушення правил військового обліку.
Доказів притягнення позивача до адміністративної відповідальності в установленому законом порядку за порушення правил військового обліку відповідач не надав.
До того ж, в матеріалах справи відсутні докази щодо вручення чи надіслання повістки на ім`я ОСОБА_1 .
Так, станом на день подання позову територіальним центром комплектування та соціальної підтримки жодної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не виносилося. Доказів протилежного матеріали справи не містять.
Таким чином належним захистом порушеного права позивача є визнання судом протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , та його розшук та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення ОСОБА_1 , правил військового обліку та його розшук.
Також відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 23 грудня 2021 року у справі № 480/4737/19 та від 8 лютого 2022 року №160/6762/21, ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.
Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.
Задоволення вимоги позивача про направлення звернення до органів Нацполіції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення позивача до ТЦК не призведе до більш повного поновлення прав.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.
Частиною 8 статті 139 КАС України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Таким чином, судовий збір у розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , та його розшук.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення ОСОБА_1 , правил військового обліку та його розшук.
В решті позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник