Справа № 140/11632/25
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі в частині позовних вимог

09 лютого 2026 року ЛуцькСправа № 140/11632/25
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Луцького міськрайонного суду Волинської області про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Луцького міськрайонного суду Волинської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Луцького міськрайонного суду Волинської області про:

- визнання протиправними дій Луцького міськрайонного суду Волинської області, що полягали у відмові розглядати по суті клопотання ОСОБА_1 від 29.07.2025 про призначення комп`ютерно-технічної експертизи у кримінальній справі № 0308/1851/2012, та зобов`язання відповідача розглянути зазначене клопотання по суті, надати письмову відповідь із зазначенням правових підстав прийнятого рішення;

- визнання протиправними дій Луцького міськрайонного суду Волинської області, що полягали у відмові розглядати по суті клопотання ОСОБА_1 від 28.07.2025 про надання довідки щодо наявності (відсутності) документа в матеріалах кримінальної справи № 0308/1851/2012, та зобов`язання відповідача розглянути зазначене клопотання по суті та за результатами розгляду надати офіційну письмову довідку із зазначенням, чи міститься відповідний документ у матеріалах справи, із посиланням на том і аркуш або із зазначенням його відсутності;

- визнання протиправними дій Луцького міськрайонного суду Волинської області, що полягали у відмові надавати інформацію, запитувану позивачем у межах його права на доступ до публічної інформації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є стороною у кримінальній справі № 0308/1851/2012, розглянутій Луцьким міськрайонним судом Волинської області, за результатами якої 17.09.2012 було ухвалено вирок, який набрав законної сили після розгляду апеляційної скарги Апеляційним судом Волинської області 07.02.2013.

Після завершення провадження матеріали справи зберігаються у Луцькому міськрайонному суді, який є їх розпорядником.

З метою підготовки заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами позивач подав до Луцького міськрайонного суду низку клопотань, зокрема:

- клопотання про призначення комп`ютерно-технічної експертизи DVD-дисків, які є доказами у справі;

- клопотання про надання довідки щодо наявності або відсутності в матеріалах справи довідки Апеляційного суду Волинської області про повідомлення про проведення оперативно-технічних заходів відповідно до пункту 14 статті 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність».

На зазначені клопотання позивач отримав листи-відповіді, підписані посадовими особами Луцького міськрайонного суду, в яких повідомлялося, що: суд не має повноважень розглядати клопотання після ухвалення вироку, що набрав законної сили; позивач може самостійно ознайомитися з матеріалами справи для отримання інформації.

Фактично Луцький міськрайонний суд не розглянув подані клопотання по суті, не прийняв процесуального рішення, а лише відмовився здійснювати їх розгляд, чим порушив права позивача на доступ до інформації, гарантовані законом.

Позивач вказує, що відповідач є розпорядником інформації, що міститься у матеріалах завершених судових справ, якщо запит не стосується суті правосуддя. Надання довідки про наявність або відсутність документа в матеріалах справи є інформаційною дією, а не елементом здійснення правосуддя. Тому така дія підлягає контролю в адміністративному судочинстві.

Відмова Луцького міськрайонного суду розглядати клопотання по суті суперечить положенням статей 22, 84, 91, 101, 242, 243, 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) та позбавляє позивача можливості реалізувати право на перегляд вироку за нововиявленими обставинами. Таким чином, відмова у розгляді зазначених клопотань є протиправною дією, а не процесуальним рішенням, і підлягає судовому контролю в порядку адміністративного судочинства.

Покликаючись у пункті 5 тексту позовної заяви на статті 13, 14, 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі Закон № 2939-VI), позивач заявив зазначені вище позовні вимоги.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду (суддя Валюх В.М.) від 15.10.2025 визнано необґрунтованим заявлений відвід та заяву ОСОБА_1 про відвід у справі № 140/11632/25 передано на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) (а. с. 33-35).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду (суддя Смокович В.І.) від 16.10.2025 відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді Валюха В.М. (а. с. 39-40).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви (із зазначенням способу їх усунення) (а. с. 43).

28.10.2025 Волинський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про продовження ОСОБА_1 процесуального строку, встановленого ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків позовної заяви (а. с. 49-50).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 57-58).

Копію вказаної ухвали суду про відкриття провадження у справі від 17.11.2025 відповідач одержав через електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 19.11.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а. с. 60), проте відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.12.2025 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження; відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визначення (зміну) територіальної підсудності (а. с. 82-83).

В подальшому, відповідач звернувся до суду із заявою про закриття провадження у справі.

Заява мотивована тим, що позивач оскаржує дії Луцького міськрайонного суду Волинської області щодо розгляду його клопотання про призначення комп`ютерно-технічної експертизи після завершення кримінального провадження. Надання відповіді на таке звернення є формою реалізації судом своїх процесуальних повноважень у межах кримінального судочинства. Оскаржувані дії безпосередньо пов`язані із здійсненням судом правосуддя. Діяльність відповідача, яка оскаржується, є нічим іншим, як діяльністю суду, пов`язаною з розглядом судової справи, яка врегульована процесуальним законом, а тому охоплюється поняттям «здійснення правосуддя». Оскарження дій суду або судді, що пов`язані зі здійсненням правосуддя, не може відбуватися шляхом ініціювання проти них судового процесу (а. с. 86-88).

Позивач подав заперечення на заяву про закриття провадження у справі. Вказує, що позов у цій справі не спрямований на перегляд судового рішення, не є втручанням у здійснення правосуддя та не підміняє апеляційне чи касаційне провадження. Також зазначає, що фактично у цій справі оскаржуються: відмова суду розглянути звернення та клопотання, що подані поза межами судового розгляду; відмова у наданні інформації та відповіді, що має характер адміністративної установи; бездіяльність суду як органу державної влади, а не як складу суду у конкретному кримінальному провадженні; жодне судове рішення у кримінальній справі не оскаржується та жоден процесуальний акт суду не переглядається (а. с. 90-91).

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про те, що заяву про закриття провадження у справі належить задовольнити частково, з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що вироком Луцького міськрайонного суду від 17.09.2012, з урахуванням ухвали Апеляційного суду Волинської області від 07.02.2013, у кримінальній справі № 0308/1851/2012 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 191, частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, та остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строк на 3 роки з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна (а. с. 23-29).

29.07.2025 позивач звернувся до відповідача із клопотанням про проведення комп`ютерно-технічної (або судово-технічної) експертизи дисків, які містяться в матеріалах кримінальної справи № 0308/1851/2021 (а. с. 8-9).

Листом від 05.08.2025 № 0308/1851/2012/64543/2025 відповідач повідомив позивача, що у суду відсутні повноваження щодо призначення експертизи після прийняття кінцевого процесуального рішення вироку, що набрав законної сили (а. с. 12).

06.08.2025 позивач звернувся до відповідача із скаргою на відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи (а. с. 15-16), у відповідь на яку листом від 26.08.2025 № 03-16/249/2025 позивачу роз`яснено, що у разі подання заяви, оформленої відповідно до вимог процесуального законодавства, питання щодо призначення експертизи буде вирішено судом під час здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами (а. с. 17).

Крім того, 28.07.2025 позивач звернувся до відповідача із клопотанням, у якому просив повідомити на електронну адресу про те, чи містять матеріали справи № 0308/1851/2012 довідку Апеляційного суду Волинської області про те, що Апеляційний суд Волинської області було повідомлено про оперативно-технічні заходи, які здійснювалися під час викриття та затримання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , якщо так зазначити, чи є у внутрішньому описі судової справи інформація про наявність цієї довідки у справі та місцезнаходження у ній (том, аркуш справи), а також долучити до відповіді копію аркуша внутрішнього опису судової справи, де зазначено про наявність довідки у справі, а також копію цієї довідки (а. с. 10).

Листом від 05.08.2025 № 0308/1851/2012/64520/2025 відповідач повідомив позивача про те, що з метою отримання запитуваної інформації він або його адвокат має право з`явитися до відділу забезпечення розгляду кримінальних проваджень Луцького міськрайонного суду Волинської області для ознайомлення з матеріалами кримінальної справи № 0308/1851/2012 (а. с. 11).

Згідно із частиною першою статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до частин першої та третьої статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII), здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Конституційний Суд України у пункті 4.2 Рішення від 23.05.2001 № 6-рп/2001 роз`яснив, що порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судового розгляду справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень, належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий. Що ж стосується актів, дій або бездіяльності посадових і службових осіб органів судової влади, що належать до сфери управлінської діяльності, то вони можуть бути оскаржені до суду на загальних підставах.

Таким чином, оскарження дій суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ. Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені. Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, яка міститься, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у справі №1340/4052/18, а також у постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 320/3328/19, від 26.05.2021 у справі №460/9271/20, від 06.07.2021 у справі № 240/533/21, від 31.01.2023 у справі № 640/13808/21, від 30.05.2025 у справі № 440/11265/24, від 16.10.2025 у справі № 160/32428/24.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.04.2018 у справі № 820/5586/16, дії суду (судді), вчинені при виконанні своїх обов`язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду й вирішення в судових засіданнях в особливій, установленій законом процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є процесуальними, а не управлінськими. Оскарження в будь-який спосіб процесуальних актів, дій (бездіяльності) судів і суддів при розгляді конкретної справи поза передбаченим процесуальним законом порядком не допускається. У порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені акти, дії або бездіяльність посадових і службових осіб судів, що належать до сфери управлінської діяльності та не пов`язані зі здійсненням судом провадження у справі, результатом якого є прийняття акта органом судової влади.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сформованої у постанові від 08.10.2020 у справі № 826/56/18, оскарження дій суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ. Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише в межах відповідної судової справи, у якій такі порушення були допущені. Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що відсутність правової регламентації можливості оскаржити рішення, дії та бездіяльність суду, відповідно ухвалені або вчинені після отримання позовної заяви (скарги) та визначення складу суду для її розгляду інакше, ніж у порядку апеляційного та касаційного перегляду, а також неможливість притягнення суду (судді) до відповідальності за вказані рішення, дії чи бездіяльність є легітимними обмеженнями, покликаними забезпечити правову визначеність у правовідносинах учасників справи між собою та із судом, а також загальновизнаними гарантіями суддівської незалежності. Такі обмеження не шкодять суті права на доступ до суду та є пропорційними визначеній меті, оскільки вона досягається гарантуванням у законі відповідного порядку оскарження рішень, дій та бездіяльності суду. Таким чином, позовні вимоги про оскарження дій/бездіяльності, які стосуються вчинення/невчинення судом (суддею) передбачених процесуальним законом дій, не можуть бути оскаржені поза межами порядку, передбаченого процесуальним законом.

При вирішенні поданої заяви суд враховує, що 29.07.2025 позивач звернувся до відповідача із клопотанням про проведення комп`ютерно-технічної (або судово-технічної) експертизи дисків, які містяться в матеріалах кримінальної справи № 0308/1851/2021.

Заявлене позивачем клопотання про проведення комп`ютерно-технічної (або судово-технічної) експертизи дисків, які містяться в матеріалах кримінальної справи № 0308/1851/2021, що було подано з метою подальшого звернення із заявою про перегляд вироку у кримінальній справі за нововоявленими обставинами, не підлягало вирішенню по суті відповідно до законодавства про доступ до публічної інформації, та позивачу листами від 05.08.2025 № 0308/1851/2012/64543/2025, від 26.08.2025 № 03-16/249/2025 роз`яснено, що у разі подання заяви, оформленої відповідно до вимог процесуального законодавства, питання щодо призначення експертизи буде вирішено судом під час здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами.

З огляду на це, спірні правовідносини щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 від 29.07.2025 про призначення комп`ютерно-технічної експертизи у кримінальній справі № 0308/1851/2012 за своїм змістом не є владно-управлінськими, стосуються дій суду щодо процесуальних питань у межах конкретної кримінальної справи.

Цей спір в частині вимог, що стосуються розгляду клопотання про призначення комп`ютерно-технічної експертизи у кримінальній справі № 0308/1851/2012, не можна класифікувати як публічно-правовий та він не може бути розглянутий у порядку адміністративного судочинства. Тож, позов (в частині вимог про визнання протиправними дій Луцького міськрайонного суду Волинської області, що полягали у відмові розглядати по суті клопотання ОСОБА_1 від 29.07.2025 про призначення комп`ютерно-технічної експертизи у кримінальній справі № 0308/1851/2012, та зобов`язання відповідача розглянути зазначене клопотання по суті, надати письмову відповідь із зазначенням правових підстав прийнятого рішення) не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України є підставою для закриття провадження у справі в частині позовних вимог.

Заявлені позивачем позовні вимоги стосовно розгляду клопотання про призначення комп`ютерно-технічної експертизи у кримінальній справі № 0308/1851/2012 також не можуть бути самостійним предметом судового розгляду ні в порядку адміністративного судочинства, ні за правилами будь-якого іншого виду судочинства. Відповідні обмеження не шкодять суті права на доступ до суду та є пропорційними визначеній меті.

Разом з тим, в решті позовних вимог спір підлягає вирішенню судом по суті.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 238, статтею 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Луцького міськрайонного суду Волинської області про закриття провадження у справі задовольнити частково.

Провадження у справі № 140/11632/25 за позовом ОСОБА_1 до Луцького міськрайонного суду Волинської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії закрити в частині позовних вимог (а саме: про визнання протиправними дій Луцького міськрайонного суду Волинської області, що полягали у відмові розглядати по суті клопотання ОСОБА_1 від 29.07.2025 про призначення комп`ютерно-технічної експертизи у кримінальній справі № 0308/1851/2012, та зобов`язання відповідача розглянути зазначене клопотання по суті, надати письмову відповідь із зазначенням правових підстав прийнятого рішення).

В решті вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх