Справа № 620/13257/25
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року Чернігів Справа № 620/13257/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) за допомогою системи ''Електронний суд'' звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не внесення актуальних персональних даних ОСОБА_1 до Єдиного державного Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідності з Законом України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виконати свої функціональні обов`язки у відповідності з Законом України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів та Наказом Міністерства оборони України №94 від 28.03.2022р. Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо внесення актуальних персональних даних ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебував на обліку, як військовозобов`язаний в ІНФОРМАЦІЯ_4 . На підставі рішення військово-лікарської комісії УМВС України в Чернігівській області від 29.10.2002 позивача було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку згідно ст. 69а, графи ІІ Порядку ведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом МВС України 06.02.2001 №85. 04.02.2003 ІНФОРМАЦІЯ_5 позивача було виключено з військового обліку та внесено відповідний запис у належний йому військовий квиток серії НОМЕР_1 , а саме на стор. 26 проставлено печатка ІНФОРМАЦІЯ_5 про виключення позивача з військового обліку. Однак, 18.08.2025 позивачу стало відомо, що відповідно інформації з Електронного кабінету призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Резерв +» на даний час позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 , категорія обліку військовозобов`язаний. Отже, з вищевикладеного вбачається невідповідність записів у військовому квитку позивача і Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, оскільки у зв`язку з виключенням останнього з військового обліку 04.02.2003 він не є військовозобов`язаним.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду 17.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в електронній формі. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідач, в межах встановленого судом строку, подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не зобов`язаний вносити до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про виключення із військового обліку Позивача на підставі свідоцтва про хворобу військово-лікарської комісії МВС від 29.10.2002 № 902, оскільки ступінь придатності визначений для проходження служби у Міністерстві внутрішніх справ, а не Збройних Силах України.

Позивачем подана відповідь на відзив, в якій зазначені аналогічні обставини, викладені в позові.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 . Згідно наданого позивачем військово-облікового документу, сформованого в системі Резерв+ станом на 23.09.2025, дійсний до 23.09.2026 наявний запис: категорія обліку військовозобов`язаний.

При цьому, на підставі рішення військово-лікарської комісії УМВС України в Чернігівській області від 29.10.2002 позивача було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку згідно ст. 69а, графи ІІ Порядку ведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом МВС України 06.02.2001 №85.

Відповідний запис внесено у військовий квиток позивача № НОМЕР_2 від 08.12.1992.

В зв`язку з зазначеним 09.09.2025 позивач звернувся до відповідача з заявою, у якій, зокрема, просив привести його дані в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідність з даними належного йому військового квитка, шляхом внесення запису щодо виключення позивача з обліку 04.02.2003, як військовозобов`язаного, у зв`язку з визнанням його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Листом від 12.09.2025 №6/4508 відповідач повідомив, що у разі невідповідності відомостей, зазначених у військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін: у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку; в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку (пункт 4 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №559 від 16.05.2024 року). Рекомендовано звернутися особисто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . При собі мати оригінали документів: паспорт громадянина України, військово-обліковий документ, завірена копія довідки військово-лікарської комісії.

Вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, серед яких відповідно до статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який згодом неодноразово продовжувався. Востаннє воєнний стан в Україні продовжено до 09.11.2024.

Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено про оголошення та проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

22.02.2022 Президент України, Верховний Головнокомандувач Збройних Сил України видав наказ №2 «Про призов резервістів на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період» відповідно до підпункту 3 пункту 1 визначено призов на військову службу резервістів здійснювати з обов`язковим проходженням медичних оглядів за спрощеною процедурою.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закону №3543-ХІІ).

Згідно із статтею 1 Закону №3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

З моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій (частина восьма статті 4 Закону №3543-ХІІ).

Абзацом другим частини першої статті 22 Закону №3543-ХІІ визначено, що громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (частина третя статті 22 Закону №3543-ХІІ).

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України (частина п`ята статті 22 Закону №3543-ХІІ).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

Відповідно до статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-третя статті 1 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України від 25.03.1992 № 2232 «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (ч. 2 ст. 1 Закону № 2232).

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону № 2232 військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За визначенням ч. 9 ст. 1 Закону № 2232 щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України (ч. 10 ст. 1 Закону № 2232).

Згідно з ч. 13 ст. 2 Закону № 2232 громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.

Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи згідно свідоцтва про хворобу за № 902 від 29.10.2002 позивач визнаний військово-лікарською комісією ДУ ТМОУ УМВС України в Чернігівській області - непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку.

Так, медичний огляд проводиться згідно з розділом 1 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затверджено Наказ Міністерства внутрішніх справ України 06.02.2001 N 85 метою визначення: придатності кандидатів за станом здоров`я, фізичним розвитком, а для окремих видів службової діяльності - за індивідуальними психофізіологічними особливостями до служби в органах внутрішніх справ на посадах рядового й начальницького складу; придатності за станом здоров`я, а для окремих видів службової діяльності - і за індивідуальними психофізіологічними особливостями до служби в органах внутрішніх справ осіб рядового й начальницького складу з урахуванням вимог пункту 1.43 цього Порядку; придатності за станом здоров`я до військової служби військовослужбовців внутрішніх військ, які проходять медичний огляд відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 4 січня 1994 року за N 2 та медичний огляд у Збройних Силах України); придатності за станом здоров`я, фізичним розвитком кандидатів до вступу на навчання до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ і Міністерства оборони; придатності за індивідуальними психофізіологічними особливостями кандидатів, які вступають на навчання до пожежно-технічних училищ МВС, а також в навчальні заклади системи МВС, що готують спеціалістів служби ДАІ; придатності за станом здоров`я курсантів і слухачів до подальшого навчання в навчальних закладах МВС.

Тобто свідоцтво про хворобу за № 902 від 29.10.2002 підтверджує факт визнання позивача непридатним до проходження військової служби у системі МВС, а не у Збройних Силах України.

Суд зазначає, що питання щодо визначення ступеня придатності до проходження військової служби у Збройних Силах України станом на 29.10.2002 ВЛК при МВС та 04.02.2003 (відмітка про зняття із обліку у військовому комісаріаті) регулювало Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України за № 2 від 04.01.1994.

В матеріалах справи відсутні докази, що позивач проходив відповідну комісію.

Як слідує з військового квитка позивача останній був знятий із військового обліку 23.01.1995 у зв`язку із призначенням на посаду рядового складу МВС.

Відповідно до підпункту «г» частини 4 статті 37 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» зняттю із військового обліку підлягали громадяни взяті на спеціальний облік Міністерства внутрішніх справ України у зв`язку з призначенням на посади рядового або начальницького складу органів внутрішніх справ чи зарахуванням курсантами і слухачами вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України.

Згідно пункту 4 Положення про військовий облік військовозобов`язаних і призовників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 червня 1994 р. № 377 громадяни, які перебувають на військовому обліку військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах, у разі прийняття на службу начальницького і рядового складу органів і підрозділів МВС знімаються з військового обліку у військових комісаріатах і передаються на облік у кадрах МВС.

Тобто позивач з 23.01.1995 перебував на військовому обліку у МВС, де і було визначено 29.10.2002 його ступінь придатності до проходження служби саме в органах МВС, а не Збройних Сил України.

Відповідно до пунктів 1.119 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затверджено Наказ Міністерства внутрішніх справ України 06.02.2001 N 85 cвідоцтво про хворобу підлягало розгляду на осіб рядового й начальницького складу оглянутих гарнізонними й госпітальними ВЛК, - вищою за статусом ВЛК.

Згідно пункту 1.115. Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затверджено Наказ Міністерства внутрішніх справ України 06.02.2001 N 85 свідоцтво про хворобу № 902 від 29.10.2002 підлягало направленню на розгляд до вищої за статусом ВЛК не пізніше 5-ти днів після закінчення медичного огляду.

Таким чином, суд зазначає, що свідоцтво про хворобу має бути розглянуто у вищій за статусом ВЛК упродовж двох днів від часу його надходження, за винятком випадків, що вимагають уточнення певних відомостей щодо хвороби (запити про обставини одержання травми, поранення, контузії, каліцтва, службових характеристик, медичних документів, виклик на очний медичний огляд у ВЛК тощо). Свідоцтво про хворобу із затвердженою постановою після одержання її з вищої за статусом ВЛК передається до підрозділу по роботі з особовим складом органу внутрішніх справ, військ, де проходить службу особа, що пройшла медичний огляд, або начальнику, який направив цю особу на медичний огляд.

Відповідно до пункту «г» частини 2 статті 37 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік у військових комісаріатах підлягали громадяни звільнені зі служби в Міністерстві внутрішніх справ України у запас Збройних Сил України після звільнення з МВС.

Тому на 04.02.2003 позивач підлягав взяттю на військовий облік.

При цьому, для виключення із військового обліку позивачу необхідно було пройти ВЛК у відповідності до Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України за № 2 від 04.01.1994 та в подальшому згідно Положення про військового-лікарську експертизу у Збройних Силах України зав № 402 від 14.08.2008.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки ступінь придатності позивача визначено для проходження служби у Міністерстві внутрішніх справ, а не Збройних Силах України.

Стосовно інших посилань позивача, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що у позові ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Повне судове рішення складено 09.02.2026.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО