Справа № 160/32576/25
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
13.11.2025 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з вимогами:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які полягають у не зарахуванні мені, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV, періодів роботи з 14.07.1999 року по 31.03.2025 року на посадах респіраторника, виконуючого обов`язки командира, помічника командира та командира відділення у підрозділах гірничорятувальних частин згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 07.05.1997р;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 07.05.1997р., з дня звернення, з 02 травня 2025 року, мені, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058- ІV, періоди роботи з 14.07.1999 року по 31.03.2025 року на посадах респіраторника, виконуючого обов`язки командира, помічника командира та командира відділення у підрозділах гірничорятувальних частин згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 07.05.1997р., а саме:
з 14.07.1999 року по 31.10.2001 року респіраторник оперативного взводу Тернівського воєнізованого гірничорятувального загону;
з 01.11.2001 рок по 20.01.2003 року респіраторник 4-го взводу Криворізького воєнізованого гірничорятувального загону штабу ВГРЧ Південного регіону ДВГРС ;
з 21.01.2003 року по 19.03.2003 року виконуючий обов`язки командира відділення 4-го взводу Криворізького воєнізованого гірничорятувального загону штабу ВГРЧ Південного регіону ДВГРС;
з 01.04.2003 року по 12.06.2003 року респіраторник 3-го взводу Криворізького воєнізованого гірничорятувального загону штабу ВГРЧ Південного регіону ДВГРС ;
13.06.2003 року по 02.02.2004 року виконуючий обов`язки командира відділення 3-го взводу Криворізького воєнізованого гірничорятувального загону штабу ВГРЧ Південного регіону ДВГРС;
з 03.02.2004 року по 31.08.2005 року командир відділення 3-го взводу КСВГРЗ Південного регіонального спеціального (воєнізованого) аварійно-рятувального загону;
з 01.09.2005 року по 29.12.2005 року респіраторник 3-го взводу КСВГРЗ Південного регіонального спеціального (воєнізованого) аварійно-рятувального загону;
з 30.12.2005 року по 19.01.2012р. респіраторник 3-го взводу на контрактній основі Криворізького воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону, з 20.01,2012року по 31.05.2012 року респіраторник 3-го взводу на контрактній основі Криворізького спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Міністерства надзвичайних ситуацій України;
з 01.06.2012 року по 30.06.2012 року виконуючий обов`язки командира відділення 3-го взводу на контрактній основі Криворізького спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Міністерства надзвичайних ситуацій України;
з 01.07.2012 року по 21.05.2013 року командир відділення 3-го взводу на контрактній основі Криворізького спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно- рятувального) загону Міністерства надзвичайних ситуацій України;
з 22.05.2013 року по 01.08.2015 року командир відділення 3-го взводу на контрактній основі Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій;
з 02.08.2015 року по 30.09.2015 року респіраторник 3-го взводу на контрактній основі
Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону
Державної служби України з надзвичайних ситуацій;
з 01.10.2015 року по 09.02.2016 року командир відділення 3-го взводу на контрактній основі Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій ;
з 10.02.2016 року по 30.04.2016 року респіраторник 3-го взводу на контрактній основі Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій;
з 01.05.2016 року по 28.02.2022 року командир відділення 3-го взводу на контрактній основі Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій;
з 01.03.2022 року по 09.05.2022 року помічник командира 2-го взводу на контрактній основі Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій;
з 10.05.2022 року по 12.02.2024 року командир відділення 3-го взводу на контрактній основі Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій;
з 13.02.2024 року по 25.09.2024 року респіраторник 3-го взводу на контрактній основі Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій;
з 26.09.2024 року по 31.03.2025 року помічник командира 3-го взводу на контрактній основі Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувальнго) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду Україні в Дніпропетровській області повторно розглянути мою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , заяву від 02 травня 2025 року за реєстровим №2193 про призначення пенсії за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV та відповідно до вимог частини 5 статті 45 цього Закону, з урахуванням на день звернення, з 02 травня 2025 року, до пільгового стажу періодів роботи з 14.07.1999 року по 31.03.2025 року, згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 07.05.1997р.
В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах ( включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років віднесено посаду машиніста шихтоподачі у доменному виробництві, стаж за яким має позивач. При цьому атестація робочих місць приписами ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Постановою №202 не передбачена. Позивачем разом з заявою про призначення пенсії було надано трудову книжку, що містить належні записи про наявний стаж роботи за Постановою №202. Відтак, позивачем було в повному обсязі надано документи на підтвердження права на призначення пенсії незалежно від віку, а отже рішення про відмову в призначенні пенсії порушує його соціальні права та є протиправним.
Цією ж ухвалою відповідачам надано п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву.
Копію ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами адміністративної справи отримано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 18.11.2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд», про що свідчить наявна у матеріалах справи довідка про доставку електронного листа.
Відповідачем відзиву проти позову не було надано. З клопотаннями, заявами, поясненнями відповідач до суду не звертався.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 02 травня 2025 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Постанови КМУ № 202 від 31.03.1994 року.
Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.05.2025р. № 90 вмотивоване тим, що заявник не досяг необхідного пенсійного віку, не має пільгового стажу роботи та зазначено наступний розрахунок стажу:

«Вік заявника 45 років 9 місяців 10 днів.

На підставі наданих документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, підсумок по страховому стажу заявника на момент звернення склав: 49 років 4 місяці 23 дні ( в тому числі додатково за 19 повних років за стаж на підземних роботах.

Стаж, що дає право на зниження ПВ: Робота за списком № 1 складає 19 років 5 місяців 18 днів, а саме:

-період з 14.07.1999 по 24.07.1999 та 04.02.2000 по 29.12.2005 згідно архівної довідки №Т-1313-В/25-02 від 24.07.2024 підтверджено рішенням комісії № 2 від 23.09.2024 як робота СП1, оскільки рішенням не підтверджено факт роботи на умовах п. 3 ст. 114;

-період роботи згідно довідки №01/2-52 від 18.06.2024 зараховано з 30.12.2005 по 30.06.2021, як робота за списком № 1 оскільки в довідці відсутнє посилання на п. 3 статті 114, в індивідуальних відомостях про застраховану особу спецстаж зазначений, як робота за Списком №1;

-період з 01.07.2021 по 31.03.2025 оскільки відсутня пільгова довідка.

Не можливо призначити пенсію оскільки пільговий стаж є недостатнім для призначення пенсії. Має право на зниження пенсійного віку на 10 років, матиме право на пенсійну виплату після досягнення 50 років з 23.07.2029 року».

Не погоджуючись з відомою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Відповідно до ст. 1 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з ч.1ст.24 Закону №1058-IVстраховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Наведене кореспондується положенням ч.2 ст.24 Закону №1058-IV, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також:

а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;

в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби;

д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;

При призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено порядок та умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідні положення містить і стаття 13 Закону «Про пенсійне забезпечення».

Так, згідно із ч.1 ст.13 Закону №1788 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України також визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Так, згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами пункту 20 вказаного Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Позивачем до матеріалів справи надано копію трудової книжки серії НОМЕР_3 , дата заповнення 07.05.1997р., що містить наступні записи стосовно спірних періодів роботи:

-14.07.1999 прийнятий респірторником до оперативного взводу Тернівського воєнізованого гірничорятувального загону. Наказ №92-к від 13.07.199р.;

-Тернівський ВГРЗ ліквідований з 01.11.2001 року з передбачає структурних одиниць до Криворізького ВГРЗ ДСНС України. Наказ № 178 від 24.10.2001р.;

-МНС України Криворізький воєнізований гірничорятувальний загін;

-01.11.2001 переведений в 4 взвод на посаду распіраторника. Наказ № 326к від 01.11.2001р.;

-21.01.2003 призначений виконуючим обов`язки командира відділення 4го взводу. Наказ №22к від 21.01.2003р.;

-20.03.2003 в зв`язку з реорганізацією структури Криворізького ВТРЗ 4 взводу перейменовано в 3 взвод. Наказ № 28 від 12.03.2003р.;

-01.04.2003 переведений на посаду распіраторника 3 взводу. Наказ № 92к від 20.03.2006р.;

-13.06.2003 призначений на посаду в.о. командира відділення 3-го взводу. Наказ №190к від 13.06.2003р.;

-02.02.2004 звільнений по переведенню в Південний регіональний СВАГЗ п. 5 ст. 36 КЗпП України. Наказ № 28к від 02.02.2004р.;

-Південний регіональний спеціальний ( воєнізований) аварійно рятувальний загін;

-03.02.2004 прийнятий по переводу з Криворізького ВГРЗ командиром відділення 3 го взводу КСВГРЗ. Наказ №1к від 03.02.2004р.;

-01.09.2005 переведений респіраторником 3-го взводу КСВГРЗ. Наказ № 369к від 01.09.2005р.;

-29.12.2005 звільнений з посади распіраторника по переведенню в Криворізький ВТРЗ п. 5 ст. 36 КЗпП України. Наказ №565к від 29.12.2005р.;

-Криворізький воєнізований гірничорятувальний ( аварійно рятувальний ) загін;

-30.12.2005 прийнятий по переведенню з Південного РСВАРЗ на посаду распіраторника в 3 взвод на контрактній основі. Наказ №1к від 30.12.2005р.;

-за результатами атестації робочих місць по даній професії, посаді підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1. Наказ № 54 від 31.03.2009р.;

-Криворізький спеціальний воєнізований гірничорятувальний ( аварійно рятувальний ) загін Міністерства надзвичайних ситуацій України. Назву змінено з 20.01.2012р. Наказ МНС України № 15 від 12.01.2012р.;

-за результатами атестації робочих місць по даній професії, посаді підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1. Наказ № 65 від 29.02.2012р.;

-01.06.2012 переведений виконуючим обов`язки командира відділення цього ж взводу на контрактній основі. Наказ №71к від 01.06.2012р.;

-01.07.2012 затверджений на посаді командира відділення 3-го взводу на контрактній основі. Наказ № 84к від 27.06.2012р.;

-Державний воєнізований гірничорятувальний ( аварійно рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Назву змінено з 22.05.2012. Наказ № 1 від 21.05.2013р.;

-02.08.2015 переведено респіраторником Третього взводу на контрактній основі. Наказ № 154к від 31.07.2015р.;

-01.10.2015 переведено на посаду командира відділення Третього взводу на контрактній основі. Наказ №200к від 30.09.20115р.;

-10.02.2016 переведено респіраторником Третього взводу на контрактній основі. Наказ №27к від 10.02.2016;

-01.05.2016 переведено на посаду командира відділення Третього взводу на контрактній основі. Наказ № 81к від 29.04.2016р.;

-За результатами атестації робочих місць по даній професії, підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1. Наказ № 1226 від 15.06.2018р.;

-01.03.2022 переведено на посаду помічника командира другого взводу, на контрактній основі. Наказ №7к від 28.02.2022року;

-10.05.2022 переведено на посаду командира відділення третього взводу на контрактній основі. Наказ № 198к від 10.05.2022;

-За результатами атестації робочих місць по даній професії, посаді підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1. Наказ від 19.06.2023 № 89;

-13.02.2024 переведено на посаду респіраторника третього взводу, на контрактній основі. Наказ № 23к від 13.02.2024;

-26.09.2024 переведено на посаду помічника командира третього взводу, на контрактній основі. Наказ № 23к від 13.02.2024р.;

-26.09.2024 переведено на посаду помічника командира третього взводу на контрактній основі. Наказ №162 к від 25.09.2024року.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 (далі - постанова №202).

Суд зазначає, що професія позивача «респіраторники; командири відділень і взводів, їх заступники (помічники) » відноситься до провідних професій, що передбачена ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та дає право на пенсію незалежно від віку.

Трудова книжка позивача в частині вказаних спірних періодів оформлена у відповідності до вимог законодавства, в трудовій книжці містяться відомості про роботу позивача в доменному цеху машиністом шихтоподачі, вказані записи вчинені на підставі наказів по підприємству про переведення на роботу та звільнення, який завірений підписом уповноваженої особи та печаткою підприємства.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 01 серпня 1992 року №422 та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 4.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Суд звертає увагу, що трудова книжка позивача в частині спірних періодів містить відомості про атестацію робочих місць, які займав позивач, за Списком №1 для поширення пільг пенсійного забезпечення.

Однак, окрім наявних записів про страховий стаж для зарахування стажу роботи на провідних професіях ( посадах) необхідна наявність уточнюючих характер роботи відомостей, зокрема інформація про зайнятість повний робочий день на вказаних посадах, проте надана до матеріалів копія трудової книжки не містить записів про повний робочий день відпрацьований на підприємстві.

Пункт 20 Порядку № 637 визначає особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників, відповідно до якого, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; результати атестації відповідної посади, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі первинних документів.

Суд погоджується з доводами позивача, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж є трудова книжка.

Однак, надана до матеріалів справи копія трудової книжки серії НОМЕР_3 , хоча і містить всі необхідні записи про прийом на роботу та реорганізацію підприємства, однак не містить записів щодо характеру і тривалості праці, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Саме в даному випадку суд вважає доцільними доводи відповідача щодо необхідності надання уточнюючих характер роботи довідок для зарахування спірного періоду роботи до пільгового стажу за провідними професіями, що дають право на отримання пенсії незалежно від віку.

Зважаючи на вищевикладене у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи відповідно до ч. З ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 період роботи респіраторником та виконуючого обов`язки командира відділення з 14.07.1999 року по 31.03.2025 року, оскільки матеріалами справи не підтверджено характер праці позивача на підприємстві, що дає право на зарахування цього періоду роботи до пільгового стажу.

Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-74, 77, 241-246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук