Справа № 300/6015/25
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2026 р. справа № 300/6015/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Боршовського Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комісії Адміністрації державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, та до Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, про визнання протиправним та скасування рішення від 27.05.2025 та зобов`язання до вчинення дій, -

Позиції сторін. Процесуальні дії суду:

Дудурич Ігор Володимирович в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Комісії Адміністрації державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - відповідач 1), в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Адміністрації державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 27.05.2025 № 736, про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги згідно його заяви від 23.09.2024 в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 ; зобов`язати Комісію Адміністрації державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.09.2024 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , з врахуванням висновків суду.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є рідним братом ОСОБА_2 , який проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту та загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок отриманого поранення під час виконання обов`язків, пов`язаних із захистом Батьківщини. ОСОБА_2 залишив особисте розпорядження на випадок загибелі (сперті) про виплату одноразової грошової допомоги від 12.04.2024, згідно якого одноразова грошова допомога має бути виплачена позивачу та матері загиблого. ОСОБА_1 через Військову частину НОМЕР_1 подав заяву від 23.09.2024 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 . 18.03.2025 Адміністрація Державної спеціальної служби транспорту, відповідно до рішення Комісії, повернула заяву позивача та додані документи до Військової частини НОМЕР_1 на доопрацювання у зв`язку з відсутністю підтвердження факту зберігання оригіналу особистого розпорядження, зареєстрованого в установленому порядку службою діловодства військової частини в особовій справі військовослужбовця. 08.05.2025 Військова частина НОМЕР_1 підтвердила зберігання оригіналу особистого розпорядження ОСОБА_2 в особовій справі військовослужбовця. 25.06.2025 Адміністрація Державної спеціальної служби транспорту повідомила позивача про те, що Комісія відмовила в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги Позивачу на підставі протоколу комісії від 27.05.2025 № 736 у зв`язку з тим, що при складенні особистого розпорядження були порушені вимоги Порядку та строків передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 550 від 14.05.2024, щодо реєстрації особистого розпорядження та зазначення в ньому місця проживання чи перебування (реєстрації місця проживання), номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти, що підтверджується листом від 25.06.2025. Предстаник позивача вважає протиправним рішення Комісії Адміністрації державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 27.05.2025 № 736, про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги згідно його заяви від 23.09.2024 в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , оскільки на спірні правовідносини сторін не можуть розповсюджуватись вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 550 від 14.05.2024, яка набрала чинності 17.05.2024 та встановлювала порядок та строки передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі, зокрема в частині реєстрації особистого розпорядження службою діловодства військової частини та зазначення в ньому місця проживання чи перебування (реєстрації місця проживання), номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти.

Ухвалою від 28.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та залучено Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

02.09.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява представника Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 02.09.2025 про неналежність сторони відповідача у справі, в якій зазначено, що Комісія Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум не є окремим державним органом та не здійснює публічно-владних управлінських функцій, а надає лише висновки щодо виплати одноразової грошової допомоги для Адміністрації Держспецтрансслужби. Остаточне рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги здійснюється саме розпорядником бюджетних коштів - Адміністрацією Держспецтрансслужби на виконання та в порядку визначеному законом. У зв`язку із зазначеним вище, Комісія Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум є неналежним відповідачем у цій справі (а.с. 37-42).

05.09.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача від 05.09.2025, згідно якого представник позивача зазначив, що саме Комісією Адміністрації державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення (протокол від 27.05.2025 № 736) про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги згідно його заяви від 23.09.2024 в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 . У зв`язку із викладеним, позивач не надає згоду на заміну відповідача у справі. Водночас, позивач вважає за необхідне залучити як співвідповідача - Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту (а.с. 43-46).

Окрім цього, в клопотанні від 05.09.2025 представник позивача виклав позовні вимоги в новій редакції: визнати протиправним та скасувати рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги згідно його заяви від 23.09.2024 в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , оформлене протоколом від 27.05.2025 № 736 Комісії Адміністрації державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум та листом від 18.03.2025 № 9/25 Адміністрації державної спеціальної служби транспорту; зобов`язати Адміністрацію державної спеціальної служби транспорту та Комісію Адміністрації державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.09.2024 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , з врахуванням висновків суду.

Ухвалою від 09.09.2025 задоволено клопотання представника позивача від 05.09.2025 про залучення співвідповідача до участі у справі та залучено Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту як другого відповідача в справі № 300/6015/25.

15.09.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача від 15.09.2025 про приєднання до справи листа Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 27.08.2025 та витягу з протоколу № 736 засідання комісії Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27.05.2025 (а.с. 51-55).

25.09.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 24.09.2025 на позовну заяву. Так, представник відповідача зазначив, що 09.12.2022 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» за № 3515-IX, який набрав чинності 29.03.2024. Вказаним Законом доповнено статтю 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» частиною четвертою, якою запроваджено право військовослужбовця оформляти особисте розпорядження на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у випадку своєї загибелі (смерті). При цьому, абзацом шостим частини четвертої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з цього часу передбачав, що порядок та строки передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі визначаються Кабінетом Міністрів України. Вказаним Законом № 3515-IX було також доповнено Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» статтею 16-1, яка визначила також перелік осіб які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. При цьому рідних братів і сестер, як осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги цей закон не визначає. Тобто до 17.05.2024 - дати коли набрала законної сили Постанова Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 № 550 «Про затвердження Порядку та строків передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі» не було визначено як необхідно оформляти особисті розпорядження військовослужбовця. З огляду на це, Законом делеговано визначення порядку оформлення, зберігання та реалізацію особистого розпорядження Кабінету Міністрів України. Зазначене свідчить, що оформлення 12.04.2024 ОСОБА_2 особистого розпорядження на користь свого брата - ОСОБА_1 було передчасним до затвердження форми, способу і порядку проведення таких дій Кабінетом Міністрів України тобто по-суті не відповідало вимогам Закону. Ні командир, ні начальник служби персоналу військової частини не міг у такому випадку додавати особисте розпорядження на випадок загибелі до особової справи військовослужбовця у зв`язку з тим, що згідно частини другої Конституції України, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскільки брат не визначений у переліку згідно з частиною четвертою статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ, як особа, яка має право на отримання одноразової грошової допомоги, а відповідно до відомостей, які зазначені вище, особисте розпорядження ОСОБА_2 від 12.04.2024 не може бути враховане як доказ, оскільки вчинене у порушення частини другої статті 19 Конституції України, у супереч Закону № 2011-ХІІ та Постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 № 550, відповідно наявні підстави для відмови у позові з цих підстав у повному обсязі (а.с. 56-84).

Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту.

12.04.2024 ОСОБА_2 склав особисте розпорядження на випадок загибелі (сперті) про виплату одноразової грошової допомоги, згідно якого одноразова грошова допомога має бути виплачена рідному брату ОСОБА_1 у розмірі 99% одноразової грошової допомоги та матері - ОСОБА_3 у розмірі 1% одноразової грошової допомоги. Таке особисте розпорядження від 12.04.2024 містить підпис ОСОБА_2 , справжність якого засвідчена командиром Військової частини НОМЕР_1 (а.с. 17).

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2024 № 31/75 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), ОСОБА_2 23.04.2024 одержав поранення, несумісне з життям (а.с. 15).

Згідно витягу з протоколу засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії № 714 від 08.03.2025 поранення ОСОБА_2 , яке призвело до смерті, пов`язане із захистом Батьківщини (а.с. 16).

На підставі наказу командира 1 окремої бригади Державної спеціальної служби транспорту від 06.05.2024 № 30РС ОСОБА_2 виключено зі списків особового сладу Державної спеціальної служби транспорту у зв`язку із загибеллю (смертю) із ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12-13).

23.09.2024 позивач подав заяву командиру Військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту із проханням нарахувати і виплатити відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-ХІІ), постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 (далі - Постанова № 168) одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю (смертю) рідного брата - ОСОБА_2 (а.с. 23-25).

Листом № 9/3 від 24.09.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 складено та направлено до Адміністрації Держспецтрансслужби документи про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги (а.с. 78).

Протоколом від 11.12.2024 № 677 комісією Адміністрації Держспецтрансслужби з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум документи на призначення та виплату одноразової грошової допомоги були повернуті на доопрацювання у зв`язку із їх неповнотою (а.с. 74).

В листі № 518/1.6/1513 від 16.12.2024 Адміністрація Держспецтрансслужби зазначила, що Комісією виявлено, що документи подані не в повному обсязі, а саме: відсутні завірена копія постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку смерті, завірена копія довідки про обставини травми. Враховуючи вищезазначені обставини Комісія прийняла рішення повернути документи на доопрацювання, так як вони подані не в повному обсязі та потребують уточнення (а.с. 73).

Листом № 9/25 від 18.03.2025 командиром Військової частини НОМЕР_1 додатково до раніше поданих документів долучено додаткові докуиенти і подано їх на розгляд Комісії Адміністрації Держспецтрансслужби (а.с. 70).

Протоколом Комісії від 16.04.2025 № 735 документи на призначення та виплату одноразової грошової допомоги повернуто на доопрацювання у зв`язку із відсутністю підтвердження факту зберігання оригіналу документа, зареєстрованого в установленому порядку службою діловодства (канцелярією) військової частини в особовій справі військовослужбовця (а.с. 69).

Листом № 9/26 від 08.05.2025 командиром Військової частини НОМЕР_1 додатково до раніше поданих документів повідомлено, що в період з 29.03.2024 (дати набрання чинності змін до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» яким запроваджено право військовослужбовцям подавати особисті розпорядження на випадок своєї загибелі (смерті)) по 17.05.2024 (коли набрала законної сили Постанова Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 № 550 «Про затвердження Порядку та строків передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі») особисті розпорядження не реєструвалися службою діловодства а долучались до особової справи військовослужбовців відповідно до Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 15 вересня 2022 року № 280, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 14 листопада 2022 року за № 1407/38743 (а.с. 64-67).

Пунктом 1.6 Протоколу Комісії від 27.05.2025 № 736 відмовлено рідному брату загиблого солдата ОСОБА_2 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги так як при складанні особистого розпорядження були порушені вимоги Порядку та строків передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі, щодо реєстрації особистого розпорядження та зазначення в ньому місця проживання чи перебування (реєстрації місця проживання), номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (а.с. 63).

Листом від 25.06.2025 № 518/5340 Адміністрація Держспецтрансслужби повідомила Військову частину НОМЕР_1 про прийняте Комісією рішення (а.с. 62).

14.07.2025 представник позивача направив до Військової частини НОМЕР_1 адвокатський запит, в якому просив надати копії документів, що підтверджують прийняття рішень за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю брата - військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , та надати тимчасово особову справу військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 для ознайомлення (а.с. 30).

Листом № 9/32 від 14.07.2025 Військова частина НОМЕР_1 надала копії запитуваних документів, а також особову справу (тимчасово) солдата ОСОБА_2 № 346 (а.с. 31).

24.07.2025 судовим експертом Закарпатського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи складено висновок № 3266-Е, згідно якого підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Підпис» в особистому розпорядженні на випадок загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги від 12.04.2024 виконаний ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 18-22)/

Вважаючи протиправним рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги згідно його заяви від 23.09.2024 в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , оформлене протоколом від 27.05.2025 № 736 Комісії Адміністрації державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум та листом від 18.03.2025 № 9/25 Адміністрації державної спеціальної служби транспорту, представник позивача звернувся до суду з цим позовом, в якому просить суд скасувати таке рішення та зобов`язати Адміністрацію державної спеціальної служби транспорту та Комісію Адміністрації державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.09.2024 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , з врахуванням висновків суду.

