Справа № 280/223/26
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 лютого 2026 року Справа № 280/223/26
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Львівської митниці про залишення позовної заяви без розгляду по справі за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БІМАРКЕТ»

до Львівської митниці

про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови в прийнятті митної декларації,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БІМАРКЕТ» (далі позивач) до Львівської митниці (далі відповідач) , в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару №UA209000/2025/900343/2 від 03.06.2025, прийняте Львівською митницею;

визнати протиправною та скасувати картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2025/000849 від 03.06.2025, прийняту Львівською митницею.

Ухвалою судді від 19.01.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

04.02.2026 відповідачем разом із відзивом на позовну заяву заявлене клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування зазначено, що позивачем пропущено строк, оскільки позовна заява подана із протермінуванням встановленого ст. 122 КАС України шестимісячного строку (дата документу (дата формування позовної заяви в електронному суді) - 12.01.2026).

Позивач у поданій заяві від 10.02.2026 заперечив проти вказаного клопотання. Зазначив, що ним обґрунтовано пропущення строку звернення до суду у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду, а саме , що ТОВ позивач територіально знаходиться та зареєстрований у м.Запоріжжя, яке є прифронтовим містом та зазнає масованих ракетних обстрілів з сторони Російської Федерації. Військова ситуація, фактична зміна побуту та адаптації бізнесу, постійні повітряні тривоги, часта і тривала відсутність електроенергії та Інтернету, порушення логістики - все це не давало і не дає можливості працювати підприємству нормально. Будівля офісу підприємства також страждає від таких обстрілів (знаходиться в Шевченківському районі міста Запоріжжя), вибуховими хвилями вже вибивало вікна. Працювати в таких умовах є дуже важко. Все більше і більше працівників підприємства виїжджає зі своїми сім`ями закордон, для перебування у безпеці, та збереження свого життя. Також, термін спливу строку звернення до суду є незначним (3 дні). Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року N 309 затверджено ПЕРЕЛІК територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, до якого включена з 01.02.2023 року Запорізька міська територіальна громада. Так, введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Крім того, Позивач під час митного оформлення скористався передбаченим частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України правом випуску товарів у вільний обіг, перерахувавши забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом. Спір є майновим і сплачена позивачем фінансова гарантія реалізувалась (зарахувалась як ПДВ до Державного бюджету України) лише на наступний день після спливу 90 календарних днів з дня випуску у обіг товарів, а саме: 01 вересня 2025 року, згідно МД № 2525UA62U2 від 03.06.2025. Таким чином, днем, коли було порушено майнові права ТОВ «Торговий дім «Бімаркет», є день списання фінансової гарантії до Державного бюджету України, що стало початком перебігу строку звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись із викладеними відповідачем доводами щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду, суд, при вирішенні питання щодо порушення строку звернення до суду, враховує наступне.

Частина 1 ст.118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строку звернення до адміністративного суду має на меті полегшення надання учасниками адміністративного процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних правовідносин. Іншими словами, обмеження строку реалізації права на судовий захист покликане передусім дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності митних органів, їх посадових осіб та інших працівників і відповідальність за них врегульований Главою 4 Митного кодексу України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 24 Митного кодексу України предметом оскарження є рішення - окремі акти, якими митні органи або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань державної митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні.

Частиною 1 статті 29 Митного кодексу України передбачено, що рішення, дії або бездіяльність митних органів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.

Системний аналіз норм митного та податкового законодавства України дає суду підстави для висновку про те, що спеціального строку для звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження рішення про коригування митної вартості товарів, відмінного від загальних строків, визначених статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, законодавцем не передбачено.

Отже, законодавцем для оскарження рішення про коригування митної вартості товарів встановлено загальний строк для звернення до адміністративного суду, передбачений положеннями статті 122 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.02.2021 (справа №826/11843/16), від 18.02.2021 (справа №826/14826/16).

Отже, термін на оскарження рішення про коригування митної вартості товарів:

№UA209000/2025/900343/2 від 03.06.2025 - кінцевий строк на оскарження 03.12.2025.

Позивач звернувся із вказаним позовом до адміністративного суду 10.01.2026 (дата формування позовної заяви в електронному суді), тобто з пропуском шестимісячного строку, встановленого ст. 122 КАС України.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Судом досліджено заяву позивача про поновлення строку звернення до суду подану разом із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначено, що позивач територіально знаходиться та зареєстрований у м. Запоріжжі, яке є прифронтовим містом та зазнає масованих ракетних обстрілів з сторони Російської Федерації. Військова ситуація, фактична зміна побуту та адаптації бізнесу, постійні повітряні тривоги, часта і тривала відсутність електроенергії та Інтернету (які почастішали в останній період), порушення логістики - все це не давало і не дає можливості працювати підприємству нормально. Будівля офісу підприємства також страждає від таких обстрілів (знаходиться в Шевченківському районі міста Запоріжжя), вибуховими хвилями вже вибивало вікна. Працювати в таких умовах є дуже важко. Все більше і більше працівників підприємства виїжджає зі своїми сім`ями закордон, для перебування у безпеці, та збереження свого життя. Також, термін спливу строку звернення до суду є незначним. Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, до якого включена Запорізька міська територіальна громада. Так, введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Крім того, Позивач під час митного оформлення скористався передбаченим частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України правом випуску товарів у вільний обіг, перерахувавши забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом. Спір є майновим і сплачена позивачем фінансова гарантія реалізувалась (зарахувалась як ПДВ до Державного бюджету України) лише на наступний день після спливу 90 календарних днів з дня випуску у обіг товарів, а саме: 01 вересня 2025 року, згідно МД №25UA62U2 від 03.06.2025. Таким чином, днем, коли було порушено майнові права ТОВ «Торговий дім «Бімаркет», є день списання фінансової гарантії до Державного бюджету України, що стало початком перебігу строку звернення до суду.

Суд зазначає, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Так, Європейський суд з прав людини, в рішенні «Іліан проти Туреччини», зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Статтею 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадках, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд вирішуючи питання поважності причин пропуску строку звернення до суду, звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 вказала: "...правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду".

Таким чином, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Отже, незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У зв`язку з введенням воєнного стану введено тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

В подальшому аналогічними Указами Президента України правовий режим військового стану продовжено.

Суд дійшов висновку, що запровадження військового стану є об`єктивною обставиною, яка створювала обмеження при зверненні до суду у вказаному випадку.

Крім цього, Верховний суд у постанові від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22 зазначив, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначений підхід неодноразово був застосований Верховним Судом, зокрема у постановах від 21 травня 2021 року у справі № 1.380.2019.006107, від 22 липня 2021 року у справі № 340/141/21, від 16 вересня 2021 року у справі № 240/10995/20 та від 12 вересня 2022 року у справі №120/16601/21-а.

02.03.2022 Рада суддів України опублікувала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, зокрема, щодо можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

У п.6 зазначених вище рекомендацій Ради суддів України від 02.03.2022 рекомендовано судам виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Дослідивши зміст заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, суд приймає до уваги незначний строк пропуску строку звернення до суду, діючий воєнний стан та обставини, які виникли через ведення активних бойових дій, що є поважними обставинами, які позбавили позивача своєчасного звернення до суду, у зв`язку з чим з метою забезпечення доступу позивача до правосуддя вважає за необхідне поновити строк звернення до суду із позовними вимогами у відповідній частині.

З врахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду слід відмовити.

Керуючись ст.120, 122, 241, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Львівської митниці про залишення позову без розгляду відмовити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити позивачу строк звернення до суду у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БІМАРКЕТ» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови в прийнятті митної декларації.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.В. Стрельнікова