Справа № 300/4499/25
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2026 р. справа № 300/4499/25

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Вест Транс" до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 50-ДПС від 11.06.2025

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Вест Транс" через систему "Електронний суд" (далі - позивач, ТОВ "Трейд Вест Транс") звернувся до суду з адміністративним позовом до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (далі - відповідач, Управління Держпраці) про визнання протиправним та скасування постанови про накладення штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем на підставі акта перевірки Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 23.04.2025 №9240/09/17/рро/44774467 винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №50-ДПС від 11.06.2025. Вважає, що висновки відповідача про наявність порушень законодавства про працю помилковими, а постанова про накладення штрафу підлягає скасуванню.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, яке буде проводитися без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.25-26).

Через систему "Електронний суд" на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив від Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якому представник відповідача заперечила проти задоволення позову. Зокрема представник відповідача вказала, що 05.05.2025 від Головного Управління ДПС в Івано-Франківській області на адресу Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надійшли матеріали фактичної перевірки ТОВ "Трейд Вест Транс", а саме: акт фактичної перевірки від 23.04.2025 № 9240/09/17/рро/44774467 ТОВ "Трейд Вест Транс", за адресою: Івано-Франківська область, м. Коломия, вул. Б. Хмельницького, буд. 55 А, для прийняття рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про працю. Відповідно до зазначеного Акту, спеціалістами ГУ ДПС під час проведення фактичної перевірки ТОВ "Трейд Вест Транс" виявлено факт використання праці 2 неоформлених працівників, а саме: Сметанюка Василя Миколайовича та ОСОБА_1 , що стало підставою для накладення штрафних санкцій за порушення законодавства про працю відповідно до абзацу другого частини 2 статті 265 КЗпП України. Так, під час аналізу інформації отриманої від Укртрансбезпеки і наявної у системі "Шлях" встановлено, що підприємство ТОВ "Трейд Вест Транс" подало відомості про водіїв кількість яких перевищує фактичну кількість зареєстрованих ним осіб. Зокрема, відповідно до наявної інформації про водіїв транспортних засобів ліцензіатів внесених до інформаційної системи "Шлях" підприємство подало відомості про водіїв, щодо яких відповідно до наявних баз даних ДПС України не подано повідомлення про прийняття на роботу та відповідно не подано звітність про застрахованих осіб. Відомості про працівників з якими не укладено трудові договори містяться в Додатку 1 до акту фактичної перевірки. Жодних документів, які б підтверджували належне працевлаштування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 під час проведення фактичної перевірки працівникам ГУ ДПС в Івано-Франківській області, позивачем надано не було. Вважає, що з наведеного випливає, що водії ТОВ "Трейд Вест Транс" допущені до роботи позивачем без належного оформлення із ними трудових відносин, чим порушено вимоги статей 21-24 КЗпП України. Підтвердженням виконання працівниками трудових функцій водіїв є перевезення вантажу за дорученням та вказівкою позивача. Просила у задоволенні позову відмовити (а.с. 29-34).

Розгляд даної справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням строку перебування головуючого судді в основній щорічній відпустці, в порядку черговості.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі обставини.

05.05.2025 від Головного Управління ДПС в Івано-Франківській області на адресу Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надійшли матеріали фактичної перевірки ТОВ "Трейд Вест Транс", а саме: акт фактичної перевірки від 23.04.2025 № 9240/09/17/рро/44774467 ТОВ "Трейд Вест Транс", за адресою: Івано-Франківська область, м. Коломия, вул. Б. Хмельницького, буд. 55 А, для прийняття рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про працю.

Відповідно до зазначеного акту, спеціалістами ГУ ДПС під час проведення фактичної перевірки ТОВ "Трейд Вест Транс" виявлено факт використання праці 2 неоформлених працівників, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що стало підставою для накладення штрафних санкцій за порушення законодавства про працю відповідно до абзацу другого частини 2 статті 265 КЗпП України.

На підставі акта перевірки Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 23.04.2025 №9240/09/17/рро/44774467 винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №50-ДПС від 11.06.2025 (а.с.11).

Вважаючи постанову Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №503-ДПС від 11.06.2025 про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Суд при вирішенні цієї справи керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на час спірних правовідносин.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 75.1.3 Податкового кодексу України (далі - ПК України) фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 80.6 ПК України визначено, що під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).

Відповідно до статті 265 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Абзац другий частини другої до статті 265 КЗпП України передбачає, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок № 509) передбачено процедуру накладення штрафів за порушення законодавства про працю.

Пунктом 2 Порядку № 509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Відповідно до абзацу сьомого пункту 2 Порядку № 509 штрафи за порушення законодавства про працю та зайнятість населення накладаються на підставі, в тому числі, акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Справа про накладення штрафу розглядається у 45 - денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів.

Про дату одержання документів, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів зазначених в абзацах 3-7 пункту 2 Порядку № 509, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, а другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника.

Штраф сплачується протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, про що суб`єкт господарювання або роботодавець повідомляють уповноваженій посадовій особі, яка склала постанову про накладення штрафу.

Не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України).

Як встановлено матеріалами справи, 05.05.2025 від Головного Управління ДПС в Івано-Франківській області (далі - ГУ ДПС) на адресу Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надійшли матеріали фактичної перевірки ТОВ "Трейд Вест Транс", а саме: акт фактичної перевірки від 23.04.2025 № 9240/09/17/рро/44774467 (далі - Акт) ТОВ "Трейд Вест Транс", за адресою: Івано-Франківська область, м. Коломия, вул. Б. Хмельницького, буд. 55 А, для прийняття рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про працю.

Відповідно до зазначеного акту, спеціалістами ГУ ДПС під час проведення фактичної перевірки ТОВ "Трейд Вест Транс" виявлено факт використання праці 2 неоформлених працівників, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що стало підставою для накладення штрафних санкцій за порушення законодавства про працю відповідно до абзацу другого частини 2 статті 265 КЗпП України.

У акті зазначено порушення вимог статті 21-24 КЗпП України, що проявилося у допуску працівників до роботи без належного оформлення із ними трудових відносин. Зокрема, в ході проведення фактичної перевірки працівниками ГУ ДПС в Івано- Франківській області встановлено наступне: згідно пункту 2 Правил перетину державного кордону громадянами України, затвердженого Постановою КМУ № 57, зі змінами та доповненнями, у разі введення в Україні воєнного стану пропуск через державний кордон України водіїв транспортних засобів суб`єктів господарювання, які мають ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом, здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за умови використання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека (а.с.40-43).

Під час аналізу інформації отриманої від Укртрансбезпеки і наявної у системі "Шлях" встановлено, що підприємство ТОВ "Трейд Вест Транс" подало відомості про водіїв кількість яких перевищує фактичну кількість зареєстрованих ним осіб. Зокрема, відповідно до наявної інформації про водіїв транспортних засобів ліцензіатів внесених до інформаційної системи "Шлях" підприємство подало відомості про водіїв, щодо яких відповідно до наявних баз даних ДПС України не подано повідомлення про прийняття на роботу та відповідно не подано звітність про застрахованих осіб. Відомості про працівників з якими не укладено трудові договори містяться в додатку 1 до акту фактичної перевірки (а.с.44).

Жодних документів, які б підтверджували належне працевлаштування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 під час проведення фактичної перевірки працівникам ГУ ДПС в Івано-Франківській області, позивачем надано не було.

З наведеного вище випливає, що водії ТОВ "Трейд Вест Транс" допущені до роботи позивачем без належного оформлення із ними трудових відносин, чим порушено вимоги статтей 21-24 КЗпП України. Підтвердженням виконання працівниками трудових функцій водіїв є перевезення вантажу за дорученням та вказівкою позивача.

На виконання норм Порядку № 509, листом від 08.05.2025 вих. № ПЗ/3/3172-25 Міжрегіональне управління повідомило позивача про те, що уповноваженою особою Міжрегіонального управління отримано Акт від 23.04.2025, складений за результатами проведеної фактичної перевірки ГУ ДПС, в ході якої виявлено факт використання праці неоформлених працівників, що є підставою для накладення штрафних санкцій за порушення законодавства про працю, відповідно до частини 2 статті 265 КЗпП України та листом від 08.05.2025 вих. № ПЗ/3/3176-25 було запрошено на розгляд справи 04.06.2025. Дані листи направлено позивачу шляхом надіслання рекомендованого поштового відправлення (квитанція №920) (а.с.46-50).

До Міжрегіонального управління 04.06.2025 надійшов лист ТОВ "Трейд Вест Транс" з проханням відкласти розгляд справи про накладення штрафу задля подання усіх документів, які на думку позивача були необхідними для об`єктивного розгляду справи (а.с.51).

У зв`язку із цим Міжрегіональним управлінням прийнято рішення про відкладення розгляду справи до 11.06.2025, про що позивача повідомлялося листом від 05.06.2025 вих. №ПЗ/3/3849-25 (а.с.52).

10.06.2025 до Міжрегіонального управління надійшов лист із документами від ТОВ "Трейд Вест Транс", які позивач просив долучити до матеріалів справи про накладення штрафу. Зокрема:

1) сканкопію договору про надання послуг №1 від 01.03.2024 та акту приймання- передачі наданих послуг;

2) сканкопію договору про надання послуг №2 від 01.03.2024 та акту приймання- передачі наданих послуг;

3) сканкопію заяви гр. ОСОБА_2 ;

4) сканкопію заяви гр. ОСОБА_1 (а.с.64-72).

Як вбачається із змісту протоколу слухання вказаної справи від 11.06.2025 представник ТОВ "Трейд Вест Транс" на розгляд справи не з`явився, проте надіслав лист із копіями документів, які на його думку, заперечують факт порушення законодавства про працю, зафіксований в акті фактичної перевірки від 23.04.2025 № 9240/09/17/рро/44774467.

Так, при розгляді справи про накладення штрафу, аналізуючи матеріали справи, Міжрегіональним управлінням встановлено таке.

Нормами статті 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до частини 2 статті 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Згідно вимог статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення ДПС України про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ. Повідомлення про прийняття працівника - важлива складова оформлення трудових відносин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 413 "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника (домашнього працівника) на роботу/укладення гіг-контракту або припинення трудового договору з домашнім працівником» (далі - Порядок № 413) встановлено, що повідомлення про прийняття працівника (домашнього працівника) на роботу/укладення гіг-контракту подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації), та/або резидентом Дія Сіті до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а фізичною особою, яка уклала трудовий договір з домашнім працівником, - за її податковою адресою (місцем проживання) за формою згідно з додатком 1 до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором та/або до початку виконання робіт (надання послуг) гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті засобами електронного зв`язку з використанням електронного підпису відповідальних осіб, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу.

Згідно частини 1 статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 6-1) при укладенні трудового договору про дистанційну (надомну) роботу; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Відповідно до інформації з Реєстру платників єдиного податку ТОВ «Трейд Вест Транс» не перебуває на спрощеній системі оподаткування.

У відповідності до абзацу другого частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного виконання роботи протягом усього робочого часу, установленого на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

За результатами розгляду справи про накладення штрафу, відповідно до абзацу другого частини 2 статті 265 КЗпП України, на підставі акта від 23.04.2025 № 9240/09/17/рро/44774467, за порушення ТОВ "Трейд Вест Транс" законодавства про працю, а саме: статей 21-24 КЗпП України, начальником Міжрегіонального управління 11.06.2025 винесено постанову про накладення штрафу № 50-ДПС на суму 160 000 (сто шістдесят тисяч) гривень (а.с.60-61).

Крім того, суд зазначає, що згідно акту фактичної перевірки від 23.04.2025 та додатків до нього встановлено, що у березні 2024 року водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 здійснювали перевезення вантажу, що належить ТОВ "Трейд Вест Транс". Відомості саме про цих водіїв позивач подав для внесення до інформаційної системи "Шлях", адміністратором якої є Укртрансбезпека. Проаналізувавши додаток 1 до акту фактичної перевірки, судом встановлено, що водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прийняті на роботу восени 2022 року, а звільнені 28.02.2024. При цьому уже на наступний день після звільнення - 29.02.2024 вони внесені до інформаційної системи "Шлях" як водії, які перетинатимуть кордон у березні 2024 року.

Позивач у справі зазначає про те, що ним укладено договори про надання послуг №1 та №2 від 03.03.2024 із громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , оскільки водії були звільнені, а перевезення яке планувалося мало разовий характер, тому прийнято рішення укласти з ними цивільно-правові угоди про надання послуг.

