Справа № 300/4616/24
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2025 р. справа № 300/4616/24

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Біньковської Н.В.,

за участю: секретаря судового засідання Космірак Н.М.,

представника позивача Кероп`яна С.Є.,

представника відповідача - Булки Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Алєкс-Авто» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Алєкс-Авто» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, відповідно до змісту якого просить: визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення №012628/0701 від 22.05.2024 та податкове повідомлення-рішення №012626/0701 від 24.05.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно прийняв податкові повідомлення-рішення №012628/0701 від 22.05.2024 та №012626/0701 від 24.05.2024, оскільки представники контролюючого органу прибули за адресою проведення інвентаризації 15.04.2024 о 10:07 год., тобто на 2 години пізніше її початку, хоча контролюючий орган був належним чином і завчасно повідомлений про дату і час проведення інвентаризації, на пропозицію позивача здійснити відповідні розрахунки та виміри наявних товарно-матеріальних цінностей представники контролюючого органу відмовились, а фактична наявність товарних залишків, які обліковувались за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Алєкс-Авто», за позиціями з 1 по 519 в Інвентаризаційному описі від 15.04.2024 підтверджується належними доказами. Позивач зазначає, що під час рахування товару з 519 по 1004 позицію контролюючий орган не знайшов порушень у наявності та кількості товару, тобто у позивача взагалі не було мети щось приховувати під час підрахунку товару з 1 по 519 позицію. Стверджує, що після прибуття представників контролюючого органу комісія з інвентаризації позивача продовжила свою роботу. На момент їхнього прибуття комісія вже порахувала 518 позицій. Представники ГУ ДПС у Харківській області почали вимагати розпочати інвентаризацію спочатку, однак законних підстав для цього не було, тому інвентаризація була продовжена. Також позивач зазначає, що предметом перевірки було дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за січень 2024 року і є незрозумілим, яким чином можна підтвердити або спростувати наявність чи відсутність товару за січень 2024 року саме станом на 15.04.2024. Через проведення інвентаризації позивач вже призупинив роботу на складі, завчасно повідомив контролюючі органи про дату та час її проведення, запросив представників податкового органу та діяв у межах чинного законодавства. Водночас, через постійні обстріли та вимкнення електроенергії позивач не мав можливості повторно перераховувати товар на складі, що стало наслідком дій працівників контролюючого органу. Стверджує, що доказом наявності товару на складі за адресою: м. Харків, вулиця Беркоса, 86 А, є також підписаний на виконання договору №ГР-07 від 01.03.2022 між ТОВ «Алєкс-Авто» та ФОП ОСОБА_1 документ - «Реєстр наявного на складі майна ТОВ «Алєкс-Авто» станом на 31.01.2024 та 31.03.2024. У реєстрі від 31.03.2024, з 1 по 8 сторінку, наведено перелік товарів, що відповідає інвентаризаційному опису від 15.04.2024 (позиції з 1 по 519). Просить позов задовольнити.

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що позивачем не було надано в ході проведення перевірки та до її завершення документального підтвердження щодо використання в господарській діяльності товарно-матеріальних цінностей, зазначених у позиціях з 1 по 518 інвентаризаційного опису. За результатами проведеної інвентаризації (станом на 15.04.2024) неможливо підтвердити наявність залишків ТМЦ на загальну суму 7 278 804 грн (без ПДВ), ПДВ - 1 455 761 грн, що обліковувалися за даними бухгалтерського обліку по рахунку 28 "Товари" станом на 31.01.2024, про що складено акт від 16.04.2024. У ході інвентаризації, а також після її завершення, позивачем не було надано оборотно-сальдових відомостей по рахунку 281 "Товари на складі" станом на дату проведення інвентаризації. Стверджує, що на складі за адресою: м. Харків, Холодногірський район, вулиця Беркоса, буд. 86/А, загальною площею 10 тис. м2, на зберіганні перебуває товар (дуже схожий за номенклатурою) багатьох суб`єктів господарської діяльності, зокрема: ТОВ "Власта-2018", ТОВ "Алєкс-Авто" та інших. Зазначений товар зберігається в одних і тих самих коробках, палетах тощо, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати, який саме товар належить тому чи іншому підприємству. До завершення перевірки позивачем не виконані вимоги щодо проведення інвентаризації основних фондів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей ТОВ «Алєкс-Авто» в присутності посадових осіб контролюючого органу, які проводили перевірку. Посадовими особами позивача не було проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей, відображених в інвентаризаційному описі від 15.04.2024 (позиції з 1 по 518). До завершення перевірки не було надано підтверджувальних документів (видаткових накладних, актів приймання-передачі, актів на списання тощо), які б підтверджували використання в господарській діяльності товариства ТМЦ на загальну суму 7 278 804 грн. У результаті цього неможливо підтвердити фактичну наявність залишків у ТОВ «Алєкс-Авто» станом на 15.04.2024 та, відповідно, станом на 31.01.2024. Відповідач зазначає, що за результатами проведеної перевірки неможливо було підтвердити фактичну наявність товарно-матеріальних цінностей у ТОВ «Алєкс-Авто» на суму 7 278 804 грн (без урахування ПДВ), а також їх використання в господарській діяльності платника податку. У зв`язку з цим, даним платником занижено податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 1 455 761 грн (п.п. «г» п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України). Просить в задоволенні позову відмовити (а.с.4 т.3).

У відповіді на відзив позивач не погоджується із доводами відповідача з підстав, аналогічних позовній заяві. Також зазначає, що товар за позиціями №1-№518 придбавався в іноземних та українських постачальників, що підтверджується договорами постачання та первинними документами щодо придбання зазначених товарів. Договори були укладені з ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ТОВ «Власта-2018», ТОВ «Лайтком Продакшн», ТОВ «Ньютон-Промсервіс», ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , ТОВ «Термоізол», ТОВ «Імпорт Траст-Компані» та низкою іноземних постачальників. Стверджує, що між ТОВ «Алєкс-Авто» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір № ГР-07 від 01.03.2022 ФОП ОСОБА_1 має складські приміщення за адресою: вул. Беркоса, 86-А, площею 9244,2 кв.м. Складські приміщення дозволяють повноцінно зберігати увесь товар товариства. При цьому ТОВ «Алєкс-Авто» не має юридичних підстав впливати на свого контрагента щодо укладення ним договорів із іншими суб`єктами господарювання чи порядку розміщення товарів на його складі (а.с.36 т. 3).

Позивач надав суду додаткові пояснення, в яких зазначає, що під час перевірки надав контролюючому органу всі витребувані документи згідно із переліком. Оборотно-сальдові відомості були надіслані відповідачу у період з 15.04.2024 по 19.04.2024 (а.с.58, 108 т.3).

У додаткових письмових поясненнях відповідач стверджує, що позивач не повідомляв саме ГУ ДПС в Івано-Франківській області про проведення інвентаризації. На формування суми бюджетного відшкодування впливають показники сум податкового кредиту минулих років. Законність декларування платником податків заявленого до відшкодування з бюджету ПДВ та/або з від`ємного значення з ПДВ пов`язана з формуванням податкового кредиту, що включає в себе не тільки один період місяць, а відповідні періоди (а.с.92, 153 т.3).

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, письмових поясненнях. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позов, письмових поясненнях. Просить у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши надані суду письмові докази, судом встановлено наступне.

ТОВ «Алєкс-Авто» 25.10.2016 зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку в контролюючому органі як платник податків і зборів. Основний вид діяльності згідно КВЕД 46.49 оптова торгівля іншими товарами господарського призначення (а.с.32 т.1).

19.02.2024 позивач подав до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2024 року, у якій зазначено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного) періоду, а саме 1 417 868 гривень (показник рядка 19 Декларації). У додатку 2 до вказаної податкової декларації розшифровано ланцюг виникнення цього значення за такі періоди: січень-лютий 2022 року, серпень-вересень 2023 року та січень 2024 року (а.с.138 т.3).

На підставі наказу про проведення фактичної перевірки від 20.03.2024 №754-п, направлень від 11.04.2024 №1754, №1755, №1756, №1757 посадовими особами Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Головного управління ДПС в Харківській області у період з 11.04.2024 по 18.04.2024 проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2024 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 19.02.2024 № від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, за результатами якої складено акт від 26.04.2024 №8580/09-07-01/40913891 (а.с.47, 83 т.1).

Перевіркою встановлено порушення платником податків п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 200.4 ст. 200, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України та підпункту 5 пункту 4 розділу V Наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 «Про затвердження форми та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», оскільки ним занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету (показник рядка 18 Декларації), на суму 352 478 грн, завищено суму від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації), на суму 1 417 868 грн, у тому числі за січень 2024 року - 1 417 868 грн.

На підставі акта перевірки від 26.04.2024 №8580/09-07-01/40913891 Головне управління ДПС в Івано-Франківській області прийняло податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 22.05.2024 №012628/0701, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 1 417 868 грн, а також податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 24.05.2024 №012626/0701, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 440 598,00 грн, з них: 352 478 грн основне зобов`язання, 88 120 грн штрафні санкції (а.с. 94, 93 т.1).

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Суд при вирішенні цієї справи керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Підставами прийняття податкових повідомлень-рішень №012628/0701 від 22.05.2024 та №012626/0701 від 24.05.2024 слугували висновки контролюючого органу про заниження ТОВ «Алєкс-Авто» податкових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 1455761 грн, в тому числі за січень 2024 року на 1455761 грн, внаслідок не нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість на товари, що не були використані в господарській діяльності підприємства та відсутні станом на момент проведення інвентаризації - 15.04.2024 в місцях зберігання; завищення суми податкового кредиту з податку на додану вартість за січень 2024 року на суму 314585 грн внаслідок не відображення у рядку 16.3 декларації з ПДВ за грудень 2023 року суми зменшення від`ємного значення податку на додану вартість, визначену у податковому повідомленні-рішенні від 14.11.2023 №1 і узгоджену за результатами перевірки контролюючого органу.

Згідно із змістом акту перевірки від 26.04.2024 №8580/09-07-01/40913891 висновки відповідача про заниження ТОВ «Алєкс-Авто» податкових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 1455761 грн ґрунтуються на тому, що станом на 15.04.2024 ТОВ «Алєкс-Авто» проведено інвентаризацію ТМЦ за місцем їх зберігання у присутності працівників ГУ ДПС у Харківській області, починаючи з ТМЦ, зазначених у пункті № 519 і по № 1004. На вимогу працівників ГУ ДПС у Харківській області ТОВ «Алєкс-Авто» не забезпечило підтвердження фактичної наявності залишків ТМЦ, відображених у інвентаризаційному описі від 15.04.2024 (позиції з 1 по 518), на загальну суму 7 278 804 грн. Враховуючи те, що ТОВ «Алєкс-Авто» не надало в ході проведення перевірки та до її завершення документального підтвердження щодо використання в господарській діяльності ТМЦ, зазначених у позиціях з 1 по 518 інвентаризаційного опису, за результатами проведеної інвентаризації (станом на 15.04.2024) неможливо підтвердити наявність залишків ТМЦ на загальну суму 7 278 804 грн (без ПДВ), ПДВ - 1 455 761 грн, що обліковувались за даними бухгалтерського обліку по рахунку 28 «Товари» станом на 31.01.2024.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (надалі також - ПК України) господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (підпункт 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Абзацами першим, другим пункту 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Приписами пункту 185.1 статті 185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

За приписами пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з, зокрема, придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт 198.2 статті 198 ПК України).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи; ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У пункті 198.5 статті 198 ПК України зазначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно із пунктом 189.1 статті 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Отже, платник податку на додану вартість зобов`язаний самостійно нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 ПК України, за товарами, під час придбання яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі, якщо такі товари починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. При цьому під положення зазначеної статті підпадають і ті товари, нестачу яких виявлено за результатами проведеної вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником на вимогу контролюючого органу.

Проведення платником на вимогу контролюючого органу під час проведення податкової перевірки інвентаризації товарів є єдиним встановленим законом засобом доказування нестачі чи наявності товарів у платника та, відповідно, використання чи невикористання платником таких товарів в операціях, що не є господарською діяльністю платника.

Відповідно до підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки з використанням інформації та документів щодо результатів такої інвентаризації за наслідками таких перевірок або під час наступних заходів податкового контролю.

Згідно із пунктом 5 розділу І Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року № 879 (надалі також - Положення № 879) інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка.

Пунктом 7 розділу І Положення № 879 встановлено випадки обов`язкового проведення інвентаризації, зокрема, на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації. У цих випадках інвентаризація має розпочатися у термін та в обсязі, зазначених у належним чином оформленому документі цих органів, але не раніше дня отримання підприємством відповідного документа.

За змістом пункту 1 розділу II Положення № 879 для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об`єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства.

У разі проведення інвентаризації за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації, посадові особи відповідного органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.

Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та у присутності матеріально відповідальної особи.

Отже, контролюючий орган під час проведення перевірки має право вимагати проведення платником податків інвентаризації, про що має направити такому платнику належним чином оформлений документ, який містить вимогу на проведення інвентаризації, в свою чергу, платник податків, який отримав вимогу про проведення інвентаризацію, зобов`язаний провести таку інвентаризацію. При цьому посадові особи контролюючого органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації. Відсутність посадових осіб контролюючого органу при проведенні інвентаризації не нівелює результати її проведення.

Судом встановлено, що на виконання запиту Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 11.04.2024 №2 про проведення 15.04.2024 інвентаризації, який отримано позивачем 11.04.2024, ТОВ «Алєкс-Авто» прийняло наказ №24-п про проведення, в присутності представників контролюючого органу, повної інвентаризації товарно-матеріальних цінностей товариства з перевіркою їх фактичної наявності та документального підтвердження станом на 15.04.2024.

Листом від 11.04.2024 №20 ТОВ «Алєкс-Авто» повідомило відповідача про проведення інвентаризації за адресою: м. Харків, вул. Беркоса, 86-А, 15.04.2024 о 08:00 годині.

Вказаний лист отримано податковим органом 12.04.2024 (а.с. 51 т.1), наказ №24-п про проведення інвентаризації отримано уповноваженим працівником податкового органу 12.04.2024 (а.с. 95, 105 т.3).

Доводи відповідача про те, що позивач не повідомив належним чином відповідача про проведення інвентаризації є безпідставними, оскільки М. Чернецька М. є особою, яка проводила перевірку і за підписом якої направлено позивачу запит №2 від 11.04.2024 про проведення інвентаризації.

За результатами проведеної інвентаризації товариством складений інвентаризаційний опис товару на 15.04.2024. Проведеною інвентаризацією нестач та надлишків товару не виявлено. Станом на дату проведення інвентаризації встановлено фактичну кількість товару на складі - 1004 одиниці на загальну суму 11626719,74 грн.

Примірник інвентаризаційного опису від 15.04.2024 направлено на адресу податкового органу 17.04.2024.

Таким чином, ТОВ «Алєкс-Авто» виконало вимоги щодо проведення інвентаризації, провело її у встановлений відповідачем строк та надало відповідні докази контролюючому органу.

При цьому представники контролюючого органу були присутні при проведенні ТОВ «Алєкс-Авто» інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, відображених у інвентаризаційному описі від 15.04.2024 позиціями з 519 по 1004.

Суд зазначає, що невизнання контролюючим органом результатів проведеної ТОВ «Алєкс-Авто» інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, відображених у інвентаризаційному описі від 15.04.2024 позиціями з 1 по 518 на загальну суму 7278804 грн, з мотивів відсутності посадових осіб контролюючого органу під час її проведення є протиправним, оскільки згідно з вимогами законодавства посадові особи контролюючого органу можуть бути присутні при проведенні інвентаризації за їх згодою, проте така присутність не є обов`язковою.

Станом на 12.04.2024 відповідачу було відомо про проведення інвентаризації 15.04.2024 о 8 годині. Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що саме з вини контролюючого органу його посадові особи прибули на проведення інвентаризації із запізненням. Так, копія наказу і направлень на перевірку були отриманні Головним управлінням ДПС в Харківській області тільки 15.04.2024 о 8 год. 23 хв.

Факт нестачі товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 7278804 грн (без ПДВ), ПДВ - 1455761 грн. не підтверджено будь-якими доводами, окрім як проведення частини інвентаризації у відсутності представників контролюючого органу. Із змісту акту перевірки видно, що саме з підстав проведення позивачем інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, відображених у інвентаризаційному описі від 15.04.2024 позиціями з 1 по 518, за відсутності представників контролюючого органу, Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області зроблено висновок про не надання документального підтвердження щодо використання їх в господарській діяльності ТОВ «Алєкс-Авто».

Водначас, в ході перевірки позивачем надано відповідачу, зокрема, первинні документи, оборотно - сальдові відомості в підтвердження правомірності формування податкового кредиту і від`ємного значення з податку на додану вартість за січень 2024 року, в тому числі й оборотно-сальдову відомість по рахунку 281 за січень 2024 року (а.с.91 зворот т.1, 58 т.3, 112-123 т.3).

Матеріалами справи підтверджується факт придбання та наявності у позивача товару, зазначеного у позиціях з 1 по 518 інвентаризаційного опису товарно-матеріальних цінностей від 15.04.2024, зокрема видатковими накладними, договорами постачання та поставки, договорами поставки продукції, контрактами, митними деклараціями, товарно-транспортними накладними, реєстрами наявного на складі майна ТОВ «Алєкс-Авто» станом на 31.03.2024, на 31.01.2024 (а.с. 4-8, 12-280, т. 2, а.с.65, 73 т.1).

При цьому суд зауважує, що дані підписаних власником складу "Реєстру наявного майна" станом на 31.01.2024 та 31.03.2024, за номенклатурою збігається з інвентаризаційним описом від 15.04.2024.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не спростовано наявності у ТОВ «Алєкс-Авто» станом на 31.01.2024 товарно-матеріальних цінностей, зазначених у позиціях з 1 по 518 інвентаризаційного опису від 15.04.2024. Також відповідачем не наведено обставин та не надано допустимих та достовірних доказів наявності недостовірних даних бухгалтерського обліку підприємства, що господарські операції з придбання вказаних товарно-матеріальних цінностей, суми ПДВ за якими під час їх придбання були віднесені до складу податкового кредиту, фактично не були здійснені, не підтвердженні належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, не спричинили реальні зміни майнового стану ТОВ «Алєкс-Авто», а також що товар вибув з володіння позивача.

Відтак, висновки відповідача про порушення позивачем вимог п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України є протиправними.

Висновок про порушення ТОВ «Алєкс-Авто» п. 200.4. ст. 200, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України та підпункт 5 пункту 4 розділу V Наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 «Про затвердження форми та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», та як наслідок завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 314 585 грн, у тому числі за січень 2024 року - 314 585 грн, зроблено відповідачем з підстав не врахування позивачем в рядку 16.3 Декларації з податку на додану вартість за грудень 2023 року узгодженої суми зменшення від`ємного значення за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки в розмірі 314 585 грн (акт ГУ ДПС в Харківській області від 26.10.2023 №32165/20-40-07-01-03/40913891).

Позивач із вчиненням вказаного порушення погодився.

Суд зауважує, що зі змісту зведених даних щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки суми податкових зобов`язань, податкового кредиту для платника для ТОВ «Алєкс-авто» за період з 01.09.2023 по 31.01.2024, розрахунку розміру податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій по акту перевірки від 26.04.2024 видно, що попри фактичне визнання позивачем факту невідображення у звітності узгодженої суми зменшення від`ємного значення 314585 грн, ця сума є невід`ємною частиною загального розрахунку розміру податкового зобов`язання. Водночас, розрахунок розміру від`ємного значення з податку на додану вартість та грошових зобов`язань за наслідками порушення податкового законодавства є дискреційними повноваженнями контролюючого органу.

Отже, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що згідно із статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст.9 КАС України).

В силу норм частин 1, 4 статті 9, частини 4 статті 79, статті 80, частини 5 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. У разі неможливості надати суду відповідний доказ, сторона повинна зазначити причини, з яких він не може бути поданий та надати суду докази, які підтверджують, що ця сторона здійснила усі залежні від неї дії, спрямовані на отримання відповідного доказу і в неї відсутня можливість самостійно його отримати.

Принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень є визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах.

Наявність принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі обумовлена тим, що в учасників публічно-правових відносин, зазвичай, нерівні можливості, оскільки особі протистоїть суб`єкт владних повноважень. Активна роль суду дає можливість врівноважити можливості особи і суб`єкта владних повноважень, а також сприяє тому, щоб порушені владою права були захищені.

Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору, з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин, а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, надати суду додаткові докази, а якщо певний доказ необхідний з метою захисту прав, свобод чи інтересів осіб, витребувати такий доказ з власної ініціативи.

Таким чином, відповідно до завдань та принципів адміністративного судочинства, у спірних правовідносинах саме відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, повинен доводити в суді правомірність своїх дій. Однак, відповідач у спірних правовідносинах не виконав покладений на нього обов`язок, не надав достатніх та допустимих доказів в підтвердження обґрунтованості своїх заперечень та доводів, в тому числі й на вимогу суду. При цьому відповідач не навів доводів наявності таких доказів та вжиття ним всіх залежних від нього дій, спрямованих на їх отримання.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положенням підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В цьому випадку 1 відсоток розміру майнової вимоги складає 22301,60 грн. (1858466,00 грн. х 0,015 х 0,8 = 22301,60 грн.).

Зважаючи на зазначене, позивач мав сплатити судовий збір в розмірі 22301,60 грн.

Натомість, позивач при поданні адміністративного позову сплатив судовий збір в загальному розмірі 22481,60 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 07.06.2024 №3279, від 19.06.2024 №3293 (а.с.7, 112 т.1).

Таким чином, з вказаної суми судового збору 22481,60 грн позивачем зайво сплачено 180,00 грн (22481,60 22301,60 = 180,00 грн).

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відтак, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в сумі 22301,60 грн. Доказів понесення інших судових витрат суду не надано.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області №012628/0701 від 22.05.2024 та №012626/0701 від 24.05.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Алєкс-Авто» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 22301,60 гривень (двадцять дві тисячі триста одна гривня 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Алєкс-Авто» (, вул. Млинська, 4, с. Перерив, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78268),

відповідач - Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ ВП 43968084, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.

Рішення складене в повному обсязі 10.02.2026