Справа № 140/16460/25
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року ЛуцькСправа № 140/16460/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Блищук П.В. відносно виконання виконавчого листа №140/8295/25, виданого 26.11.2025 Волинським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДПС у Рівненській області податковий борг в розмірі 35994 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яності чотири) гривні 42 копійки; визнання неправомірною та скасування постанови, винесеної 10.12.2025 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Блищук П.В. про відкриття виконавчого провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.12.2025 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Блищук Поліною Володимирівною, розглянуто заяву стягувача про примусове виконання Виконавчого листа №140/8295/25 виданого 26.11.2025. На підставі даної заяви, державним виконавцем винесено постанови: про відкриття виконавчого провадження від 10.12.2025; про арешт коштів боржника від 10.12.2025; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.12.2025.

Позивач вважає, що державний виконавець протиправно та незаконно виніс постанову від 10.12.2025 про арешт коштів боржника по виконавчому провадженню №79784477, оскільки Волинський окружний адміністративний суд 20.11.2025 виніс ухвалу про відстрочення виконання судового рішення, яким ухвалив задовільнити заяву про відстрочення виконання судового рішення частково, та відстрочив виконання судового рішення до 20.03.2025 у справі №140/8295/25. Відтак, в даному випадку термін для примусового виконання рішення суду ще не настав, тому відсутні будь які підстави для винесення постанов про накладення арештів.

На підставі викладеного, посилаючись на те, що під час прийняття оскаржуваної постанови, державний виконавець не діяв у спосіб та в порядку, що встановлені Законом України «Про виконавче провадження», позивач звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення виявлених недоліків шляхом надання суду нової редакції позовної заяви із уточненим суб`єктним складом учасників справи та/або змістом позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

08.01.2026 позивачем до суду подано нову редакцію позовної заяви, в якій ОСОБА_1 позовні вимоги заявлені до Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України наступного змісту:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Блищук П.В. відносно виконання виконавчого листа №140/8295/25, виданого 26.11.2025 Волинським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДПС у Рівненській області податковий борг в розмірі 35994 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яності чотири) гривні 42 копійки;

- визнати неправомірною та скасувати постанову, винесену 10.12.2025 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Блищук П.В. про відкриття виконавчого провадження АСВП 79784477;

- визнати неправомірною та скасувати постанову, винесену 10.12.2025 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Блищук П.В. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №79784477;

- визнати неправомірною та скасувати постанову, винесену 10.12.2025 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Блищук П.В. про розмір мінімальних витрат у виконавчому провадженні №79784477.

У зв`язку з уточненими позовними вимогами, ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 14.01.2026 продовжено процесуальний строк, встановлений ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків позовної заяви - на 5 днів з дня отримання копії ухвали про продовження строку залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду доказів сплати судового збору та доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

19.01.2026 позивачем подано нову редакцію позовної заяви, в якій ОСОБА_1 просить визнати неправомірною та скасувати постанову винесену 10.12.2025 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Блищук П.В. про арешт коштів боржника по виконавчому провадженню №79784477.

В поданому до суду відзиві, представник Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не погоджується з вказаною позовною заявою, вважає останню безпідставною, та такою, що не грунтується на нормах чинного законодавства та не відповідає фактичним обставинам справи.

Суд, дослідивши письмові докази та пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, встановив такі обставини.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 №140/8295/25 позов задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_1 до бюджету податковий борг в розмірі 35994 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яності чотири) гривні 42 копійки з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.11.2025 №140/8295/25 задоволено заяву ОСОБА_1 від 11.11.2025 та відстрочено виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 у справі №140/8295/25 за позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 35994,42 грн терміном на чотири місяці з дня постановлення ухвали, а саме з 20.11.2025 до 20.03.2026 включно.

10.12.2025 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Блищук Поліною Володимирівною, розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого листа №140/8295/25, виданого 26.11.2025, винесено постанови: про відкриття виконавчого провадження від 10.12.2025; про арешт коштів боржника від 10.12.2025; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.12.2025

Головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Блищук Поліною Володимирівною, при примусовому виконанні виконавчого листа №140/8295/25, виданого 26.11.2025 (ВП №79784477) була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.01.2026, згідно з якою, виконавчий лист №140/8295/25, виданий 26.11.2025, повернуто стягувачу відповідно до п. 8 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач, вважаючи протиправною оскаржувану постанову, винесену 10.12.2025 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Блищук П.В. про арешт коштів боржника по виконавчому провадженню №79784477 у зв`язку з невиконанням рішення суду №140/8295/25, звернулася до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Надаючи оцінку доводам позивача про відсутність правових підстав для відкриття виконавчого провадження, винесення оскаржуваних постанов, суд звертає увагу на таке.

Частиною першою статті 33 Закону №1404-VIII передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Право на подання заяви про відстрочення виконання рішення суду передбачене статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.06.2019 у справі №916/190/18 навела висновки про те, що розстрочення - це виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення. Водночас розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідним договором є незмінною.

Питання щодо відкриття виконавчого провадження у разі відстрочення виконання судового рішення було предметом дослідження Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи №804/1217/18.

Так, у постанові від 30.09.2020 в межах згаданої справи суд касаційної інстанції виснував, що відкриття виконавчого провадження в силу статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» здійснюється на підставі виконавчого документа, строк на подання якого відповідно до приписів статті 12 цього ж закону встановлений для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Водночас, відстрочка надана судом складає зміст виконавчого документа, та не є ні вимогою, недоліком чи невідповідністю, у разі наявності яких державний виконавець може повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, а є виключним процесуальним інструментом, який застосовується судом (як безпосередньо в рішенні суду, так й окремою ухвалою в процесі виконання рішення) у виконавчому документі за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Натомість приписами пункту 8 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» чітко визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу у разі, якщо відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася. При цьому, наведена норма не містить конкретного визначення на якій стадії виконавчого провадження (перед відкриттям виконавчого провадження чи під час його проведення) державному виконавцю її слід застосовувати.

Водночас, пункт 6 частини першої статті 34 Закону зобов`язує державного виконавця зупинити виконавче провадження у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення. Вказана норма застосовується у разі надходження до державного виконавця судового рішення про відстрочку виконання рішення саме після відкриття виконавчого провадження.

З аналізу вищенаведених приписів чинного законодавства слід дійти висновку, що у разі наявності у судовому рішенні відстрочки виконання судового рішення, виконавче провадження не відкривається та виконавчі дії не проводяться, оскільки момент їх здійснення відстрочений на визначений судом строк і відповідно їх нездійснення є правомірним.

Повертаючись до обставин справи, що розглядається, судом встановлено, що ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.11.2025 у справі №140/8295/25 відстрочено виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 у справі № 140/8295/25 терміном на чотири місяці з дня постановлення ухвали, а саме з 20.11.2025 до 20.03.2026 включно.

Таким чином, з урахуванням висновків Верховного Суду у справі №804/1217/18 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 у справі №140/8295/25 повинно виконуватись державним виконавцем після завершення строку, на який була надана судом відстрочка (до 20.03.2026 включно), та який станом на 10.12.2025 не настав, що свідчить про відсутність підстав для відкриття виконавчого провадження.

Зважаючи на відсутність правових підстав для відкриття виконавчого провадження №79784477, а також відсутність правових підстав для винесення спірної постанови від 10.12.2025 про арешт коштів боржника, суд вважає належним і достатнім способом захисту порушеного інтересу позивача саме скасування зазначеної постанови.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування постанови про арешт коштів боржника, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн, сплачений згідно з квитанцією від 23.12.2025.

Керуючись статтями 77, 139, 241, 243-246, 255, 271, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (43006, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 27а, ) про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 10.12.2025 ВП№79784477 про арешт коштів боржника, винесену головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Блищук Поліною Володимирівною.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Суддя О.А. Лозовський