Справа № 460/36/26
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2026 року м. Рівне№460/36/26
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом

Національної академії внутрішніх справ
доОСОБА_1
про відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Національної академії внутрішніх справ (далі по тексту позивач) до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у сумі 113 579,51 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач звільнений зі служби в Національній поліції за п.7 ч.1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» - за власним бажанням. Відповідачу було оголошено суму до відшкодування за час навчання у сумі 113 579,51 грн. та надано строк для добровільного відшкодування витрат, пов`язаних із навчанням. Відповідач після звільнення зі служби не звертався до НАВС щодо добровільного відшкодування витрат або укладення договору розстрочення, що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, причини неможливості подання відзиву суду не повідомив. Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Відповідно до статуту Національна академія внутрішніх справ (далі НАВС) є закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання, державної форми власності, що провадить інноваційну освітню діяльність, пов`язану з наданням вищої освіти на різних ступенях вищої освіти за певними спеціальностями.

Наказом ректора НАВС від 19.07.2021 № 126 о/с ОСОБА_1 з 28.08.2021 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання НАВС.

Між НАВС та ОСОБА_1 укладено контракт №21-370 про здобуття освіти, що передбачено наказом МВС від 01.03.2017 № 173 Про затвердження Типової форми Контракту про здобуття освіти у ВНЗ із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Відповідно до Контракту, відповідач проходив в НАВС підготовку за державним замовленням на денній формі навчання здобувача вищої освіти, і зобов`язався після закінчення навчання прибути до місця призначення та приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою.

Пунктом 2.1.1. Контракту НАВС зобов`язаний забезпечити навчання Особи згідно з освітньо-професійною програмою підготовки для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра, та відповідно до п. 2.1.2. Контракту створити умови для теоретичної та практичної підготовки Особи згідно з освітньо-професійною програмою.

Наказом НАВС від 12.04.2024 № 507 відповідачу присуджено ступінь вищої освіти бакалавра та відраховано з НАВС у зв`язку із закінченням навчання.

Наказом ГУ НП в Рівненській області від 03.12.2025 № 378 о/с відповідача звільнено зі служби в Національній поліції, за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» за власним бажанням.

Академію про звільнення ОСОБА_1 повідомлено керівництвом Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області письмово листом.

Відповідно до умов укладених Контрактів, відповідач навчався в Академії на денній формі навчання за рахунок коштів державного бюджету та зобов`язувався після закінчення навчання прибути до місця призначення в строк, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою; у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби з Головного управління Національної поліції в Рівненській області протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати НАВС витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до частини 4 ст. 74 Закону України «Про національну поліцію».

Станом на момент звернення до суду з відповідним позовом відповідач не здійснив оплату за утримання у вищому навчальному закладі.

Відповідно до розрахунку витрат на утримання у вищому навчальному закладі курсанта ОСОБА_1 з 28.08.2021 по 12.04.2024, сума витрат складається з таких складових:

грошове забезпечення 18 239,16 грн.

продовольче забезпечення 53 949,84 грн.

речове забезпечення 17 080,02 грн.

медичне забезпечення 225,74 грн.

комунальних послуг та енергоносії 24 084,75 грн.

Загалом витрат на утримання відповідача 113 579,51 грн.

Таким чином, позивач вважає, що у зв`язку із тим, що відповідачем протягом значного проміжку часу з моменту звільнення добровільно не відшкодовано витрати, понесені університетом на його навчання, позивач звертається до суду із позовною заявою.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Публічно-правовим вважається спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з п.17 ч.1 ст.4 КАС України, публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі №810/2610/16 зазначив, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Саме така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З урахування позиції Верховного Суду дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, є Закон України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII).

За правилами частини третьої статті 47 Закону №580-VIII, призначення на посади курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, здійснюють керівники таких закладів.

За правилами частини четвертої статті 74 Закону №580-VIII, особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2,4частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), зокрема, у разі звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, визначає Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261 (далі Порядок №261).

Порядок №261 визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Відповідно до пункту 2 Порядку №261, Витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Типову форму контракту затверджує МВС.

За правилами пункту 3 Порядку №261, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання (пункт 4 Порядку №261).

Відповідно до пункту 6 Порядку №261, особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів. Примірна форма договору затверджується МВС.

Згідно пункту 5 Порядку №261 після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка.

Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.

Відповідно до пункту 6 Порядку №261, особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів. Примірна форма договору затверджується МВС.

Судом встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області було повідомлено позивача про зобов`язання відшкодувати витрати пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі (повідомлення отримав 01.12.2025).

Листом від 04.12.2025 повідомлено Національну академію внутрішніх справ, про те що лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора сектору «Служба освітньої безпеки» Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, 03.12.2025 було звільнено зі служби в поліції відповідно до частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII за пунктом 7 (за власним бажанням).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до розрахунку витрат на утримання у вищому навчальному закладі ОСОБА_1 з 28.08.2021 по 12.04.2024, сума витрат складається з таких складових:

грошове забезпечення 18 239,16 грн.

продовольче забезпечення 53 949,84 грн.

речове забезпечення 17 080,02 грн.

медичне забезпечення 225,74 грн.

комунальних послуг та енергоносії 24 084,75 грн.

Загалом витрат на утримання відповідача 113 579,51 грн.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки - розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.

Суд враховує, що курсанти, які навчаються у Національній академії внутрішніх справ перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання, є державними (бюджетними).

В матеріалах справи містяться докази, що 15.09.2021, підписуючи контракт про навчання ОСОБА_1 ознайомився та надав згоду, що відповідно до п.2.3.5 Контракту має відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у НАВС, про що додатково був повідомлений підписуючи ознайомлення Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Проте, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі звільнення зі служби з Головного управління Національної поліції в Рівненській області протягом трьох років після закінчення навчання, відповідач на даний час зазначену вище суму коштів в повному обсязі не відшкодував.

Відповідно до п.8 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Станом на час розгляду справи в суді, грошові кошти від відповідача до позивача не надходили, як і будь-які звернення щодо добровільної сплати боргу або способів його сплати (розстрочення суми заборгованості тощо). Доказів зворотного суду не надано і судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що витрати, пов`язані з утриманням відповідача у навчальному закладі у розмірі 113 579,51 підлягають стягненню з відповідача, оскільки факт звільнення відповідача із служби за власним бажанням протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу, підтверджується вище дослідженими доказами та не спростований відповідачем у відповідності до вимог ст. ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут підлягають задоволенню.

З приводу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду даної справи свідки судом не залучались та судові експертизи не призначались, судові витрати понесені позивачем з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі, у розмірі 113 579,51 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 10 лютого 2026 року.

Учасники справи:

Позивач: Національна академія внутрішніх справ (пл. Солом`янська, 1,м. Київ,03035, ідентифікаційний код 08751177)

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

Суддя В.В. Щербаков