Справа № 826/19740/16
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цифроком плюс» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення про опис майна.
Суть спору: 15 грудня 2016 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Цифроком плюс» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якій позивач просить суд:
-визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №2059-17 від 09.08.2016 Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві;
-визнати протиправним та скасувати Рішення №512/26-57-17-51 від 09.08.2016 Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві про опис майна у податкову заставу.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2017 (суддя Кузьменко В.А.) прийнято та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу всупереч постанови Окружного адміністративного суду м. Києва та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/7356/15, якими встановлена протиправність нарахування податковим органом податкового боргу, було винесено податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.02.2025 прийнято справу до провадження судді Сластьон А.О. Продовжено розгляд адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами зі стадії розгляду справи по суті. Замінено відповідача у даній справі на Головне управління ДПС у місті Києві.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Товариством з обмеженою відповідальністю «Цифроком плюс» 20 січня 2015 року подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року.
02 лютого 2015 року позивач звернувся з листом №3 до Центрального РУ АТ Банку «Фінанси та Кредит», яким просив надати письмове пояснення за затримку вищезазначеного платежу.
Однак, листом від 23 березня 2015 року №4046/10/26-57-15-01-34 контролюючий орган повідомив ТОВ «Цифроком плюс», що вимоги останнього є діями, які не входять до компетенції органів фіскальної служби.
Не погоджуючись із зазначеними податковою вимогою та рішенням про опис майна у податкову заставу, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у м. Києві.
За результатами розгляду скарги платника податків листом Головного управління ДФС у м. Києві від 02 квітня 2015 року №5477/10/26-15-23-01-20 у її задоволенні відмовлено, а оскаржувані рішення залишено без змін.
Вважаючи, що податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу прийняті з порушенням діючого законодавства, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.06.2015 у справі №826/7356/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2015, адміністративний позов позивача задоволено частково: скасовано податкову вимогу від 05.02.2015 №45/26-57-23-01-10 та рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві про опис майна у податкову заставу від 05 лютого 2015 року №45/26-57-23-01-10.
Вважаючи, що податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу прийняті з порушенням діючого законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд виходить з такого.
Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Разом з тим, відповідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Пунктом 129.6 статті 129 Податкового кодексу України передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.
Відповідно до пункту 8.1 статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.
Положенням пункту 22.4 статті 22 названого Закону передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника. Що ж до проведення самого переказу грошей, то це є обов`язковою функцією, яку має виконувати платіжна система (пункт 1.29 статті 1 Закону № 2346-III). Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями статті 32 вказаного Закону, якою, зокрема, передбачено право отримувача на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.
З системного аналізу викладених норм видно, що виконання платником податкового обов`язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов`язання пов`язане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов`язань, а у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.
Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З огляду на зазначене, подання до установи банку платіжного доручення на перерахування суми грошового зобов`язання з відповідного податку здійснено позивачем у встановлені податковим законодавством строки, обов`язок позивача щодо сплати такого грошового зобов`язання у вказаних сумах припинився.
В даному випадку вини платника в порушенні строків немає, оскільки кошти не зараховані до державного бюджету з вини банківської установи, в якій обслуговувався платник, отже платник податків відповідно до пункту 129.6 статті 129 Податкового кодексу України звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції, у зв`язку з чим у податкового органу не має підстав для надсилання позивачу податкової вимоги та рішення про опис майна в податкову заставу, оскільки у позивача відсутній податковий борг.
Відтак, матеріалами справи підтверджено, що рішеннями судів у справі №826/7356/15 підтверджена відсутність у позивача податкового боргу зі сплати податку на додану вартість, який в подальшому став підставою для винесення оскаржуваної податкової вимоги та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу.
Також, відповідно до п. 6.1 розділу VІ Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України №576 від 10.10.2013, податкова вимога вважається відкликаною у день набрання законної сили рішенням суду, яким скасовано суму податкового боргу, визначену у податковій вимозі.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цифроком плюс» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення про опис майна в податкову заставу підлягають задоволенню.
Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві.
Керуючись статтями 139, 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві №2059-17 від 09.08.2016.
Визнати протиправним та скасувати Рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві №512/26-57-17-51 від 09.08.2016 про опис майна у податкову заставу.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.О. Сластьон