Справа № 160/31739/25
Суддя: Чапала Г. В.
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/204/28/26
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

09 лютого 2026 року м. Дніпро

Суддя Чечелівського районного суду м. Дніпра Чапала Г.В. розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

04 листопада 2025 року ОСОБА_1 за допомогою системи «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо направлення звернення до органів Національної поліції України щодо доставлення ОСОБА_1 до обласного, районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та зобов`язати посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 направити до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено її до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 10 грудня 2025 року.

Згодом, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року вказану адміністративну справу направлено за підсудністю до Чечелівського районного суду м. Дніпра.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 лютого 2026 року справу розподілено у провадження судді Чапали Г.В.

06 лютого 2026 року за допомогою системи «Електронний суд» позивачем направлено на адресу суду заяву про відмову від позову, у якій він просив закрити провадження по справі, та повернути сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн.

При вирішенні по суті зазначеної заяви суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері медіа, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників суб`єктів у сфері медіа, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні, або особами без громадянства; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; адміністративні справи за позовними заявами територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу тимчасового обмеження громадян України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.

Приписами ч. 2 ст. 20 КАС України визначено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою та третьою цієї статті.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо направлення звернення до органів Національної поліції України щодо доставлення ОСОБА_1 до обласного, районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та зобов`язати посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 направити до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення. Будь-яких дій або рішень з приводу притягнення до адміністративної відповідальності або розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивач не оскаржує.

Отже суд дійшов висновку, що дана справа не підсудна Чечелівському районному суду міста Дніпра, як адміністративному суду, оскільки позивачем у даному випадку оскаржуються дії суб`єкта владних повноважень які не стосуються притягнення позивача до адміністративної відповідальності. У той же час враховуючи зміст положень частини 2 статті 30 КАС України, а також подання позивачем заяви про відмову від позову, зважаючи що передача даної справи в порядку статті 29 КАС України за даних конкретних обставин фактично може стати проявом надмірного формалізму, суд вважає за необхідне прийняти справу до свого провадження та розглянути заяву ОСОБА_1 про відмову від позову по суті.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, застосовуючи релевантні норми процесуального права, що регулюють це питання, суд дійшов висновку про задоволення цієї заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Згідно з ч.1 ст. 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.

Частиною 1 статті 189 КАС України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За змістом приписів ч. 3 ст. 189 КАС України про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

Наведена норма ч.3 ст. 189 КАС України кореспондує приписам п. 2 ч.1 ст. 238 КАС України, згідно з якою суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Частиною 2 статті 238 КАС України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

За змістом приписів ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відмова від позову у даному випадку не суперечить вимогам закону, не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, позивачу відомі передбачені чинним процесуальним законодавством наслідки прийняття судом відмови від адміністративного позову та закриття провадження у справі, суд вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_1 від позову в адміністративній справі №204/969/26 та закрити провадження у цій справі.

Щодо клопотання позивача в частині повернення сплаченого судового збору, суд зазначає наступне.

Питання щодо повернення судового збору врегульовані ст. 132 КАС України та ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Частиною 2 статті 132 КАС України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, статтею 140 КАС України встановлено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 КАС України у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З урахуванням зазначеного, оскільки в даному випадку провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відмовою позивача від позову, то відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір позивачеві не повертається.

Будь-яких пояснень із відповідними доказами відносно того, що позивач відмовляється від позовної заяви, оскільки відповідачем задоволені його вимоги після подання позовної заяви, позивачем не надано, відтак, суд дійшов висновку й про відсутність підстав для повернення позивачеві сплаченого ним судового збору на підставі ст. 140 КАС України.

Також суд звертає увагу, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року справу №160/31739/25 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 КАС України, відтак, розгляд цієї справи по суті розпочався з 10 грудня 2025 року, про що також було прямо зазначено в ухвалі суду.

Отже, зважаючи на те, що із заявою про закриття провадження у справі позивач звернувся до суду саме 06 лютого 2026 року, що підтверджується відомостями системи «Електронний суд», то така заява подана вже після початку розгляду справи №160/31739/25 по суті, тому також відсутні підстави для повернення позивачеві і п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до приписів ч. 1 ст. 142 КАС України.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині повернення сплаченого ним судового збору.

З огляду на наведене у сукупності, заява ОСОБА_1 про прийняття відмови від позову та повернення судового збору в адміністративній справі №160/31739/25 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 47, 142, 189, 238, 243, 248, 262, 263 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Прийняти адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії до свого провадження.

Заяву ОСОБА_1 про прийняття відмови від позову та повернення судового збору задовольнити частково.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову в адміністративній справі №160/31739/25 за його позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Провадження в адміністративній справі №160/31739/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав відповідно до приписів ч. 2 ст. 239 КАС України не допускається.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині повернення судового збору відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в частині щодо закриття провадження у справі та щодо відмови у відшкодуванні частини судових витрат до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя