Справа № 380/19663/25
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2026-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 рокусправа № 380/19663/25

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області , за участю третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 36 від 12.09.2025 про відмову в перерахунку пенсії "Перехід на інший вид пенсії";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області перевести з 05.09.2025 року ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу», пунктів 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 №889-VІІІ «Про державну службу» з урахуванням довідки від 05.09.2025 № 145-13-01-10-21 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідки від 05.09.2025 року № 146-13-01-10-21 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби, у розмірі 60% заробітної плати, та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою від 02.10.2025 відкрите спрощене провадження у справі без виклику сторін.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 17 квітня 2013 року по сьогоднішній день позивачка перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувачка пенсії за віком відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723 Про державну службу (далі - Закон № 3723). З 01 жовтня 2017 року позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058). 05 вересня 2025 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII Про державну службу (далі - Закон № 889), як державному службовцю, який має стаж державної служби понад 20 років. Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області за принципом екстериторіальності рішенням від 12 вересня 2025 року № 36 відмовило позивачу у призначенні зазначеної вище пенсії у зв`язку з тим, що позивач раніше отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723 Про державну службу».

Позивачка вважає рішення протиправним та просить позов задовольнити.

Відповідач надіслав відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 з 17.04.2013 була отримувачем пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058). З 01.10.2017 позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». З 01.10.2017 позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 звернулася з заявою від 05.09.2025 № 5895 про призначення/перерахунок пенсії.

До заяви від 05.09.2025 ОСОБА_1 додала:

- довідку про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 05.09.2025 № 145-13-01-10-21, видану Головним управлінням ДПС у Львівській області;

- довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за серпень 2025 року від 05.09.2025 № 146-13-01-10-21, видану Головним управлінням ДПС у Львівській області.

Заява позивача від 05.09.2025, згідно вимогам пункту 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1, за принципом екстериторіального призначення передана Головному управлінню Пенсійного фонду України у Луганській області.

Стверджує: станом на 05.09.2025 загальний розмір пенсії за віком за Законом № 1058 ОСОБА_1 становить 11291,62 грн, при переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону № 3723 за матеріалами пенсійної справи розмір пенсії зменшиться і становитиме 2774,38 грн.

Отже, при переведенні ОСОБА_1 за матеріалами пенсійної справи на пенсію за віком відповідно до Закону № 3723 розмір її пенсії, розрахований за нормами Закону № 3723, буде значно меншим за розмір її пенсії, розрахований за нормами Закону № 1058.

За таких обставин, розглянувши заяву позивача від 05.09.2025, відповідач рішенням від 12.09.2025 № 36 відмовив ОСОБА_1 в поновленні пенсії за віком, обчисленої відповідно до положень Закону № 3723, оскільки проведення такого перерахунку недоцільно».

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Третя особа надіслала суду пояснення, де зазначила згідно п. 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-УПГПро державну службу пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-ХП Про державну службу та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.

05.09.2025 ОСОБА_1 звернулася з заявою про перехід з пенсії за віком відповідно ст. 26 Закону № 1058 на пенсію, за віком згідно Закону України від 10.12.2015 № 889.

Відділом перерахунків пенсій № 2 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення № 36 від 12.09.2025 року про відмову в поновленні пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 889.

Розмір пенсії ОСОБА_1 до перерахунку складав 11 291,62грн., у разі поновлення пенсії згідно Закону України Про державну службу розмір пенсії зменшується та становить 2 774,38 грн. За таких обставин прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в поновленні пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України Про державну службу. Також, Закон № 889 не передбачає проведення перерахунку раніше призначених пенсій (за новими довідками), а тільки поновлення в розмірі раніше призначеної пенсії відповідно до Закону № 3723.

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

Позивачка, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області.

ОСОБА_1 з 17.04.2013 була отримувачем пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Із 01.10.2017 позивач переведений на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Із 01.10.2017 позивач переведений на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою від 05.09.2025 № 5895 про переведення його із пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

До заяви додані наступні документи:

- копію паспорта НОМЕР_1 ;

- довідку про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 05.09.2025 № 145-13-01-10-21, видану Головним управлінням ДПС у Львівській області;

- довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за серпень 2025 року від 05.09.2025 № 146-13-01-10-21, видану Головним управлінням ДПС у Львівській області.

Звернення опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

За результатом розгляду заяви позивача від 05.09.2025 № 5895, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області винесене рішення від 12.09.2025 № 36.

Рішення мотивоване наступним: «… Пунктом 13 розділу ХV Прикінцевих положень Закону 1058 передбачено, зокрема, що у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до Закону України Про державну службу, її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення.

На виконання вимог, зокрема статті 37-1 Закону 3723, якою передбачалося право на проведення перерахунку пенсії, було прийнято ряд нормативно-правових актів, зокрема постанову Кабінету Міністрів від 31.05.2000 №865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін про деяких нормативно- правових актів скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону 3723. ОСОБА_1 з 17.04.2013 призначено пенсію за віком, обчислену за нормами Закону 3723 (станом на 17.04.2013 стаж державного службовця складає 23 роки 4 місяців 10 днів).

З 01.10.2017 проведено автоматичне, без звернення ОСОБА_1 , за матеріалами пенсійної справи, переведення з пенсії на умовах передбачених Законом 3723 на пенсію за віком, обчислену за нормами Закону 1058, оскільки розмір пенсії був більшим.

Оскільки ОСОБА_1 була призначена та виплачувалась до 01.10.2017 пенсія згідно Закону 3723, за заявою від 05.09.2025 поновлення на пенсію державного службовця здійснюється у розмірі, встановленому до переведення. Підстави для проведення перерахунку із заробітної плати на день звернення згідно з довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 05.09.2024 №145-13-01-10-21 та довідкою про інші складові заробітної плати для призначення пенсії від 05.09.2025 № 146-13-01-10-21, видані Державною податковою службою України у Львівській області, - відсутні.

Станом на 05.09.2025 загальний розмір пенсії за віком за Законом 1058 ОСОБА_1 становить 11291,62 грн., при переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону 3723 за матеріалами пенсійної справи розмір пенсії зменшиться і становитиме 2774,38 грн.

За таких обставин прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в поновленні пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» від 01.01.2025 № 889-УІІІ…».

Не погодившись із цим рішення, позивачка звернулася до суду.

Суд встановив, що спір у цій справі стосується неврахування відповідачем довідки про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 05.09.2025 № 145-13-01-10-21 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за серпень 2025 року від 05.09.2025 № 146-13-01-10-21, що стало причиною відмови у переведенні позивача на пенсію згідно Закону України «Про державну службу», оскільки така пенсія без перерахунку є меншою від тієї, яку позивач отримує відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Надаючи оцінку позиціям сторін у цій справі, суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, передбачено Законом України Про державну службу № 889-VIII від 10.12.2015.

Із 01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ від 16.12.1993.

Частиною 1 статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ) встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія за віком у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 року № 899 «Про державну службу») зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723 Про державну службу лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 року № 899 Про державну службу, та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 Про державну службу вік і страховий стаж.

Відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 899 державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 899 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 899 передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 року певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, право на пенсію одержують особи, зазначені в пунктах 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 року № 899, які мають необхідний стаж державної служби, страховий стаж та відповідний вік і в жодному із зазначених вище Законів не зазначається, що таке право особа одержує при умові, що їм раніше пенсія за Законом України Про державну службу не призначалась.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 17.04.2013 була отримувачем пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З 01.10.2017 позивачка переведена на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». З 01.10.2017 позивачка переведена на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою від 05.09.2025 № 5895 про переведення його із пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Суд установив, що згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 16.09.1974 ОСОБА_1 з 27.04.1995 по 28.03.2022, тобто більше 20 років працювала на різних посадах в органах державної податкової служби та у період роботи їх присвоювались відповідні спеціальні звання :

- 27.04.1995 прийнята на посаду головного державного податкового ревізор-інспектора відділу аудиту юридичних осіб»; прийняла присягу державного службовця;

- 01.01.1996 присвоєно персональне звання «Радник податкової служби ІІІ рангу»;

- 28.01.2007 - присвоєне чергове спеціальне звання «Радник податкової служби ІІ рангу».

Відповідно довідки про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), виданої Головним управлінням ДПС у Львівській області від 05.09.2025 № 145-13-01-10-21 заробітна плата ОСОБА_1 станом на вересень 2025 року становила: посадовий оклад 23 960,00 грн; надбавка за ранг (5 ранг) 600,00 грн; надбавка за вислугу років (30%) (за стаж державної служби 17 років) 7 188,00 грн. Усього: 31 748,00 грн.

Відповідно довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за серпень 2025 року, виданої Головним управлінням ДПС у Львівській області від 05.09.2025 № 146-13-01-10-21 за серпень 2025 року становили: премія місячна 2 396,00 грн; інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в частині, що відповідає календарному місяцю 2 845,33 грн. Усього: 5 241,33 грн.

Вказані вище довідки були надані відповідачу 05.09.2025, під час звернення із заявою про переведення на інший вид пенсії.

Підставою для неврахування вказаних довідок відповідач зазначає те, Закон № 889-VIII не передбачає проведення перерахунку раніше призначених пенсій за новими довідками.

Проте варто зазначити, що 23.12.2022 Конституційний Суд України ухвалив рішення № 3-р/2022 у якому зробив висновки щодо відповідності Конституції України (конституційності) Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889VIII (щодо гарантій соціального захисту державних службовців).

У своєму рішенні від 23.12.2022 № З-р/2022 Конституційний Суд України зазначає: «...сучасний стан законодавчого врегулювання з перерахунку розмірів пенсій суб`єкта права на конституційну скаргу та інших осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону № 3723, є не звичайною законодавчою прогалиною (лакуною), а законодавчим упущенням (legislative omission), наявність якого є порушенням Конституції України. Для розвитку, конкретизації та деталізації приписів статей 3, 8, 24, 46 Основного Закону України перерахунок розміру пенсій обов`язково має бути внормований у законі, ухваленому Верховною Радою України.

Незабезпечення державою законодавчого підґрунтя для функціонування ефективного юридичного механізму перерахунку розмірів пенсій, інших видів соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, зокрема у зв`язку із законодавчим упущенням в унормуванні суспільних відносин, свідчить про ілюзорність конституційних гарантій права на соціальний захист та порушення низки конституційних норм і принципів.

Виявлене в підпункті 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889 законодавче упущення вказує на невиконання державою позитивних обов`язків з унормування в законі певного сегмента пенсійних відносин, є дискримінаційним щодо суб`єкта права на конституційну скаргу та інших осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону № 3723, не забезпечує дотримання юридичної рівності як одного зі складників принципу верховенства права (правовладдя) та порушує конституційні гарантії права на соціальний захист.

На підставі наведеного Конституційний Суд України дійшов висновку, що підпункт 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889 суперечить частині другій статті 3, частинам першій, другій статті 8, частині першій статті 24, статті 46 Конституції України в тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону № 3723».

Відтак, зважаючи на те, що Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, відповідачі зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд відповідно до ч.2 ст. 6 КАС України застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується (ч.3 ст. 6 КАС України).

Суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст. 6 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

При розгляді справи, суд враховує, що відповідач не заперечує можливість переведення позивача на пенсію за Законом України «Про державну службу», але єдиною підставою для відмови зазначає неможливість врахування нових довідок для перерахунку пенсії, як зазначає у відзиві: «… ОСОБА_1 можливо поновити пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням п. 4-7 Прикінцевих положень Закону №1058, а саме переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійної справи, тобто в попередньому розмірі.

За заявою від 05.09.2025 ОСОБА_1 можливо здійснити переведення на пенсію за віком відповідно до норм Закону № 3723 тільки із встановленням розміру пенсії, отримуваним нею до такого переведення. Станом на 05.09.2025 загальний розмір пенсії за віком за Законом № 1058 ОСОБА_1 становить 11291,62 грн, при переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону № 3723 за матеріалами пенсійної справи розмір пенсії зменшиться і становитиме 2774,38 грн.

Згідно із матеріалами електронної пенсійної справи № 36 ОСОБА_1 з 17.04.2013 призначено пенсію за віком, обчислену за нормами Закону № 3723. На момент призначення пенсії (станом на 17.04.2013) стаж роботи ОСОБА_1 на державній службі складав 23 роки 05 місяців 10 днів.

Отже, відсутні правові підстави для врахування довідок про складові заробітної плати від 05.09.2025 № 145-13-01-10-21, від 05.09.2025 № 146-13-01-10-21 та переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Враховуючи вищенаведене, суд керуючись принципом верховенства права дійшов висновку, що рішення відповідача від 12.09.2025 №36 щодо відмови у переведенні позивача на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідок від 05.09.2025 № 145-13-01-10-21, від 05.09.2025 № 146-13-01-10-21є протиправним та підлягає скасуванню.

Обираючи належний спосіб захисту порушених прав позивача, суд виходить з такого.

У силу статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", №40450/04, пункт 64).

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Зі змісту пункту 49 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Єфименко проти України" можливо дійти висновку про те, що не розглядається у якості ефективного засіб захисту, який: "є залежним від розсуду відповідних органів влади і не є безпосередньо доступним для того, кого він стосується".

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2019 (справа №826/7380/15) вказала, що верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту. Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003). При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, невід`ємною частиною конституційного права на судовий захист є можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог щодо поновлення яких встановлена у належній судовій процедурі та формалізована у судовому рішенні, що забезпечено конкретними гарантіями, які б дозволяли реалізувати його в повному об`ємі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя.

При цьому суд враховує, що за висновком Верховного Суду, наведеним у постанові від 24.12.2019 у справі №823/59/17, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Отже, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. А втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень може бути прийняття судом рішення не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.

Обраний судом у конкретному випадку спосіб захисту порушеного права позивача відповідає завданням адміністративного судочинства, вимогам справедливості й забезпечить ефективне поновлення позивача в правах.

Зважаючи на встановлені у справі фактичні обставини, наведені норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 12 вересня 2025 року №36;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області перевести з 05.09.2025 ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу», п. п 10, 12 Закону України від 10.12.2015 № 889 «Про державну службу», врахувавши при обчисленні пенсії довідку про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 05.09.2025 № 145-13-01-10-21 та довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за серпень 2025 року від 05.09.2025 № 146-13-01-10-21, видану Головним управлінням ДПС у Львівській області.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 12 вересня 2025 року № 36.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (, адреса: вул. Шевченка, 9,м. Сєвєродонецьк, Сєвєродонецький р-н, Луганська обл.,93404) перевести з 05.09.2025 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу», п.п 10, 12 Закону України від 10.12.2015 № 889 «Про державну службу», врахувавши при обчисленні пенсії довідки, видані Головним управлінням ДПС у Львівській області від 05.09.2025 № 145-13-01-10-21 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та від 05.09.2025 № 146-13-01-10-21 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за серпень 2025 року .

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (, адреса: вул. Шевченка, 9,м. Сєвєродонецьк, Сєвєродонецький р-н, Луганська обл.,93404) за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМорська Галина Михайлівна