Справа № 990/600/25
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2026-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 січня 2026 року

м. Київ

справа № 990/600/25

адміністративне провадження № П/990/600/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді: Яковенка М. М.,

суддів: Васильєва І. А., Ханова Р. Ф., Юрченко В. П., Шишов О. О.,

за участю:

секретаря судового засідання Бугаєнко Н. В.,

представника позивача Негода К. О.,

представника відповідача Мовіле О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника позивача ОСОБА_1 про залучення третіх осіб та про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України про визнання протиправним та скасування в частині Указу Президента України,

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2025 року представник позивача ОСОБА_1. звернулася до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Президента України Зеленського В. О., в якому просила визнати протиправним та скасувати Указ Президента України № 417/2025 від 22 червня 2025 року про введення в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22 червня 2025 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» в частині введення в дію персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) - позиція 13 у Додатку 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22 червня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 25 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні.

Водночас у вказаному адміністративному позові представником позивача заявлено клопотання про залучення до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Раду національної безпеки і оборони України та Службу безпеки України.

В обґрунтування цього клопотання представник позивача зазначає, що необхідність залучення до участі у справі третіх осіб пов`язано з тим, що рішення у даній справі може вплинути на права, свободи та інтереси Ради національної безпеки і оборони України та Служби безпеки України в частині встановлених судом обставин.

Зазначає, що як вбачається з рішення про санкції, воно прийнято на підставі пропозицій Служби безпеки України. Отже, ініціатором застосованих персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) щодо позивача виступала Служба безпеки України, а Рада національної безпеки і оборони України, в свою чергу, підтримала внесені пропозиції та прийняла відповідне Рішення.

Представник позивача вважає, що враховуючи зміст спірних правовідносин, існують правові підстави для залучення Служби безпеки України та Ради національної безпеки і оборони України до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

У судовому засіданні представник позивача підтримала подане клопотання.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти поданого представником позивача клопотання.

Розглянувши клопотання позивача про залучення третіх осіб, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Згідно з частиною четвертою статті 49 КАС України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі (частина п`ята статті 49 КАС України).

Предметом позову у справі, що розглядається, є Указ Президента України № 417/2025 від 22 червня 2025 року про введення в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22 червня 2025 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» в частині введення в дію персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) - позиція 13 у Додатку 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22 червня 2025 року.

Необхідність залучення до участі у справі Служби безпеки України та Ради національної безпеки і оборони України як третіх осіб пов`язана з тим, що рішення Ради національної безпеки і оборони України про застосування, зокрема, до позивача санкцій відповідно до Закону України «Про санкції» прийнято на основі пропозицій/подання Служби безпеки України. Указом № 417/2025 ці санкції введено в дію.

Відповідно до частини першої та третьої статті 5 Закону України «Про санкції» пропозиції щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій виносяться на розгляд Ради національної безпеки та оборони України Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України, Національним банком України, Службою безпеки України.

Рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо окремих іноземних юридичних осіб, юридичних осіб, які знаходяться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність (персональні санкції), передбачених пунктами 1-21, 23-25 частини першої статті 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання.

Зважаючи на законодавчо встановлений механізм застосування санкцій і взаємопов`язаність спірного Указу з діями і рішеннями Ради національної безпеки і оборони України та Служби безпеки України, розгляд цієї справи безвідносно до обставин і їхнього документального підтвердження, за яких ухвалювалося рішення Ради національної безпеки і оборони України (введене в дію Указом № 417/2025) буде неповним. З`ясування цих обставин опосередковано передбачатиме правове оцінювання дій/рішень Ради національної безпеки і оборони України та Служби безпеки України у контексті підстав позову, а тому судове рішення за наслідками розгляду цієї справи може мати правові наслідки для зазначених суб`єктів.

З огляду на вказані норми, предмет судового оскарження, клопотання про залучення до участі у справі Служби безпеки України та Ради національної безпеки і оборони України як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, підлягає задоволенню, оскільки існує обґрунтоване припущення, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки вказаних осіб, зокрема у частині застосування, продовження й внесення інших змін до рішень про застосування обмежувальних заходів (санкцій) до позивача у майбутньому.

Крім того, Судом встановлено, що разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про витребування доказів, а саме: у Ради національної безпеки і оборони України та Служби безпеки України наявні у їх розродженні матеріали (документи), що стали підставою для прийняття рішення про застосування санкцій щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ).

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що представник позивача зверталася з адвокатськими запитами до Президента України, Ради національної безпеки і оборони України та Служби безпеки України щодо отримання копій документів, які стали підставою застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ).

У відповідь на вказані адвокатські запити зазначені суб`єкти відмовили в наданні запитуваних документів, мотивуючи це тим, що зокрема, вони містять інформацію з обмеженим доступом.

Тож, у зв`язку з неотриманням вищезазначених документів та неможливістю самостійно отримати такі документи, які мають важливе значення для вирішення справи, представником позивача заявлено клопотання про їх витребування судом.

Заслухавши думку представників сторін з приводу вище зазначеного клопотання, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з частинами першою, другою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно з частиною першою статті 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частин третьої, шостої-восьмої статті 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

На підставі наведених положень процесуального закону, а також беручи до уваги предмет спору, характер спірних правовідносин, аргументи позивача, якими він доводить обґрунтованість позовних вимог, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи і з`ясування всіх обставин, які підлягають встановленню, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про витребування доказів потрібно задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 79, 248, 256, 266 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 про залучення третіх осіб до участі у справі та про витребування доказів задовольнити.

Залучити Раду національної безпеки і оборони України та Службу безпеки України до участі у справі як третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Встановити Раді національної безпеки і оборони України та Службі безпеки України п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання до суду пояснень й доданих до них доказів щодо позову та документів, які підтверджують надіслання (надання) пояснень іншим учасникам справи.

Витребувати у Ради національної безпеки і оборони України та Служби безпеки України наявні у їх розродженні матеріали (документи), що стали підставою для прийняття рішення про санкцій щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ).

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали, а Раді національної безпеки і оборони України та Службі безпеки України, крім цієї ухвали, також надіслати копію позовної заяви й доданих до неї документів.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М. М. Яковенко

Судді: І. А. Васильєва

Р. Ф. Ханова

В. П. Юрченко

О. О. Шишов