Справа № 200/9151/25
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року Справа№200/9151/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративний позов Головного управління ДПС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «НАШ БІЗНЕС» про стягнення податкового боргу.

Головне управління ДПС у Донецькій області звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НАШ БІЗНЕС» про стягнення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наразі по ТОВ «НАШ БІЗНЕС» обліковується податковий борг, який раніше не був заявлений до суду, у розмірі 35 641,26 грн. та виник з причини несплати грошових зобов`язань, нарахованих платником самостійно. У зв`язку з несплатою платником податків ТОВ «НАШ БІЗНЕС» узгоджених податкових зобов`язань, ГУ ДПС у Донецькій області було сформовано податкову вимогу форми «Ю» від 01.08.2013 № 12-22, яку спрямовано на адресу підприємства рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Позивач зауважив, що обставини складання, направлення та вручення податкової вимоги платнику вже були встановлені судом в межах справи № 200/5393/21 (рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/5393/21 від 17.05.2023, яке набрало законної сили 17.06.2023 року). Вказана податкова вимога не була оскаржена та не відкликалась. Враховуючи те, що узгоджених податкових зобов`язань відповідачем перед бюджетом не сплачено, виникли правові підстави для звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу в розмірі 35 641,26 гривень.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлений відповідачу строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, для надання на адресу Донецького окружного адміністративного суду: відзиву на позовну заяву разом з усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, про що свідчить наявність реєстрації кабінету електронного суду у представника позивача Сахарова В.В., ГУ ДПС у Донецькій області із відповідною відміткою в графі «доставлено» та графі «дата встановлення статусу» зазначено - 01.12.2025.

Відповідач про відкриття провадження по справі був повідомлений належним чином шляхом надіслання копії процесуального документу на його електронну скриньку - ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначену у квитанції до поданої податкової декларації, що підтверджується карткою обліку вихідних документів Донецького окружного адміністративного суду №200/9151/25 від 19.01.2026 року.

З урахуванням вищенаведеного, відповідач був належним чином обізнаний про наявність позовної заяви на розгляді в Донецькому окружному адміністративному суді.

Станом на час розгляду даної справи по суті спірних правовідносин від відповідача на адресу суду не було надано ані відзиву на позовну заяву разом із доказами на підтвердження зазначеного у ньому, ані будь-якої заяви, клопотання тощо.

Суд зауважує, що у відповідності до приписів ч.2 та ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

В свою чергу, приписами ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами ч.1 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Варто зауважити, що приписами ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи відсутність взагалі будь-яких заяв по суті, суд вирішив розглянути дану справу за наявними в ній матеріалами та доказами.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Головне управління ДПС у Донецькій області є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «НАШ БІЗНЕС», , є юридичною особою, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 28.04.1995 за № 209РП/2, податкова адреса: 85300, м. Покровськ, м-р Лазурний, буд. 2 (код за КАТОТТГ UA0011148, Покровська територіальна громада).

ТОВ «НАШ БІЗНЕС» з 04.05.1995 перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області, номер взяття на облік 661-20/58.

Судом було встановлено, що наразі по ТОВ «НАШ БІЗНЕС» обліковується податковий борг, який раніше не був заявлений до суду, у розмірі 35 641,26 грн та виник з причини несплати грошових зобов`язань, нарахованих платником самостійно, у т.ч.: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 18010400, код території UA0011148), у сумі 10 059,02 грн., а саме:

- 2 514,47 грн., нараховано платником самостійно основного платежу по строку (Декларація, термін сплати поточний рік), Додаток 2. Розрахунок у частині об`єктів нежитлової нерухомості до Податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 16.02.2022, термін сплати 29.04.2022;

- 2 514,85 грн., нараховано платником самостійно основного платежу по строку (Декларація, термін сплати поточний рік), Додаток 2. Розрахунок у частині об`єктів нежитлової нерухомості до Податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 16.02.2022, термін сплати 29.07.2022;

- 2 514,85 грн., нараховано платником самостійно основного платежу по строку (Декларація, термін сплати поточний рік), Додаток 2. Розрахунок у частині об`єктів нежитлової нерухомості до Податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 16.02.2022, термін сплати 31.10.2022;

- 2 514,85 грн., нараховано платником самостійно основного платежу по строку (Декларація, термін сплати поточний рік), Додаток 2. Розрахунок у частині об`єктів нежитлової нерухомості до Податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 16.02.2022, термін сплати 30.01.2023;

земельний податок з юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010500, код території UA0011148) у сумі 25 582,24 грн., а саме:

- 2 322,85 грн., нараховано платником самостійно основного платежу по строку (Декларація, термін сплати поточний рік), Податковий розрахунок земельного податку № від 16.02.2022, термін сплати 30.03.2022;

- 2 325,94 грн., нараховано платником самостійно основного платежу по строку (Декларація, термін сплати поточний рік), Податковий розрахунок земельного податку № від 16.02.2022, термін сплати 03.05.2022;

- 2 325,94 грн., нараховано платником самостійно основного платежу по строку (Декларація, термін сплати поточний рік), Податковий розрахунок земельного податку № від 16.02.2022, термін сплати 30.05.2022;

- 2 325,94 грн., нараховано платником самостійно основного платежу по строку (Декларація, термін сплати поточний рік), Податковий розрахунок земельного податку № від 16.02.2022, термін сплати 30.06.2022;

- 2 325,94 грн, нараховано платником самостійно основного платежу по строку (Декларація, термін сплати поточний рік), Податковий розрахунок земельного податку № від 16.02.2022, термін сплати 01.08.2022;

- 2 325,94 грн., нараховано платником самостійно основного платежу по строку (Декларація, термін сплати поточний рік), Податковий розрахунок земельного податку № від 16.02.2022, термін сплати 30.08.2022;

- 2 325,94 грн., нараховано платником самостійно основного платежу по строку (Декларація, термін сплати поточний рік), Податковий розрахунок земельного податку № від 16.02.2022, термін сплати 30.09.2022;

- 2 325,94 грн., нараховано платником самостійно основного платежу по строку (Декларація, термін сплати поточний рік), Податковий розрахунок земельного податку № від 16.02.2022, термін сплати 31.10.2022;

- 2 325,94 грн., нараховано платником самостійно основного платежу по строку (Декларація, термін сплати поточний рік), Податковий розрахунок земельного податку № від 16.02.2022, термін сплати 30.11.2022;

- 2 325,94 грн., нараховано платником самостійно основного платежу по строку (Декларація, термін сплати поточний рік), Податковий розрахунок земельного податку № від 16.02.2022, термін сплати 30.12.2022;

- 2 325,93 грн., нараховано платником самостійно основного платежу по строку (Декларація, термін сплати поточний рік), Податковий розрахунок земельного податку № від 16.02.2022, термін сплати 30.01.2023.

Позивач у своїй позовній заяві зазначив: - «У зв`язку з несплатою платником податків ТОВ «НАШ БІЗНЕС» узгоджених податкових зобов`язань, ГУ ДПС у Донецькій області було сформовано податкову вимогу форми «Ю» від 01.08.2013 № 12-22, яку спрямовано на адресу підприємства рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Одночасно слід зазначити, що обставини складання, направлення та вручення податкової вимоги платнику вже були встановлені судом в межах справи № 200/5393/21 (рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/5393/21 від 17.05.2023, яке набрало законної сили 17.06.2023 року).».

Слід зауважити, що як було встановлено Донецьким окружним адміністративним судом та зазначено у його рішенні по справі №200/5393/21 від 17.05.2023 року: - «У зв`язку з несплатою платником податку ТОВ «НАШ БІЗНЕС» узгоджених податкових зобов`язань податковим органом було сформовано податкову вимогу форми «Ю» № 12-12 від 14 грудня 2013 року на загальну суму боргу - 500000 грн., яка була надіслана за юридичною адресою підприємства засобами поштового зв`язку, проте повернута за зворотною адресою з відміткою «відсутня адреса».

Вказана вимога не оскаржувалась та не відкликалась.

[…].

Так, на адресу відповідача, засобами поштового зв`язку була надіслана податкова вимога форми "Ю" № 12-12 від 14 грудня 2013 року, яка була надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням, проте повернуто відправнику.

Відповідно до вимог п.59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Вказана вимога в адміністративному та/чи судовому порядку не оскаржувалась, доказів іншого відповідачем не надано.».

Вищезазначене рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/5393/21 набрало законної сили - 17.06.2023 року.

Слід зауважити, що у відповідності до приписів ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З наданих в якості доказів інтегрованих карток платника податку відповідача та детального розрахунку податкового боргу, з яких судом встановлено наступне, що на час звернення з даним позовом до суду по ТОВ «НАШ БІЗНЕС» обліковується податковий борг, який раніше не був заявлений до суду, у розмірі 35 641,26 грн.

Станом на день подання позову за відповідачем обліковується сума боргу, який самостійно останнім не сплачено.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України, до обов`язків платника податків входить сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.

Пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Статтею 31 Податкового кодексу України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк. вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 38.1. статті 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Пунктом 38.2. визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Згідно з пунктом 269.1 статті 269 Податкового кодексу України, платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування; платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Відповідно до пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України, об`єктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у власності; земельні частки (паї), які перебувають у власності; земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають у володінні на праві постійного користування; об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

Пунктом 271.1 статті 271 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено.

База оподаткування по земельних частках (паях) визначається згідно із даними земельних ділянок, на які фізичні особи мають право як власники земельних часток (паїв), з урахуванням підпунктів 271.1.1 та 271.1.2 цього пункту.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (п. 271.2 ст. 271 ПК України).

Згідно пункту 285.1. статті 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (п. 285.2. ст. 285 ПК України).

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з приписами статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Судом встановлено, що ТОВ «НАШ БІЗНЕС» були подані до Головного управління ДПС в Донецькій області податкові декларації: з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності); податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, в якій самостійно визначив суми грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вже зазначено судом, відповідно податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Пунктом 6 Розділу ІV Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 №610, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 за №902/30770, встановлено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

У відповідності до п.1 Розділу ІІ Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженого Наказом Міністерства Фінансів від 12.01.2021 року №5, для забезпечення ведення оперативного обліку податків, зборів, платежів, єдиного внеску в ІКС ДПС відкриваються ІКП за кожним кодом класифікації доходів бюджету / технологічним кодом єдиного внеску щодо кожного платника, територіального органу ДПС, що відповідає місцю обліку платника або обліку об`єкта оподаткування, коду території територіальної громади згідно з Кодифікатором адміністративно-територіальних одиниць та територій територіальних громад, затвердженим наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 26 листопада 2020 року № 290 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 12 січня 2021 року № 3).

ІКП містить інформацію про первинні показники оперативного обліку, облікові операції та первинні показники оперативного обліку, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Пункт 3 Порядку визначає, що територіальні органи ДПС формують відомості про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати податків і зборів та відомості про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати єдиного внеску за формами, визначеними Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за № 1562/20300 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 квітня 2014 року № 462) (далі - Порядок № 1588), та Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 листопада 2014 року № 1162, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03 грудня 2014 року за № 1553/26330 (далі - Порядок № 1162), та проводять заходи, пов`язані з ліквідацією або реорганізацією платників податків.

Донецьким окружним адміністративним судом під час розгляду справи №200/5393/21 було встановлено, що на адресу відповідача, засобами поштового зв`язку позивачем була надіслана податкова вимога форми "Ю" № 12-12 від 14 грудня 2013 року, яка була надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням, проте повернуто відправнику.

Вказана вимога в адміністративному та/чи судовому порядку не оскаржувалась, доказів іншого відповідачем не надано.

Пунктом 110.1 статті 110 Податкового кодексу України, платники податків, податкові агенти, а також інші суб`єкти у випадках, прямо передбачених цим Кодексом, несуть фінансову відповідальність за вчинення податкових правопорушень. За порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема: фінансову відповідальність (пп. 111.1.1 п. 111.1 ст. 111 Податкового кодексу України).

Як зазначено у пункті 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно абзацу 1 пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 20.1.19 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи, зокрема, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відтак, враховуючи, що сума грошових зобов`язань відповідачем не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що у відповідача наявний податковий борг у розмірі 35 641,26 грн., який виник з причини несплати грошових зобов`язань, нарахованих платником самостійно згідно податкових декларацій.

Наявність вищенаведеного боргу за відповідачем підтверджується копією розрахунку ціни позову по відповідачу та картками ІКП за визначеними податками, в яких у сукупності зазначена сума боргу - 35 641,26 грн.

Протилежного матеріали справи щодо необґрунтованості зазначеної суми боргу або наявності взагалі даного боргу нарахованого позивачем відповідачу, матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, суд вбачає наявність передбачених чинним законодавством обставин для стягнення з відповідача податкового боргу в розмірі 35 641,26 грн.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачем суду не надано.

Враховуючи те, що сума податкового боргу позивача складає 35641,26 грн., підтверджується матеріалами справи, не сплачена відповідачем в добровільному порядку, доказів скасування податкової вимоги відповідачем не подано, суд вважає позовні вимоги правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами ч.1 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підстави для розподілу судових витрат у даній справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Донецькій області (адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд.59, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «НАШ БІЗНЕС» (адреса: 85300, Донецька область, м. Покровськ, м-он. Лазурний, буд.2, ) про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НАШ БІЗНЕС» (адреса: 85300, Донецька область, м. Покровськ, м-он. Лазурний, буд.2, ) до бюджету кошти з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, у розмірі суми податкового боргу - 35 641,26 грн., а саме:

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код класифікації доходів бюджету 18010400, код території UA0011148), у сумі 10 059,02 грн.;

- земельний податок з юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010500, код території UA0011148) у сумі 25 582,24 гривень.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 09 лютого 2026 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець