Справа № 160/21731/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2026-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2026 року м. Дніпросправа № 160/21731/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дніпровської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року в адміністративній справі №160/21731/24 (головуючий суддя першої інстанції Кучугурна Н.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРУТАЛІЯ» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 09.08.2024 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської митниці, в якій просив визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів:

від 16.02.2024 року №UA110130/2024/000072/1,

від 23.02.2024 року №UA110130/2024/000086/1,

від 06.03.2024 року №UA110130/2024/000101/1.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними і скасовано рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів від 16.02.2024 року №UA110130/2024/000072/1, від 23.02.2024 року №UA110130/2024/000086/1 та від 06.03.2024 року №UA110130/2024/000101/1.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРУТАЛІЯ» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3466 грн. 65 коп. і судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8500 грн. 00 коп..

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини у справі, оскільки надані до митної декларації документи містять розбіжності, у зв`язку з чим неможливо підтвердити числові значення заявленої декларантом митної вартості за основним методом, тому було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Також в апеляційній скарзі зазначено, що встановлений судом першої інстанції розмір витрат на правничу допомогу в сумі 8500,00 грн. є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, проведення стягнення у зазначеній сумі не відповідає критеріям розумності та співрозмірності.

Позивач подав відзив на скаргу, в якому просив в задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

У період з 25.07.2025 року по 29.07.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період з 01.09.2025 року по 15.09.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період з 24.09.2025 року по 11.11.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала на лікарняному. У період з 13.11.2025 року по 09.12.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала на лікарняному. У період з 29.12.2025 року по 11.01.2026 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на, встановила наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФРУТАЛІЯ» () є юридичною особою, зареєстроване з 30.08.2018 року, місцезнаходження: Україна, 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул.Байкальська, буд.6-Я, основним видом діяльності є оптова торгівля фруктами й овочами (код 46.31), перебуває на податковому обліку в органах ДПС України.

Відповідач - Дніпровська митниця є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Митним кодексом України повноваження.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13.10.2021 року між ТОВ «ФРУТАЛІЯ» та компанією SUPER FRUIT GIDA ITH. IHR. SAN. VE TIC. LTD. STI. (Туреччина) укладено зовнішньоекономічний контракт від 13.10.2021 року №13/10-21, згідно якого компанія SUPER FRUIT GIDA ITH. IHR. SAN. VE TIC. LTD. STI. (продавець) продає, а ТОВ «ФРУТАЛІЯ» (покупець) купує товар у кількості та ціною і на умовах, зазначених у виставлених продавцем інвойсах. Контракт діє до 13.10.2024 року. Валюта договору - дол. США.

Згідно п.2.4. Контракту всі витрати, митні збори, податки і збори, такі як митний збір, податок на додану вартість і пов`язані з виконанням даного контракту на території покупця, оплачуються покупцем, а податки, мита, витрати і збори на території продавця, оплачуються продавцем.

Товар продається продавцем, він же є вантажовідправником протягом 10 днів після отримання заявки на товар. Покупець виступає вантажоодержувачем даного товару. Умови поставки «Free Carrier» (FCA) Адана, Туреччина (п.3.1. Контракту).

Розрахунок покупцем за товар здійснюється на наступних умовах: 100% вартості товару сплачується покупцем протягом 60 діб після отримання товару. Покупець за бажанням може здійснити авансовий платіж за товар (п.4.1. Контракту, в редакції додаткової угоди №2 від 08.12.2023 року).

Відповідно до інвойсу №SF0074 від 08.02.2024 року (специфікація №20 від 08.02.2024 року) до Контракту сторони визначили до постачання товар: «Лимони свіжі» вага брутто 21700 кг, вага нетто 19800 кг, ціною 0,60 долара США за 1 кг. Загальна вартість за інвойсом склала 11880,00 доларів США. Як згідно інвойсу, так і згідно специфікації умови поставки - FCA (Інкотермс-2020), м.Адана, Туреччина.

За інвойсом №SF0074 від 08.02.2024 року (специфікація №20 від 08.02.2024 року) позивач подав електронну митну декларацію №24UA87U9. Митну вартість товару було визначено та заявлено декларантом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

До декларації були додані: Сертифікат якості (Certificate of quality) 08-02/2024-11 08.02.2024 року; Пакувальний лист (Packing list) 08-02/2024-1 08.02.2024 року; Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) SF0074 08.02.2024 року; Автотранспортна накладна (Road consignment note) 00221 08.02.2024 року; Супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) 24TR6605 09.02.2024 року; Фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) EC/TR A 5546832 08.02.2024 року; Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) A 1461186 08.02.2024 року; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 007 14.02.2024 року; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 14/02-1 14.02.2024 року; Специфікація виробника товару 20 08.02.2024 року; Розрахунок ціни (калькуляція) б/н 08.02.2024 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 1 15.02.2022 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 2 08.12.2023 року; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу 13/10-21 13.10.2021 року; Договір про надання послуг митного брокера 11/12/2023-1 11.12.2023 року; Договір (контракт) про перевезення 08/02 08.02.2024 року; Договір (контракт) про перевезення 7 08.02.2024 року; Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) .02.2024 року; комерційна пропозиція 08.02.2024 року.

За розглядом наданих позивачем документів митним органом 16.02.2024 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2024/000072/1.

Крім того, відповідно до інвойсу №SF0087 від 16.02.2024 року (специфікація №21 від 16.02.2024 року) до Контракту сторони визначили до постачання товари: «Мандарини свіжі» вага брутто 19100 кг, вага нетто 17700 кг, ціною 0,55 долара США за 1 кг., «Грейпфрути свіжі» вага брутто 2600 кг, вага нетто 2300 кг, ціною 0,50 долара США за 1 кг. Загальна вартість за інвойсом склала 10885,00 доларів США. Як згідно з вказаним інвойсом, так і згідно з вказаною специфікацією умови поставки - FCA (Інкотермс-2020), м.Адана, Туреччина.

Згідно з інвойсом позивач подав електронну митну декларацію №24UA94U0 (далі ЕМД-2) за інвойсом №SF0087 від 16.02.2024 року. Митну вартість товару визначено та заявлено декларантом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

До декларації були додані: Сертифікат якості (Certificate of quality) 16-02/2024-11 16.02.2024 року; Пакувальний лист (Packing list) 16-02/2024-1 16.02.2024 року; Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) SF0087 16.02.2024 року; Автотранспортна накладна (Road consignment note) 694537 16.02.2024 року; Супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) 24TR8176 16.02.2024 року; Фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) EC/TR A 5607651 16.02.2024 року; Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) A 1461264 16.02.2024 року; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 21/02-1 21.02.2024 року; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 065 22.02.2024 року; Специфікація виробника товару 21 16.02.2024 року; Розрахунок ціни (калькуляція) б/н 16.02.2024 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 1 15.02.2022 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 2 08.12.2023 року; Зовнішньоекономічний договір (контракт) 13/10-21 13.10.2021 року; Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) .02.2024 року; комерційна пропозиція 16.02.2024 року.

За результатом розгляду наданих позивачем документів митним органом 23.02.2024 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2024/000086/1.

Крім того, відповідно до інвойсу №SF0107 від 24.02.2024 року (специфікація №22 від 24.02.2024 року) до Контракту сторони визначили до постачання товар: «Лимони свіжі» вага брутто 21700 кг, вага нетто 19800 кг, ціною 0,60 долара США за 1 кг. Загальна вартість за інвойсом склала 11880,00 доларів США. Згідно з вказаною специфікацією умови поставки - FCA (Інкотермс-2020), м. Мерсін, Туреччина.

Відповідно до інвойсу № SF0107 від 24.02.2024 року позивач подав електронну митну декларацію №24UA39U2 (далі - ЕМД-3). Митну вартість товару визначено та заявлено декларантом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

До декларації додані: Сертифікат якості (Certificate of quality) 24-02/2024-11 24.02.2024 року; Пакувальний лист (Packing list) 24-02/2024-1 24.02.2024 року; Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) SF0107 24.02.2024 року; Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н 28.02.2024 року; Супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) 24TR7882 25.02.2024 року; Фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate) EC/TR A 5553981 24.02.2024 року; Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) A 1717951 24.02.2024 року; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 008 26.02.2024 року; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 26/02-1 26.02.2024 року; Специфікація виробника товару 22 24.02.2024 року; Розрахунок ціни (калькуляція) б/н 24.02.2024 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 1 15.02.2022 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 2 08.12.2023 року; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 3 01.03.2024 року; Зовнішньоекономічний договір (контракт) 13/10-21 13.10.2021 року; Договір про надання послуг митного брокера 11/12/2023-1 11.12.2023 року; Договір (контракт) про перевезення 24/02 24.02.2024 року; Договір (контракт) про перевезення 8 24.02.2024 року; Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) .03.2024 року; комерційна пропозиція 24.02.2024 року; копія митної декларації країни відправлення 24330100EX.02.2024 року.

За результатом розгляду наданих позивачем документів митним органом 06.03.2024 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2024/000101/1.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно картки відмови (МД 24UA87U9) підставами для відмови у прийнятті митної декларації визначено:

- за вказаними МД товари постачаються на підставі зовнішньоекономічного договору від 13.10.2021 року № 13/10-21, укладеного між ТОВ «ФРУТАЛІЯ» та компанією SUPER FRUIT GIDA ITH. IHR. SAN. VE TIC. LTD. STI. (Туреччина). Інвойси не містять відомостей щодо умов оплати товару. Платіжні документи, що підтверджують факт оплати товару та дозволяють здійснити перевірку числового значення та обчислення митної вартості товару з урахуванням складових митної вартості товару до митного контролю не надано. Крім того, вищезазначений рахунок не містить посилання на контракт, в рамках якого він виставлений. Крім того, вищезазначений рахунок не містить відомостей про сортність та якісні характеристики товару, в той час як згідно наданої митної декларації заявлено цитрусові - лимони LAMAS. Наданий до митного контролю сертифікат якості від 08/02/24 №08-02/2024-11 також не містить відомості щодо сортності товару. Надані до митного контролю специфікації при цьому містять відомості щодо сортності товару. В наданій до митного контролю митній декларації країни відправлення 08.02.2024 року №24330100EX00029445 наявні умови оплати за товар: mal mukabili (що означає передплата за товар), із зазначенням розміру такої оплати, проте до митного контролю платіжні документи не надавались. Згідно п.3.1 вищезазначеного контракту умовами поставки є FCA - Adana. До митного контролю заявлено умови FCA - Adana. В наданій до митного оформлення калькуляції собівартості від 08/02/24 №б/н вказано розрахунок на умовах FCA - Adana, де вказано вартість самого товару, вартість коробки, вартість упаковки. Проте не враховано вартість навантаження на транспортний засіб, оскільки цей обов`язок також покладено на продавця відповідно до умов FCA;

- плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, страхові витрати є частиною загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, частини четвертої, десятої статті 58 МК України), Податкового кодексу України (пункту 190.1 статті 190) є обов`язковою для включення до бази оподаткування таких товарів;

- в товаротранспортних накладних в графі 3 «Місце завантаження» вказано Mersin/Turkey, що не відповідає п.3.1 вищезазначеного контракту та інвойсу, де умовами поставки є FCA -Adana, в той час як в договорі-заявці про перевезення, рахунку про перевезення зазначено м.Адана. Документів, що підтверджують вартість транспортних витрат від м.Mersin до м.Adana до митного оформлення не надано. Вищезазначене дає підстави вважати про можливе неврахування всіх витрат, які передбачені ст.58 МКУ, в повному обсязі та не вірності розрахунку митної вартості. Відповідно розрахунку декларантом можливо додані не всі здійснені витрати у країні відправлення;

- для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу. Зазначене унеможливлює проведення перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, перевірки наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, включення у митну вартість яких передбачено ст. 58 МКУ;

- страхові документи, акти виконаних робіт, договір на перевезення або на транспортно-експедиційне обслуговування, до митного контролю не надано;

- рахунки на оплату транспортних послуг не містять відомостей щодо вартості видачі документа Т1, не містить посилання на договір на перевезення або надання транспортно-експедиційних послуг, містить відомості щодо маршруту перевезення товару, згідно яких пунктом відправлення є м.Адана. Розмір таких витрат не підтверджено документально та не піддається обчисленню. Надані документи довідка щодо транспортних не є бухгалтерськими документами, крім того дані документи не містять відомостей в рамках якого договору вони надані, не містять посилань на інші перевізні документи для здійснення ідентифікації. Враховуючи, що перевізник надає послуги на всій протяжності маршруту, витрати на транспортні послуги можуть бути розподілені до кордону та після безпосередньо перевізником, документально підтверджуватись і піддаватись обчисленню.

Визначена митна вартість товарів ґрунтується на раніше визначеній митній вартості товар, що має схоже призначення, імпортованого за тих же умов поставки, у максимально наближений час з оцінюваним товаром, приблизно за тією ж вагою, оформленого за другорядним методом визначення митної вартості, скоригованої декларантом самостійно та визнаної митним органом: для товару №1 - за ЕМД від 22.01.2024 року №24UA06U1 (UA500500/2024/002206) - на рівні 1,20 дол. США/кг, при цьому взято за основу коригування поставку товару «Лимони свіжі, сорту LAMAS, без первинної упаковки, у пластикових ящиках 300 шт. на 3 дерев`яних піддонах, вага нетто 2300 кг, врожай 2024 року. Торговельна марка: CELILLER. Виробник: CELILLER TARIM VE GIDA URUNLERI ITH. IHR. NAK. SAN. VE TIC. LTD. STI. Країна виробництва: TR.».

Крім того, судом першої інстанції встановлено, зо згідно картки відмови (МД 24UA94U0) підставами відмови у прийнятті митної декларації зазначено:

- за ЕМД № 24UA94U0 від 23.02.2024 року товари постачаються на підставі зовнішньоекономічного договору від 13.10.2021 року №13/10-21, укладеного між ТОВ «ФРУТАЛІЯ» та компанією SUPER FRUIT GIDA ITH. IHR. SAN. VE TIC. LTD. STI. (Туреччина). Згідно частини 4 контракту умови оплати товару визначаються інвойсом. Інвойс від 16/02/24 № SF0087 не містить відомостей щодо умов оплати товару, проте банківські реквізити для здійснення оплати в інвойсі зазначено. Платіжні документи, що підтверджують факт оплати товару та дозволяють здійснити перевірку числового значення та обчислення митної вартості товару з урахуванням складових митної вартості товару до митного контролю не надано. Крім того, вищезазначений рахунок не містить посилання на контракт в рамках якого він виставлений. Крім того, вищезазначений рахунок не містить відомостей про сортність та якісні характеристики товару, в той час як згідно наданої митної декларації заявлено цитрусові - мандарини W.MURCOTT та грейпфрути Star Ruby. Наданий до митного контролю документ від 16.02.2024 року № 16-02/2024-11 також не містить відомості щодо сортності товару лише посилання на опис товару в інвойсі та специфікації. Надана до митного контролю специфікація від 16/02/24 №21 при цьому містить відомості щодо сортності товару, таким чином документи містять між собою розбіжності у відомостях щодо товару. В наданих товаросупровідних документах зазначено різну інформацію про оцінюваний товар, крім вищезазначеного зокрема в сертифікаті походження товару від 16/02/24 №A 1461264-«Fresh Mandarines, fresh grapefruit», в фіто санітарному сертифікаті від 16/02/24 № EC/TR A 5607651 зазначено - «Fresh Mandarines W.Murcott citrus reticulate blanco; Fresh grapefruit Star Ruby citrus paradisi Macf.». Враховуючи відсутність перекладів вищезазначених документів, якісні характеристики не підтверджено документально. Сорт та вид оцінюваного товару впливає на числові значення митної вартості товару;

- розрахунок собівартості товару від 16/02/24 № б/н не містить відомостей щодо вартості навантаження товару, при зазначених у декларації та комерційній пропозицій умовах поставки FCA - Adana. Отже, складові такої вартості зазначено не в повному обсязі. В наданій до митного контролю митній декларації країни відправлення від 16.02.2024 року №24330900EX00007606 наявні умови оплати за товар: mal mukabili (що означає передплата за товар), із зазначенням розміру такої оплати, проте до митного контролю платіжні документи не надавались;

- згідно п.3.1 вищезазначеного контракту умовами поставки є FCA - Adana. До митного контролю заявлено умови FCA - Adana. Плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, страхові витрати є частиною загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, частини четвертої, десятої статті 58 МК України), Податкового кодексу України (п.190.1 ст.190) є обов`язковою для включення до бази оподаткування таких товарів. У розрахунку до ЕМД та в наданих до митного контролю документах відсутні відомості щодо експедиційних витрат. Вищезазначене дає підстави вважати про можливе неврахування всіх витрат, які передбачені ст.58 МКУ, в повному обсязі та не вірності розрахунку митної вартості. Відповідно розрахунку, декларантом можливо додані не всі здійснені витрати у країні відправлення;

- страхові документи, акти виконаних робіт, договір на перевезення або на транспортно-експедиційне обслуговування, до митного контролю не надано;

- Договір на перевезення або транспортно-експедиційне обслуговування відсутній, замість нього надано документ: заявка на перевезення від 11.02.2024 №11/02 згідно якої надавачем послуг ФОП « ОСОБА_1 », при цьому відсутнє посилання на договір на перевезення або надання транспортно-експедиційних послуг в рамках якого виписана заявка на перевезення. Згідно заявки ціна перевезення складає 38300 грн., при цьому зазначено, що розрахунок за послуги має бути здійснено за курсом НБУ протягом 3-5 днів, після вивантаження на підставі зазначених документів. Таким чином, не є зрозумілим згідно якої валюти має бути застосовано курс на певну дату НБУ. Враховуючи зазначене та попередні заявки за тими ж контрагентами, що були виставлені в валюті долар США у митниці виникають сумніви щодо точності та правдивості зазначених даних щодо вартості перевезення у заявці від 11.02.2024 року №11/02. В той же час, до митного контролю надано рахунок на оплату транспортних послуг від 21/02/24 № 21/02-1, згідно якого вартість транспортних послуг складає 38300 грн. Крім того, згідно відомостей даного рахунку відсутнє розподілення вартості послуг до митного кордону та після. Наявні відомості щодо послуги зазначено так: «Міжнародні транспортні послуги. Рахунок на оплату транспортних послуг від 21/02/24 №21/02-1 не містить відомостей щодо вартості експедиторських послуг, щодо вартості видачі документа Т1, не містить посилання на договір на перевезення або надання транспортно-експедиційних послуг, містить відомості щодо маршруту перевезення товару, згідно яких пунктом відправлення є м.Адана. Таким чином, до складових митної вартості не включено вартість експедиторських витрат. Розмір таких витрат не підтверджено документально та не піддається обчисленню. Наданий документ довідка щодо транспортних від 22/02/24 № 065 не є бухгалтерським документом, крім того даний документ не містить відомостей в рамках якого договору він наданий, не містить посилань на інші перевізні документи для здійснення ідентифікації. Враховуючи, що перевізник надає послуги на всій протяжності маршруту, витрати на транспортні послуги можуть бути розподілені до кордону та після безпосередньо перевізником, документально підтверджуватись і піддаватись обчисленню; надана декларантом довідка від 22/02/24 № 065 має інформаційний характер, не дає розуміння формування складових та принципу розділення вартості 38300 грн, зазначеної у рахунку від 21/02/24 № 21/02-1. За зазначеним маршрутом декларантом не надано, платіжні документи, договір на перевезення та ін., що унеможливлює здійснити перевірку вартості таких послуг.

Митний орган переглянувши подані документи вважав, що складові не включені до митної вартості. Складові митної вартості не підтверджено документально. Враховуючи вищевикладене та відсутність платіжних документів, щодо оплати товару у митного органу наявні сумніви, щодо достовірності заявленого рівня митної вартості товару.

Так, визначена митна вартість товарів ґрунтується на раніше визначеній митній вартості товар, що має схоже призначення, імпортованого за тих же умов поставки, у максимально наближений час з оцінюваним товаром, приблизно за тією ж вагою, оформленого за другорядним методом визначення митної вартості, скоригованої декларантом самостійно та визнаної митним органом: товару №1 - за ЕМД від 17.01.2024 року №24UA24U8 (UA500500/2024/001624) - на рівні 1,00 дол.США/кг, при цьому взято за основу коригування поставку товару «Мандарини свіжі, сорту W.MURCOTT, врожай 2024 року, без первинної упаковки, у пластикових ящиках 2200 шт. на 26 дерев`яних піддонах, вага нетто 20400 кг Торговельна марка: DAS. Виробник: DAS NARENCIYE SERACILIK TARIM URUNLERI TAS.PAZ. ITH.IHR.SAN VE TIC.LTD.STI. Країна виробництва: TR.», для товару №2 - за ЕМД від 22.02.2024 №24UA74U6 (UA408020/2024/009974) - на рівні 1,10 дол.США/кг, при цьому взято за основу коригування поставку товару «Грейпфрути свіжі, в ящиках, не розфасовані для роздрібної торгівлі.».

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що згідно картки відмови (МД 24UA39U2) підставами відмови у прийнятті митної декларації зазначено:

- за ЕМД № 24UA39U2 (UA110130/2024/005039) від 06.03.2024 товари постачаються на підставі зовнішньоекономічного договору від 13.10.2021 №13/10-21, укладеного між ТОВ «ФРУТАЛІЯ» та компанією SUPER FRUIT GIDA ITH. IHR. SAN. VE TIC. LTD. STI. (Туреччина). Інвойс від 24.02.2024 №SF0107 не містить відомостей щодо умов оплати товару. Платіжні документи, що підтверджують факт оплати товару та дозволяють здійснити перевірку числового значення та обчислення митної вартості товару з урахуванням складових митної вартості товару до митного контролю не надано. Крім того, вищезазначений рахунок не містить посилання на контракт в рамках якого він виставлений. Крім того, вищезазначений рахунок не містить відомостей про сортність та якісні характеристики товару, в той час як згідно наданої митної декларації заявлено цитрусові - лимони LAMAS. Наданий до митного контролю сертифікат якості від 24.02.2024 року №24-02/2024-11 також не містить відомості щодо сортності товару. Надана до митного контролю специфікація від 24.02.2024 року №22 при цьому містить відомості щодо сортності товару. В наданій до митного контролю митній декларації країни відправлення від 24.02.2024 року № 24330100EX00043113 наявні умови оплати за товар: mal mukabili (що означає передплата за товар), із зазначенням розміру такої оплати, проте до митного контролю платіжні документи не надавались. Згідно п.3.1 вищезазначеного контракту умовами поставки є FCA - MERSIN. До митного контролю заявлено умови FCA - MERSIN. В наданій до митного оформлення калькуляції собівартості від 24.02.2024 №б/н вказано розрахунок на умовах FCA - MERSIN, де вказано вартість самого товару, вартість коробки, вартість упаковки. Проте не враховано вартість навантаження на транспортний засіб, оскільки цей обов`язок також покладено на продавця відповідно до умов FCA;

- плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, страхові витрати є частиною загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, частини четвертої, десятої статті 58 МК України), Податкового кодексу України (пункту 190.1 статті 190) є обов`язковою для включення до бази оподаткування таких товарів. Вищезазначене дає підстави вважати про можливе неврахування всіх витрат, які передбачені ст.58 МКУ, в повному обсязі та не вірності розрахунку митної вартості. Відповідно розрахунку, декларантом можливо додані не всі здійснені витрати у країні відправлення;

- страхові документи, акти виконаних робіт, договір на перевезення або на транспортно-експедиційне обслуговування, до митного контролю не надано;

- рахунок на оплату транспортних послуг від 24.02.2024 року №008 не містить відомостей щодо вартості видачі документа Т1. Наданий документ довідка щодо транспортних від 26.02.2024 року № 26/02-1 не є бухгалтерським документом, крім того даний документ не містить відомостей в рамках якого договору він наданий, не містить посилань на інші перевізні документи для здійснення ідентифікації, крім того в ньому некоректно вказано вагу брутто/нетто, зазначене ставить під сумнів достовірність даного документа. Враховуючи, що перевізник надає послуги на всій протяжності маршруту, витрати на транспортні послуги можуть бути розподілені до кордону та після безпосередньо перевізником, документально підтверджуватись і піддаватись обчисленню. За зазначеним маршрутом декларантом не надано, платіжні документи, договір на перевезення та ін.., що унеможливлює здійснити перевірку вартості таких послуг. Таким чином зазначено, що в митного органу є всі підстави вважати, що складові не включені до митної вартості.

Визначена відповідачем митна вартість товарів ґрунтується на раніше визначеній митній вартості товар, що має схоже призначення, імпортованого за тих же умов поставки, у максимально наближений час з оцінюваним товаром, приблизно за тією ж вагою, оформленого за другорядним методом визначення митної вартості, скоригованої декларантом самостійно та визнаної митним органом: для товару №1 - за ЕМД від 22.01.2024 року №24UA06U1 (UA500500/2024/002206) - на рівні 1,20 дол.США/кг, при цьому взято за основу коригування поставку товару «Лимони свіжі, сорту LAMAS, без первинної упаковки, у пластикових ящиках 300 шт. на 3 дерев`яних піддонах, вага нетто 2300 кг, врожай 2024 року. Торговельна марка: CELILLER.Виробник: CELILLER TARIM VE GIDA URUNLERI ITH. IHR. NAK. SAN. VE TIC. LTD. STI. Країна виробництва: TR.».

Загальна сума додатково сплаченого позивачем ПДВ 20% з причини прийняття спірних рішень митного органу склала 231109,92 грн..

Не погодившись із рішеннями відповідача про коригування митної вартості товарів, позивач оскаржив такі рішення до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що декларант подав усі наявні документи, які ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору, а недоліки на які посилається Митниця не перешкоджали визначенню митної вартості товарів. Враховуючи наведені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що митний орган не правомірно прийняв рішення про коригування митної вартості товарів.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 52 Митного кодексу України у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

Положеннями частини восьмої статті 52 Митного кодексу України визначено, що у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Згідно зі статтею 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Приписами статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та (або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з частиною шостою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Враховуючи наведені вище норми права, можна дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому, застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.

Як вбачається з матеріалів справі, під час перевірки правильності визначення митної вартості товарів, митний орган дійшов висновку про неможливість застосування методу за ціною договору, оскільки в ході перевірки правильності визначення митної вартості товару виявлені невідповідності та розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару, ціни, що фактично сплачена.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем в спірних рішеннях не зазначено, які саме вартісні показники складових митної вартості товару є непідтвердженими та які відомості про митну вартість товару є неповними. Складені відповідачем документи не містять роз`яснення вимог, виконання яких забезпечило би можливість прийняття митної декларації за заявленим методом визначення митної вартості, а саме: не вказано з посиланням на відповідні норми закону, які відомості про митну вартість підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та в яких документах містяться, а також, які саме вартісні показники складових митної вартості та якими документами мають підтверджуватись за вимогами закону.

Також, при прийнятті оскаржуваних рішень про коригування митної вартості відповідачем не дотримано положень статті 55 МК України та «Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 року за №883/21195), згідно яких прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Верховний Суд розглядаючи судові справи щодо оскарження аналогічних рішень митного органу висловив у своїх постановах наступні правові висновки: «Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів. Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування» (постанова Верховного Суду від 22.04.2019 року у справі №815/6242/17).

У постанові Верховного Суду від 18.12.2020 року у справі №160/5853/19 вказано, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Між тим, у справі, що розглядається, спірні рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містять, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та вмотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Декларантом включено до митної вартості товарів усі необхідні складові, визначено їх числові значення, підтверджено та обґрунтовано документально складові митної вартості товарів - ціну, що підлягала сплаті за товар, та транспортні витрати, а також спростовано обставини, які унеможливлюють, на думку контролюючого органу, застосування основного методу визначення митної вартості товарів.

Митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.

Колегія суддів зазначає, що обов`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом підтверджено також і у висновках Верховного Суду, викладених в постанові від 06.03.2019 року у справі №809/278/17.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів: від 16.02.2024 року №UA110130/2024/000072/1, від 23.02.2024 року №UA110130/2024/000086/1, від 06.03.2024 року №UA110130/2024/000101/1.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті спору, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Стосовно витрат на правничу допомогу, щодо розміру якої не погоджується відповідач, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 05.06.2018 року у справі №904/8308/17 встановлено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно із практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

На виконання частини сьомої статті 139 КАС України в позовній заяві позивачем зазначено, що ним планується понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8500,00 грн..

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача до заяви надано наступні документи:

- копія ордеру на надання правової допомоги;

- копія свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю;

- копія договору про надання правничої допомоги від 16.06.2023 року;

- копія акту прийому-передачі виконаних робіт від 10.04.2025 року;

- копія додатку до договору;

- копія рахунку на оплату від 28.01.2025 року;

- платіжна інструкція від 28.01.2025 року (а.с.14, 16, 143-147 том 1).

Згідно договору №16/01-06/23 про надання професійної правничої допомоги від 16.06.2023 року, укладеним між ТОВ «Фруталія» (клієнт) і Адвокатським об`єднанням «Адвіс» клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання (далі «бере на себе зобов`язання щодо надання правової допомоги. Допомога надається в будь-яких справах/провадженнях спорах (кримінальних, адміністративних, цивільних, господарських тощо), які порушуються (розслідуються, відкриваються, розпочинаються, ведуться тощо) на території України та за її межами відносно Клієнта та/чи Підзахисного, або за його (ix) участю чи ініціативою, у переговорах за участю Клієнта та/чи Підзахисного, при супроводі діяльності Клієнта, за окремими письмовими дорученнями Клієнта та/чи Підзахисного.

акт від 10.04.2025 року приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги.

Згідно акту приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги, адвокатське об`єднання передає, а клієнт приймає надану професійну правничу (правову) допомогу (справа Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адміністративним позовом ТОВ «Фруталія» про визнання протиправними та скасування рішень Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів від 16.02.2024 року №UA110130/2024/000072/1, від 23.02.2024 року №UA110130/2024/000086/1 та від 06.03.2024 року №UA110130/2024/000101/1) в уточнених обсязі, кількості та вартості, вказаних у нижченаведеній таблиці:

- консультація Клієнта щодо обґрунтованості, процедури та перспективи розгляду позовної заяви з урахуванням судової практики та правових висновків Верховного Суду - 1000 грн.;

- підготовка позовної заяви: визначення підстав і предмету позову, доказів на обґрунтування позовних вимог, вираховування розміру судового збору, підготовка додатків до позову, підготовка позову як документу - 4 год. - 5000 грн;

- підготовка відповіді на відзив: визначення підстав і предмету, можливих додаткових доказів на обґрунтування позовних вимог, підготовка відповіді на відзив як документу - 2 год. - 2500 грн.,

усього: 6 год - 8500 грн..

Доводи відповіді на відзив відповідача фактично дублюють позицію позивача, викладену у позовній заяві та не має «можливих додаткових доказів на обґрунтування позовних вимог».

Аналізуючи наведені вище документи як докази надання правової допомоги, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 57 КАС України представником в суді може бути адвокат або законний представник.

Разом з тим, надані документи (договір, рахунок, акт) не містять посилання, яким саме адвокатом буде здійснюватись чи здійснювалась правнича допомога у цій конкретній справі (договір на правову допомогу укладений з Адвокатським об`єднанням «Адвіс» та інші документи складені та підписані керівником Адвокатським об`єднанням «Адвіс»).

Матеріали справи містять два ордери на надання правової допомоги на ім`я Хозяїнова В.В. (додано свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю) та на ім`я Весніна С.О. (свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю не додано).

Наведеними документами не визначено, яким адвокатом та яка саме правова допомога надавалась.

Платіжна інструкція №141 від 28.01.2025 року про сплату 25000 грн. за надання правничої допомоги не відповідає розміру оплати таких послуг, визначеному актом приймання-передачі.

Колегія суддів звертає увагу, що справа №160/2173/24 розглядалася в суді першої інстанції в порядку письмового провадження, будь-яких додаткових доказів або пояснень у сторін судом першої інстанції інстанції не витребовувалось та сторонами не надавалось. Спірні правовідносини у даній справі є зрозумілими та поширеними.

З огляду на вказане, а також заперечення відповідача, апеляційний суд вважає, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим обсягом послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру в порівнянні із складністю справи.

З урахуванням наведеної вище практики Верховного Суду та Європейського Суду, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Будь-які витрати позивача на правничу допомогу, а тим більш, як зазначалось вище, не підтверджені та не обґрунтовані в повному обсязі, не можуть покладатись на іншу сторону.

Таким чином, зважаючи на предмет спору, складність адміністративної справи, яка не є складною та розглянута судом у письмовому провадженні, сталу судову практику щодо аналогічних спорів, апеляційний суд вважає, що витрати на правничу допомогу, які визначені в заяві про стягнення витрат на правничу допомогу та стягнуті судом першої інстанції в розмірі 8500,00 грн., є неспівмірними зі складністю адміністративної справи, обсягом та часом, витраченим на надання правничої допомоги, у зв`язку із чим достатнім та обґрунтованим розміром таких витрат у даній справі є 5000 грн..

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що відповідно до статті 317 КАС України існують підстави для зміни рішення суду першої інстанції в частині розміру витрат на правову допомогу.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року в адміністративній справі №160/21731/24 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року в адміністративній справі №160/21731/24 змінити.

В абзаці третьому резолютивної частини рішення слова та цифри «судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн 00 коп.» замінити словами та цифрами «судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч ) гривень 00 копійок».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя Т.І. Ясенова