Суд погоджується з відповідачем та зазначає, що існує концепція прихованого працевлаштування (deemed employment), що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду висловленою у постанові від 05.10.2020 у справі № 560/407/19. Дана концепція знайшла своє відображення у Рекомендаціях про трудове правовідношення №198 (далі - Рекомендації) Міжнародної організації праці (далі - МОП), де зазначено, що держави - члени МОП повинні передбачити можливість визначення у своїх законодавчих та нормативно-правових актах конкретних ознак визначення трудових правовідносин. Серед таких ознак у Рекомендаціях зазначаються "підпорядкованість" та "залежність". У пункті 13 Рекомендацій "підпорядкованість" проявляється, якщо робота:

виконується відповідно до вказівок та під контролем іншої сторони;

передбачає інтеграцію працівника в організаційну структуру підприємства;

виконується виключно або переважним чином в інтересах іншої особи;

виконується працівником особисто;

виконується відповідно до графіка або на робочому місці, яке вказується або погоджується стороною, яка її замовила;

має характерну тривалість/продовжуваність;

вимагає особисту присутність працівника;

передбачає надання інструментів, матеріалів та механізмів стороною, яка є замовником.

Так, якщо проаналізувати договори про надання послуг № 1 та № 2, то предметом договору є послуга з перевезення вантажу, а саме олії соняшникової з м. Вінниця Україна до м. Констанца Республіка Румунія. Виконавці (в даному випадку громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) надають послуги з перевезення вантажу на транспортному засобі замовника (ТОВ "Трейд Вест Транс").

Суд наголошує на тому, що робота по перевезенню вантажу, належить до основної діяльності позивача, виконувалася відповідно до його вказівок та в його інтересах, а також на транспортному засобі, що належить позивачу. Крім того, робота, яка виконувалася працівниками на підставі цивільно-правових договорів є ідентичною тій, що виконувалася даними працівниками коли вони перебували на посаді водіїв у позивача. Також як можна побачити із доданих до позовної заяви платіжних інструкцій № 46 та № 47 від 02.03.2024 у призначенні платежу зазначено: "кошти на відрядження згідно договору №1 від 01.03.2024" та "кошти на відрядження згідно договору № 2 від 01.03.2024" відповідно.

При цьому, суд наголошує на тому, що цивільно-правові відносини не передбачають надання коштів на відрядження, це передбачено чинним трудовим законодавством. В силу цього, Міжрегіональне управління вважає, що в даному випадку наявні ознаки трудових відносин згідно концепції "прихованого працевлаштування". Така правова позиція відповідача співпадає з правовим висновком, викладеним 05.10.2020 в Постанові Верховного Суду у справі № 560/407/19, а саме з тим, що "відповідальність роботодавця настає в разі, якщо особа виконує певні роботи чи здійснює окремі повноваження з відома, за дорученням та в інтересах роботодавця".

Крім того, посилання позивача на несприятливу ситуацію на ринку перевезень, що призвела до відсутності замовлень на вантажні перевезення суд розцінює як спробу уникнути відповідальності за порушення вимог законодавства про працю, адже чинне законодавство про працю на такі випадки передбачає можливість укладення роботодавцем строкового трудового договору, відповідно до якого сторони можуть обумовити тривалість його дії.

Відповідно до вимог статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути:

безстроковим, що укладається на невизначений строк;

на визначений строк, встановлений за погодженням сторін;

таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Оскільки при звільнені 28.02.2024 водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 позивачу відомо про те, що у березні 2024 року вони мають здійснити перевезення товару за кордон, адже саме позивач подавав інформацію про водіїв задля їх внесення до системи "Шлях", то він міг не звільняти даних працівників до часу здійснення ними перевезення вантажу, або знову прийняти на роботу цих осіб після звільнення по строковому трудовому договору.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відтак, позовні вимоги про протиправність прийнятої Південно-Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці постанови № 50-ДПС від 11.06.2025 є необґрунтованими та безпідставними.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2. ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищезазначеного, суд на підставі наданих учасниками справи письмових доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в силу вимог статті 139 КАС України судовий збір не підлягає стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень.

Учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Вест Транс" (код ЄДРПОУ - 44774467, вул. Б. Хмельницького, 55А, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78203) до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (код ЄДРПОУ - 44840602, вул. Франка, 4, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 50-ДПС від 11.06.2025, - відмовити.

Сторонам рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.