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Відповідно до частин другої, третьої, п`ятої статті 17 Конституції України оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України "Про військову службу і військовий обов`язок" від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-третя статті 1 Закону).

Згідно з частинами першою-третьою, шостою статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Видом військової служби є зокрема військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону №2232-ХІІ гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Статтею 41 Закону № 2232-ХІІ визначено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до пункту першого статті 3 Закону № 2011-XII) дія цього Закону поширюється на:

1) військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, розвідувального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів), які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, у тому числі на території держави-агресора, під час їх безпосередньої участі у здійсненні та/або забезпеченні здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією проти України, а також на членів їх сімей;

2) військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти;

3) військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей;

4) членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони України.

Статтею 16 Закону № 2011-ХІІ регламентовано питання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Пунктом першим статті 16 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту другого статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Згідно з частиною четвертою статті 16 Закону № 2011-XII військовослужбовець, військовозобов`язаний або резервіст, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, має право скласти в письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок своєї загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження).

Справжність підпису військовослужбовця Збройних Сил України, військовозобов`язаного, резервіста, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, на особистому розпорядженні засвідчує командир військової частини або нотаріус.

Оригінал особистого розпорядження зберігається у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем реєстрації місця проживання або за місцем призову (прийняття) на військову службу такої особи, якщо такий призов (прийняття) на військову службу здійснювався (здійснювалося) не за місцем реєстрації місця проживання військовозобов`язаного або резервіста.

У разі складання особистого розпорядження військовослужбовцем Служби безпеки України, іншого органу або військового формування, крім Збройних Сил України, зазначених у підпункті 1 пункту 1 статті 3 цього Закону, справжність підпису на особистому розпорядженні засвідчує командир/керівник підрозділу органу (служби, військового формування) або нотаріус.

Оригінал особистого розпорядження зберігається в особовій справі військовослужбовця Служби безпеки України, іншого органу або військового формування, зазначених у підпункті 1 пункту 1 статті 3 цього Закону.

Порядок та строки передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі визначаються Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовець, військовозобов`язаний або резервіст, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, має право у будь-який час скасувати особисте розпорядження або скласти нове.

Кожне нове особисте розпорядження скасовує дійсність попереднього.

Заборонено розголошувати зміст особистого розпорядження до встановлення факту загибелі (смерті) особи, яка його склала.

Особи, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, визначені в статті 16-1 Закону № 2011-XII.

Відповідно до пункту першого статті 16-1 Закону № 2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Згідно з пунктом другим статті 16-1 Закону № 2011-XII за наявності особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, на користь яких складено таке особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні у відсотках.

Незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження.

Пунктом третім статті 16-1 Закону № 2011-XII визначено, що у разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 цієї статті, у рівних частках.

Відповідно до пункту четвертого статті 16-1 Закону № 2011-XII до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:

діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;

вдова (вдівець);

батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);

внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);

жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;

інші утриманці загиблої (померлої) особи, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги регламентовані статтею 16-3 Закону № 2011-XII.

Так, відповідно до пункту першого статті 16-3 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників.

У разі відмови однієї з осіб, зазначених у пункті 4 статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також якщо одна із таких осіб у строк, встановлений пунктом 9 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання такої допомоги, у рівних частках.

Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за наявності особистого розпорядження виплачується особі (особам), на користь якої (яких) складено особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні. У таких випадках розмір часток обраховується із суми, що залишилася після виплат, визначених абзацом другим пункту 2 статті 16-1 цього Закону.

У разі відмови однієї з осіб, зазначених в особистому розпорядженні, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також якщо одна з таких осіб у строк, встановлений пунктом 9 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, у рівних частках.

Відмова від призначення та отримання одноразової грошової допомоги від імені малолітніх, неповнолітніх дітей загиблої (померлої) особи, а також недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, не допускається.

Особи, які мають право на одноразову грошову допомогу, можуть відмовитися від її призначення та отримання шляхом подання заяви, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально.

Згідно з пунктом 6 статті 16-3 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Пунктом дев`ятим статті 16-3 Закону № 2011-XII визначено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Відповідно до пункту десятого статті 16-3 Закону № 2011-XII порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, та осіб, звільнених з військової служби (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст), визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.

Відповідно до пункту 20 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою від 23.09.2024 про виплату одноразової грошової допомоги) особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), у паперовій або електронній формі засобами електронної пошти заяву кожної повнолітньої особи, яка має право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги.

У разі подання заяви в паперовій формі до неї додаються копії документів разом з оригіналами (для посвідчення цих копій), а у разі подання заяви засобами електронної пошти заява та копії документів подаються з дотриманням законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг.

До заяви додаються завірені копії:

свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення її з військової служби;

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

висновку судово-медичної експертизи за результатами токсикологічного дослідження про неперебування/перебування загиблої (померлої) особи в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння або документа, виданого закладами судово-медичної експертизи, органами Національної поліції та/або закладом охорони здоров`я, в якому настала смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення її з військової служби, що таке дослідження не здійснювалося;

документа (відповідних сторінок за наявності), що посвідчує особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, та засвідчений в установленому законодавством порядку переклад українською мовою, сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), якій призначається та виплачується одноразова грошова допомога, з даними про прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, або довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);

реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім іноземців та осіб без громадянства) (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідному контролюючому органу та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);

свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення її з військової служби, - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

рішення суду про усиновлення дитини, яке набрало законної сили, засвідченого у встановленому порядку, та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення відомостей до актового запису про усиновлення - для виплати одноразової грошової допомоги усиновлювачам загиблої (померлої) особи;

свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

свідоцтва про народження дитини або рішення суду про усиновлення цієї дитини загиблим (померлим), яке набрало законної сили, засвідченого у встановленому порядку, та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення відомостей до актового запису про усиновлення - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності або пенсійного посвідчення особи, якій призначено пенсію по інвалідності, - для виплати грошової допомоги непрацездатним дітям, вдові (вдівцю) та батькам загиблої (померлої) особи;

рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю загиблої (померлої) особи з жінкою (чоловіком) без реєстрації шлюбу, яке набрало законної сили, засвідченого у встановленому порядку, - для виплати одноразової грошової допомоги чоловіку (жінці), який (яка) проживав (проживала) однією сім`єю із загиблою (померлою) особою;

медичного документа, що підтверджує вагітність, виданого відповідним закладом охорони здоров`я, - подається вагітними жінками для визначення кола осіб, які мають право на допомогу та визначення часток на отримання ними допомоги;

свідоцтва про народження онуків, свідоцтва про народження та смерть їх батьків - для виплати одноразової грошової допомоги онукам загиблої (померлої) особи;

рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі державної адміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення з військової служби);

рішення суду, що підтверджує факт перебування заявника, який є членом сім`ї загиблого (померлого), на його утриманні, який визначається відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", або іншого документа, що є підставою для встановлення факту перебування на утриманні та призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до зазначеного Закону;

витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" - для визначення, що заявник не позбавив життя чи не вчиняв замах на особу (осіб), яка (які) має (мають) відповідно право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також, що заявник не притягався до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення щодо загиблої (померлої) особи.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги особи, яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення з військової служби, подають уповноваженому органові заяву про виплату одноразової грошової допомоги, документи, копії документів, зазначених в абзацах четвертому - двадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду, засвідченого у встановленому порядку.

Уповноважений орган під час оформлення документів для призначення одноразової грошової допомоги до поданих заявником копій документів додатково подає:

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);

витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві;

завірену копію особистого розпорядження (за наявності) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, на випадок своєї загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги особі (особам) із зазначенням розмірів часток таких осіб у відсотках.

Призначення та виплата одноразової грошової допомоги дітям, народженим після загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення з військової служби, здійснюється після подання документів, що підтверджують народження дитини, зачатої до загибелі (смерті) згаданої категорії осіб або відповідного рішення суду про встановлення факту батьківства, яке набрало законної сили, засвідченого у встановленому порядку, та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дитини.

Згідно з пунктом 22 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою від 23.09.2024 про виплату одноразової грошової допомоги), призначення одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, призваним на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюються Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, розвідувальним органом Міноборони, Службою зовнішньої розвідки та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Пунктом 23 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою від 23.09.2024 про виплату одноразової грошової допомоги) визначено, що керівник уповноваженого органу після визначення переліку осіб, зазначених у пунктах 8 і 9 цього Порядку, які мають право на одержання одноразової грошової допомоги (зокрема з урахуванням особистого розпорядження), подає у 15-денний строк з дня реєстрації документів, передбачених пунктами 20 і 21 цього Порядку, розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 20 і 21 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження від уповноваженого органу висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, зазначених у пунктах 20 і 21 цього Порядку, приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення зазначених документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують підтвердження обставин, зазначених у документах, чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявнику з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Доопрацювання документів здійснюється у порядку, визначеному абзацом другим цього пункту, а після надходження додаткових документів приймається рішення про призначення одноразової грошової допомоги в порядку черговості відповідно до дати надходження заяви до розпорядника бюджетних коштів або про відмову в її призначенні.

Строки подання рішення розпорядника бюджетних коштів уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги, а також строки видання наказу про виплату уповноваженим органом одноразової грошової допомоги встановлюються міністерствами та державними органами.

Під час воєнного стану рішення про призначення одноразової грошової допомоги приймається розпорядником бюджетних коштів протягом трьох місяців з дня отримання всіх необхідних документів.

Відповідно до пункту 25 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою від 23.09.2024 про виплату одноразової грошової допомоги), рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Наказом Міністерства оборони України від 05.03.2024 № 154 (набрав чинності 23.04.2024) затверджено Положення про Комісію Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - Положення № 154).

Відповідно до пункту 1 розділу І Положення № 154 це Положення визначає основні функції, завдання, повноваження Комісії Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - Комісія), а також порядок організації її роботи.

Комісія утворюється в Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту (далі - Держспецтрансслужба) з метою виконання Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які стали особами з інвалідністю, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, які загинули під час виконання обов`язків військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національної поліції у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1994 року № 290 (далі - Положення), Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок), та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - постанова № 168). (пункт 2 розділу І Положення № 154).

Основними завданнями Комісії є вивчення документів та прийняття рішень про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги і компенсаційних сум, передбачених статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статтею 21-4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон), пунктом 2 постанови № 168 та Положенням (пункт 1 розділу ІІ Положення № 154).

Комісія приймає рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум на підставі документів, визначених Порядком, Порядком і умовами призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) військовослужбовців Державної спеціальної служби транспорту в період дії воєнного стану, затвердженими наказом Міністерства оборони України від 25 травня 2023 року № 308, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 08 червня 2023 року за № 954/40010 (пункт 1 розділу ІІІ Положення № 154).

Результати засідання Комісії оформлюються протоколом, який підписується головою Комісії, його заступником, секретарем та всіма членами Комісії, які брали участь у засіданні (пункт 10 розділу ІІІ Положення № 154).

Рішення Комісії про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум доводиться до підрозділу з питань соціального забезпечення Адміністрації Держспецтрансслужби (пункт 11 розділу ІІІ Положення № 154).

Рішення Комісії може бути оскаржено в судовому порядку (пункт 13 розділу ІІІ Положення № 154).

При прийнятті рішення у цій справі суд керується такими мотивами. Висновки суду:

Як встановлено судом вище, за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 23.09.2024 про нарахування та виплату одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю (смертю) рідного брата - ОСОБА_2 та долучених Військовою частиною НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту документів, 27.05.2025 Комісія Адміністрації державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийняла рішення про відмову в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 4 статті 16 Закону № 2011-ХІІ.

Таке рішення оформлене протоколом № 736 від 27.05.2025, згідно пункту 1.6 якого відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги рідному брату загиблого 23.04.2024 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_2 (військова частина НОМЕР_1 ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 29.04.2024 та комплектом командира військової частини вх. № 832 від 21.03.2025, так як при складанні особистого розпорядження були порушені вимоги Порядку та строків передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі, щодо реєстрації особистого розпорядження та зазначення в ньому місця проживання чи перебування (реєстрації місця проживання), номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (а.с. 63).

З огляду на зміст пункту 1.6 протоколу № 736 від 27.05.2025, рішення про відмову у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) рідного брата - ОСОБА_2 , фактично зводиться до єдиної підстави: порушення вимоги Порядку та строків передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі, а саме: щодо реєстрації особистого розпорядження та зазначення в ньому місця проживання чи перебування (реєстрації місця проживання), номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти.

Суд звертає увагу на те, що особисте розпорядження військовослужбовця - це письмовий документ, у якому військовий, військовозобов`язаний або резервіст визначає людей, що отримають одноразову грошову допомогу або інші виплати у разі його загибелі (смерті).

Правовий інститут «особистого розпорядження військовослужбовця на випадок своєї загибелі (смерті)» введений в законодавство України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» від 09.12.2023 № 3515-IX, який набрав чинності 29.03.2024.

До внесення відповідних змін Закон № 2011-ХІІ не передбачав права військовослужбовця самостійно визначати коло осіб, яким необхідно виплатити одноразову грошову допомогу у випадку їх загибелі (смерті). Оскільки одноразова грошова допомога виплачується у зв`язку із втратою військовослужбовцем життя, що відповідно до статті 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю, в пояснювальній записці до проекту Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення правового регулювання правовідносин, пов`язаних з призначенням, отриманням одноразової грошової допомоги та наданням пільг деяким категоріям осіб» зазначено, що правильним та соціально справедливим буде підхід, коли сам військовослужбовець визначатиме коло отримувачів одноразової грошової допомоги на випадок своєї загибелі.

Так, підпунктом 1 пункту 2 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» від 09.12.2023 № 3515-IX внесені зміни у Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", статтю 16 доповнено пунктом 4 такого змісту:

"4. Військовослужбовець, військовозобов`язаний або резервіст, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, має право скласти в письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок своєї загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження).

Справжність підпису військовослужбовця Збройних Сил України, військовозобов`язаного, резервіста, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, на особистому розпорядженні засвідчує командир військової частини або нотаріус.

Оригінал особистого розпорядження зберігається у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем реєстрації місця проживання або за місцем призову (прийняття) на військову службу такої особи, якщо такий призов (прийняття) на військову службу здійснювався (здійснювалося) не за місцем реєстрації місця проживання військовозобов`язаного або резервіста.

У разі складання особистого розпорядження військовослужбовцем Служби безпеки України, іншого органу або військового формування, крім Збройних Сил України, зазначених у підпункті 1 пункту 1 статті 3 цього Закону, справжність підпису на особистому розпорядженні засвідчує командир/керівник підрозділу органу (служби, військового формування) або нотаріус.

Оригінал особистого розпорядження зберігається в особовій справі військовослужбовця Служби безпеки України, іншого органу або військового формування, зазначених у підпункті 1 пункту 1 статті 3 цього Закону.

Порядок та строки передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі визначаються Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовець, військовозобов`язаний або резервіст, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, має право у будь-який час скасувати особисте розпорядження або скласти нове.

Кожне нове особисте розпорядження скасовує дійсність попереднього.

Заборонено розголошувати зміст особистого розпорядження до встановлення факту загибелі (смерті) особи, яка його склала".

Вказана норма набрала чинності 29.03.2024.

Судом встановлено, що 12.04.2024 ОСОБА_2 склав особисте розпорядження на випадок загибелі (сперті) про виплату одноразової грошової допомоги, згідно якого одноразова грошова допомога має бути виплачена рідному брату ОСОБА_1 у розмірі 99% одноразової грошової допомоги та матері - ОСОБА_3 у розмірі 1% одноразової грошової допомоги. Таке особисте розпорядження від 12.04.2024 містить підпис ОСОБА_2 , справжність якого засвідчена командиром Військової частини НОМЕР_1 та містить відтиск печатки Військової частини НОМЕР_1 (а.с. 17).

Станом на час складання ОСОБА_2 особистого розпорядження від 12.04.2024 на випадок загибелі (сперті) про виплату одноразової грошової допомоги, єдиним нормативним актом, який визначав зміст, порядок складання та зберігання особистого розпорядження на випадок загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги, був лише Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Так, з огляду на зміст особистого розпорядження ОСОБА_2 від 12.04.2024 на випадок загибелі (сперті) про виплату одноразової грошової допомоги, таке особисте розпорядження ОСОБА_2 від 12.04.2024 відповідає встановленим пунктом 4 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" загальним вимогам щодо змісту, порядку складання та зберігання особистого розпорядження, а саме: ОСОБА_2 , як військовослужбовець Військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту, скористався наданим йому право та склав в письмовій формі особисте розпорядження на випадок своєї загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках; справжність підпису ОСОБА_2 на особистому розпорядженні засвідчено командиром Військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту; оригінал особистого розпорядження від 12.04.2024 зберігається в особовій справі ОСОБА_2 .

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що в пункті 4 статті 16 Закону № 2011-ХІІ зазначено про довільну форму особистого розпорядження на випадок загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги.

Вищевказані положення додатково підтверджують факт відсутності, станом на час складання ОСОБА_2 особистого розпорядження від 12.04.2024, єдиної та встановленої чинним законодавством форми особистого розпорядження на випадок загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги.

Щодо зазначених в пункті 1.6 протоколу № 736 від 27.05.2025 доводів Комісії Адміністрації державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, про порушення вимоги Порядку та строків передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі, а саме: щодо реєстрації особистого розпорядження та зазначення в ньому місця проживання чи перебування (реєстрації місця проживання), номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти, то суд вказує на таке.

Абзацом шостим пункту 4 статті 16 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що Порядок та строки передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі визначаються Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок та строки передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 № 550, та набрав чинності 17.05.2024.

Відповідно до пункту 3 вищевказаного Порядку, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 № 550 (в первинній редакції), особисте розпорядження складається письмово в довільній формі із зазначенням військового звання, прізвища, імені та по батькові (за наявності), дати народження, місця проживання чи перебування (реєстрації місця проживання), реєстраційного номера облікової картки платника податків військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста, який призваний на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, а також місця і часу складення особистого розпорядження. В особистому розпорядженні обов`язково зазначаються частка (частки) належної до виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), а також особа (особи), якій (яким) здійснюватимуться такі виплати.

В особистому розпорядженні також можуть зазначатися відомості щодо територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яким призваний/прийнятий на військову службу військовослужбовець, або номер військової частини, в якій він проходить військову службу, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти.

Особисте розпорядження повинно бути особисто підписане військовослужбовцем, військовозобов`язаним або резервістом, який призваний на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Згідно з пунктом 6 Порядку, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 № 550 (в первинній редакції), оригінал особистого розпорядження передається військовослужбовцем, військовозобов`язаним або резервістом, який призваний на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) в день засвідчення на ньому справжності підпису або в десятиденний строк з дня засвідчення підпису (у разі засвідчення справжності підпису на особистому розпорядженні нотаріусом), про що робиться відповідний запис на копії особистого розпорядження.

Копія особистого розпорядження зберігається у військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста, який призваний на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Пунктом 7 Порядку, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 № 550 (в первинній редакції), після засвідчення справжності підпису оригінал особистого розпорядження передається командиром військової частини, командиром/керівником підрозділу органу (служби, військового формування) до служби діловодства (канцелярії) військової частини, реєструється в установленому порядку та:

надсилається для зберігання до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (оригінал особистого розпорядження військовослужбовця Збройних Сил, військовозобов`язаного або резервіста, який призваний на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві);

долучається до особової справи військовослужбовця СБУ, іншого органу або військового формування, крім Збройних Сил.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 15.04.2025 № 449 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884 і від 14 травня 2024 р. № 550» Порядок та строки передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 № 550, викладено в новій редакції, яка застосовується з 01.02.2025.

З огляду на встановлені вище обставини, станом на час складання ОСОБА_2 особистого розпорядження від 12.04.2024 на випадок загибелі (сперті) про виплату одноразової грошової допомоги, Порядок та строки передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі, ще не був прийнятий Кабінетом Міністрів України, оскільки такий Порядок та строки передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 № 550, тобто лише через місяць після складання ОСОБА_2 особистого розпорядження від 12.04.2024 на випадок загибелі (сперті) про виплату одноразової грошової допомоги.

При цьому, такий Порядок та строки передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі, набрав чинності ще пізніше затвердження постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 № 550, а саме з 17.05.2024.

Суд звертає увагу на те, що норми Порядку та строки передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 № 550, поширюють свою дію лише на ті відносини, які виникли після набуття таким Порядком чинності, тобто з 17.05.2024.

Одним із питань, які досить часто виникають у процесі вирішення судових спорів, є питання дії нормативно-правового акту в часі. Такі питання можуть мати найрізноманітніші форми, зокрема визначення норми нормативно-правового акту, яку необхідно застосувати до спірних правовідносин, які виникли у минулому, але на момент виникнення спору та/або розгляду справи в суді (тривалості відповідної адміністративної процедури) така норма втратила чинність або була суттєво змінена (шляхом розширення або звуження правомочностей суб`єкта приватного права або суб`єкта публічного права), чи навпаки.

Вирішуючи ці питання, обов`язково необхідно враховувати зміст конституційного принципу незворотності дії закону у часі та негайної дії норми процесуального права, а також аналізувати рішення Конституційного Суду України щодо порядку застосування норми права у часі та вже сформовану практику Верховного Суду із зазначеного питання.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Єдиний виняток з даного правила, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, складають випадки, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України також висловив позицію, згідно з якою закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп).

Отже, залежно від порядку набрання чинності нормативно-правового акта, може бути застосовано декілька способів його дії у часі. Зокрема, як зазначено у пункті 2 рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема: негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

Перша форма застосовується у разі, якщо нормативно-правовий акт прийнято на момент виникнення правовідносин та він залишається чинним на час, коли правовідношення припинило своє існування. У випадку, якщо у новоприйнятому нормативно-правовому акті визначено особливий порядок набрання ним чинності, у тому числі визначено перехідний період, під час якого залишаються чинними окремі норми скасованого ним нормативно-правового акту, застосовується ультра активна форма. Третя форма дії є актуальною у разі прийняття нормативно-правових актів, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

На підставі аналізу наведених вище рішень Конституційного Суду України, що містять офіційні тлумачення положень Основного Закону стосовно дії нормативно-правового акту в час, доцільно зробити висновок про те, що судом під час розгляду справи має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності та залишається чинним на момент виникнення та припинення спірних правовідносин.

Питання про спосіб застосування конституційного принципу незворотності дії закону у часі вирішується у процесі правозастосовної діяльності судами.

Так, Верховним Судом у постанові від 19 червня 2018 року у справі № 820/5348/17 сформульовано правовий висновок, за змістом якого "розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом (крім випадків, якщо у самому законі не визначений інший порядок), що узгоджується з принципом правої визначеності".

В спірному випадку особисте розпорядження на випадок загибелі (сперті) про виплату одноразової грошової допомоги складено ОСОБА_2 12.04.2024, тобто в період коли пунктом 4 статті 16 Закону № 2011-ХІІ уже було передбачено право військовослужбовця на складення особистого розпорядження на випадок загибелі (сперті) про виплату одноразової грошової допомоги, оскільки такі норми Закону № 2011-ХІІ набрали чинності з 29.03.2024, однак Порядку та строків передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі, ще не існувало, оскільки такий Порядок та строки затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 № 550, а набрали чинності лише з 17.05.2024.

Таким чином, доводи Комісії Адміністрації державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, щодо невідповідності особистого розпорядження ОСОБА_2 від 12.04.2024 на випадок загибелі (сперті) про виплату одноразової грошової допомоги вимогам Порядку та строків передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі, є безпідставними, оскільки на час складання особистого розпорядження ОСОБА_2 від 12.04.2024 таких вимог ще не існувало (не були затверджені Кабінетом Міністрів України, так і не набрали чинності).

Що стосується реєстрації особистого розпорядження ОСОБА_2 від 12.04.2024 на випадок загибелі (сперті) про виплату одноразової грошової допомоги, то суд звертає увагу на таке.

Вимога щодо реєстрації особистого розпорядження встановлена пунктом 7 Порядку та строки передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 № 550 (в первинній редакції).

Так, після засвідчення справжності підпису оригінал особистого розпорядження передається командиром військової частини, командиром/керівником підрозділу органу (служби, військового формування) до служби діловодства (канцелярії) військової частини, реєструється в установленому порядку та:

надсилається для зберігання до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (оригінал особистого розпорядження військовослужбовця Збройних Сил, військовозобов`язаного або резервіста, який призваний на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві);

долучається до особової справи військовослужбовця СБУ, іншого органу або військового формування, крім Збройних Сил.

Водночас, як зазначено судом вище, вимоги Порядку та строки передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 № 550 (в первинній редакції), зокрема щодо реєстрації такого особистого розпорядження, не підлягають застосуванню до особистого розпорядження ОСОБА_2 від 12.04.2024 на випадок загибелі (сперті) про виплату одноразової грошової допомоги.

Окрім цього, пунктом 7 Порядку та строки передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 № 550 (в первинній редакції), не розкриває механізм такої реєстрації, а містить лише загальну вимогу - «реєструється в установленому порядку».

Більш детально механізм такої реєстрації визначено в пункті 6 Порядку та строки передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 № 550 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15.04.2025 № 449, яка застосовується з 01.02.2025).

Так, після засвідчення справжності підпису оригінали особистих розпоряджень передаються командиром військової частини командиром/керівником підрозділу органу (служби, військового формування) до служби діловодства (канцелярії) військової частини, реєструються у журналі, який ведеться у паперовій чи електронній формі (за технічної можливості) та:

долучаються і зберігається в особовій справі військовослужбовця СБУ, іншого органу або військового формування, зазначеного у підпункті 1 пункту 1 статті 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

долучаються до особової справи послужних (скорочених послужних) карток; обліково-послужних карток, які ведуться відповідно до категорії обліку таких осіб за видами військової служби) військовослужбовця Збройних Сил та у разі його загибелі (смерті) або виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку із звільненням з військової служби надсилаються на зберігання до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (за місцем його взяття на військовий облік або проживання осіб, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування");

надсилаються на зберігання до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) або за місцем призову (прийняття) на військову службу такої особи, якщо такий призов (прийняття) на військову службу здійснювався (здійснювалося) не за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) військовозобов`язаного або резервіста.

Таким чином, станом на час складання особистого розпорядження ОСОБА_2 від 12.04.2024 на випадок загибелі (сперті) про виплату одноразової грошової допомоги не існувало особливих вимог щодо реєстрації особистого розпорядження, а діяла Інструкція з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України затверджена наказом Міністерства оборони України 15.09.2022 № 280 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 14.11.2022 за № 1407/38743.

Розділом ІІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України (в редакції, чинній на час складання особистого розпорядження ОСОБА_2 від 12.04.2024) регламентовано складання та ведення особових справ офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу.

Так, згідно з пунктом 1 розділу ІІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, основним документом персонального обліку офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу є їхні особові справи.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, особова справа складається з послужного списку, автобіографії, фотографічної картки, атестаційних та додаткових матеріалів. Переліки атестаційних та додаткових матеріалів наведено в пункті 8 розділу III цієї Інструкції.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України документи в особовій справі підшиваються в такому порядку: послужний список, автобіографії, внутрішній опис документів розділу «Послужний список, автобіографія та атестаційний матеріал», атестаційні матеріали, внутрішній опис документів розділу «Додаткові матеріали» та самі документи цього розділу.

Внутрішній опис документів особової справи, а саме розділів «Послужний список, автобіографія та атестаційний матеріал» та «Додаткові матеріали», до якого записуються назви всіх підшитих або залучених до справи документів, дати їх складання та кількість аркушів, здійснюється за формою, наведеною в додатку 19 до цієї Інструкції.

Внутрішні описи документів, складені раніше, не переоформляються. У разі пересилки особових справ внутрішні описи документів підписом та печаткою не засвідчуються. Аркуші документів, підшитих в особову справу, не нумеруються.

Суд звертає увагу на те, що пунктом 4 статті 16 Закону № 2011-ХІІ встановлено вимогу про те, що оригінал особистого розпорядження зберігається в особовій справі військовослужбовця військового формування.

Прийняті надалі Порядки та строки передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 № 550, а також в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15.04.2025 № 449, яка застосовується з 01.02.2025, теж передбачають вимогу про зберігання оригіналу особистого розпорядження в особовій справі військовослужбовця.

Таким чином, визначальне значення має саме зберігання оригіналу особистого розпорядження в особовій справі військовослужбовця, а не реєстрація такого особистого розпорядження.

Судом встановлено, що листом № 9/26 від 08.05.2025 командиром Військової частини НОМЕР_1 повідомлено Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, що в період з 29.03.2024 (дати набрання чинності змін до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» яким запроваджено право військовослужбовцям подавати особисті розпорядження на випадок своєї загибелі (смерті)) по 17.05.2024 (коли набрала законної сили Постанова Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 № 550 «Про затвердження Порядку та строків передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі») особисті розпорядження не реєструвалися службою діловодства, а долучались до особової справи військовослужбовців відповідно до Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 15 вересня 2022 року № 280, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 14 листопада 2022 року за № 1407/38743. Так, за результатом вивчення особової справи № 346 стрільця 2 відділення охорони взводу охорони Військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особистий номер НОМЕР_4 , встановлено, що станом на 08.05.2025 в такій міститься оригінал його особистого розпорядження, складеного відповідно до п.4 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції Закону № 3515-ІХ від 09.12.2023, яка набрала чинності 29.03.2024) (а.с. 64-65).

Факт зберігання особистого розпорядження від 12.04.2024 на випадок загибелі (сперті) про виплату одноразової грошової допомоги в особовій справі ОСОБА_2 також підтверджується рапортом тимчасово виконуючого обов`язки офіцера штабу (з цивільно-військового співробітництва) молодшого сержанта ОСОБА_4 08.05.2025 (а.с. 66-67).

Таким чином, встановлена пунктом 4 статті 16 Закону № 2011-ХІІ вимога про зберігання оригінал особистого розпорядження в особовій справі військовослужбовця військового формування в спірному випадку дотримана: особисте розпорядження від 12.04.2024 на випадок загибелі (сперті) про виплату одноразової грошової допомоги зберігається в особовій справі ОСОБА_2 .

Станом на час складання особистого розпорядження від 12.04.2024 на випадок загибелі (сперті) про виплату одноразової грошової допомоги в особовій справі ОСОБА_2 , чинним законодавством не було встановлено жодних вимог щодо реєстрації такого особистого розпорядження, чи зазначення в ньому місця проживання чи перебування (реєстрації місця проживання), номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в абзаці другому пункту 3 Порядку та строки передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 № 550 (в первинній редакції), було зазначено: «В особистому розпорядженні також можуть зазначатися відомості щодо територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яким призваний/прийнятий на військову службу військовослужбовець, або номер військової частини, в якій він проходить військову службу, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти».

Застосування слова «можуть» свідчить про необов`язковість зазначення в особистому розпорядження відомостей щодо територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яким призваний/прийнятий на військову службу військовослужбовець, або номер військової частини, в якій він проходить військову службу, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти.

Водночас, суд вкотре зазначає, що станом на час складання особистого розпорядження ОСОБА_2 від 12.04.2024 на випадок загибелі (сперті) про виплату одноразової грошової допомоги, єдиним нормативним актом, який визначав зміст, порядок складання та зберігання особистого розпорядження на випадок загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги, був лише Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який передбачав довільну форму особистого розпорядження та не містив вимог ні про реєстрацію такого особистого розпорядження, ні про зазначення в ньому відомостей про місце проживання чи перебування (реєстрації місця проживання), номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд пам`ятає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, з врахуванням приписів статті 2 КАС України, процесуальні засоби відновлення порушеного права мають бути гнучкими та ефективними, забезпечувати поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, метою судового захисту порушеного права є вирішення між сторонами правового конфлікту, припинення публічно-правового спору та використання дієвого способу захисту (відновлення) порушеного права.

Зважаючи на встановлені обставини в цій справі та наведені висновки, суд дійшов висновку, що Комісія Адміністрації державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, при прийняті рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги, оформленого протоколом від 27.05.2025 № 736, діяла не на підставі та не в спосіб, визначені законами України, а також необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим пункт 1.6 такого рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній нормі.

В спірному випадку судом зроблено висновок про протиправність рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги, оформленого протоколом від 27.05.2025 № 736. Суд вважає, що ефективним способом поновлення порушеного права позивача в спірних правовідносинах буде зобов`язання Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.09.2024 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , та прийняти відповідне рішення, із врахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

Таким чином, позов належить задовольнити повністю.

Щодо розподілу судових витрат у справі:

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В підтвердження понесення судових витрат у справі позивач подав платіжну інструкцію про сплату судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 968,96 грн. (а.с. 6).

З огляду на задоволення позову, відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України позивачу належить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1.6 рішення Комісії Адміністрації державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги, оформленого протоколом засідання комісії Адміністрації державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27.05.2025 № 736.

Зобов`язати Адміністрацію державної спеціальної служби транспорту (код ЄДРПОУ - 33145904, вулиця Якова Гніздовського, 5, місто Київ, 02094) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) від 23.09.2024 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , та прийняти відповідне рішення, із врахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Адміністрації державної спеціальної служби транспорту (код ЄДРПОУ - 33145904, вулиця Якова Гніздовського, 5, місто Київ, 02094) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: Комісія Адміністрації державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, код ЄДРПОУ - 33145904, вулиця Якова Гніздовського, 5, місто Київ, 02094.

Відповідач 2: Адміністрація державної спеціальної служби транспорту, код ЄДРПОУ - 33145904, вулиця Якова Гніздовського, 5, місто Київ, 02094.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.