Справа № 360/2124/25
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2026-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 лютого 2026 рокум. ДніпроСправа № 360/2124/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку загального провадження (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2025 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» (далі позивач або ПАТ «УКР/ІН/КОМ») до Головного управління ДПС у Луганській області (далі відповідач або ГУ ДПС у Луганській області), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Луганській області №1751/12-32-04-02-06 від 01.09.2025;

зобов`язати Головне Управління Державної податкової служби у Луганській області зменшити податкові зобов`язання з податку на додану вартість Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» у сумі 13 054 943,00 грн за рахунок податкового кредиту.

В обґрунтування пред`явленого позову зазначено, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.05.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2021 та додатковим рішенням від 28.05.2021 у справі № 640/7511/21, задоволено адміністративний позов ПрАТ «Компанія «Росток» та зобов`язано здійснити дії з реєстрації (зареєструвати) в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на суму ПДВ датою їх первинної реєстрації - 31.10.2017.

Державна податкова служба лише 29.07.2024 зареєструвала в ЄРПН зазначені податкові накладні датою 31.10.2017, виконавши вищезазначені судові рішення.

З огляду на протиправні дії ДПС України, встановлені судовими рішеннями, позивач набув можливості скористатися своїм правом на включення до податкового кредиту сум податку, сплаченого у зв`язку з придбанням товарів /послуг лише 29.07.2024, а саме після того, як органами ДПІ були виконані рішення суду у справі № 640/7511/21.

Оскільки ПАТ «УКР/ІН/КОМ» через електронний кабінет платника податків були отримані зареєстровані (на підставі рішення суду) податкові накладні ПрАТ «Компанія «Росток» лише 29.07.2024 року та відповідно здійснено дії щодо відображення податкового кредиту з ПДВ в сумі 19 757 600 грн шляхом подання 20.02.2025 уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок № за липень 2024 року на підставі абз.4 п. 198.6 ст. 198 та п. 50.1 ст.50 Податкового кодексу України, надано відповідні пояснення (вих. № 230-ІВ від 27.02.2025).

Натомість відповідачем 17.03.2025 складено акт № 1288/12-32-04-02-06/05839888 «Про результати камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість щодо виявлених помилок (порушень) ПАТ «УКР/ІН/КОМ» за липень 2024 року».

В подальшому, позивач повторно відобразив податковий кредит з ПДВ в сумі 19757600 грн шляхом подання 30.07.2025 уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок № за липень 2024 року.

Дані обставини стали підставою для проведення відповідачем камеральної перевірки податкової звітності з ПДВ щодо виявлених помилок (порушень) за результатами якої складено акт від 14.08.2025 №1615/12-32-04-02-06/05839888.

З посиланням на вказаний вище акт перевірки, ГУ ДПС у Луганській області прийняло податкове повідомлення-рішення № 1751/12-32-04-02-06 від 01.09.2025 форми «В4».

Позивач вважає прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення від 01.09.2025 № 1751/12-32-04-02-06 протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що саме позиція Державної податкової служби поставила позивача у становище неможливості захистити власні права, окрім як в судовому порядку, доводячи причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями відповідача та порушеними правами позивача на те, щоб скористатися податковим кредитом. Фактично відповідач створив передумови для неможливості користуватись податковим кредитом позивачем та при цьому відповідач не може підтвердити факт того, що позивач з суб`єктивних причин не скористався власним правом на податковий кредит протягом 365 днів.

Крім того позивач вважає за необхідне з огляду на протиправну поведінку відповідача, з метою процесуальної економії часу та найбільш ефективного способу захисту порушеного права ПАТ «УКР/ІН/КОМ», в межах даної позовної заяви звернутись із вимогою про зобов`язання ГУ ДПС у Луганській області провести корегування суми податкових зобов`язань позивача з урахування суми податкового кредиту. Зокрема, у відповідності до податкових декларацій за період з 10.2017 року по 07.2025 включно, за позивачем обліковуються несплачені податкові зобов`язання на суму 13 054 943,00 грн, на які слід зменшити податкові зобов`язання з податку на додану вартість ПАТ «УКР/ІН/КОМ» за рахунок податкового кредиту.

Відповідач позов ПАТ «УКР/ІН/КОМ» не визнав, 02.12.2025 надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив таке.

Головним управлінням ДПС у Луганській області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І, пункту 75.1 статті 75 розділу ІІ ПК України, у порядку визначеному пунктом 76.2 статті 76 розділу II ПК України, проведено камеральну перевірку ПАТ «Українська інноваційна кампанія» уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2024 року, дата подання 30.07.2025, реєстраційний номер .

За результатами складено акт камеральної перевірки від 14.08.2025 № 1615/12-32-04-02-06/05839888, згідно з яким встановлено таке порушення.

У відповідності до Додатка 1 «Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, про коригування податкових зобов`язань за операціями з вивезення за межі митної території України у митному режимі експорту окремих видів товарів, та про податковий кредит з урахуванням його коригування (Д1)» до уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2024 року від 30.07.2025 № ПАТ «Українська інноваційна компанія» включено до складу податкового кредиту суму на підставі отриманих податкових накладних з датою складання жовтень 2017 року від ПАТ «Компанія «Росток» на загальну суму 98 788 000 грн, в тому числі ПДВ - 19 757 600, а саме:

№ 55 від 09.10.2017, дата реєстрації 31.10.2017 на суму 5 012 000 грн, ПДВ - 1 002 400 грн;

№ 68 від 09.10.2017, дата реєстрації 31.10.2017 на суму 10 411 000 грн, ПДВ - 2 082 200 грн;

№ 71 від 09.10.2017, дата реєстрації 31.10.2017 на суму 14 250 000 грн, ПДВ - 2 850 000 грн;

№ 67 від 09.10.2017, дата реєстрації 31.10.2017 на суму 1 4589 000 грн, ПДВ - 2 917 800 грн,

№ 69 від 09.10.2017, дата реєстрації 31.10.2017 на суму 25 112 000 грн, ПДВ - 5 022 400 грн;

№ 66 від 09.10.2017, дата реєстрації 31.10.2017 на суму 29 414 000 грн, ПДВ - 5 882 800 грн.

В реєстрації вищевказаних податкових накладних контрагенту позивача - ПАТ «Компанія «Росток» (продавцю) було відмовлено 31.10.2017 відповідно до даних ЄРПН, причина відмови «сума ПДВ в податкових накладних не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ продавця», тобто суми обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу.

За результатом судового розгляду відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2021 року у справі № 640/7511/21, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2021, Державною податковою службою України 29.07.2024 були зареєстровані спірні податкові накладні датою, за якою податкові накладні було надіслано до ЄРПН з метою реєстрації, а саме 31.10.2017.

Згідно з абзацом четвертим пункту 198.6. статті 198 Кодексу у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Таким чином, законодавець пов`язує можливість включення суми податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних протягом 365 днів саме з дати складання податкової накладної. Після спливу вказаного строку втрачається право на включення податкових накладних до складу податкового кредиту.

Податковий кодекс України не передбачає підстав для поновлення встановленого пунктом 198.6. статті 198 Кодексу строку.

Оскільки дата складання податкової накладної є 31.10.2017, тому позивач мав право включити до податкового кредиту суми податку на додану вартість до 31.10.2018 року (включно). Станом на 30.07.2024 ПАТ «Компанія «Росток» пропущено 365 днів з дня складання накладних для їх включення до складу податкового кредиту.

Враховуючи викладене, на думку відповідача, платником неправомірно включено до складу податкового кредиту за звітний (податковий) період липень 2024 року суму на підставі отриманих податкових накладних з датою складання жовтень 2017 року, дата реєстрації податкових накладних 31.10.2017 (статус податкових накладних - реєстрацiя за Рiшенням суду) від контрагента ПАТ «Компанія «Росток» () на загальну суму ПДВ 19 757 600 грн.

Таким чином, за результатами камеральної перевірки встановлено:

- порушення вимог абзацу четвертого пункту 198.6 статті 198 Кодексу ПАТ «Українська інноваційна компанія» завищено податковий кредит з податку на додану вартість на 19 757 600 грн;

- порушення вимог пункту 200.1 статті 200 Кодексу, підпункту в) пункту 200.4 статті 200 Кодексу ПАТ «Українська інноваційна компанія» завищено залишок від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду декларації з податку на додану вартість на 19 757 600 грн.

На підставі викладеного, ГУ ДПС у Луганській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.09.2025 № 1751/12-32-04-02-06, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 19 757 600 гривень.

Стосовно заявлених позовних вимог про зобов`язання ГУ ДПС у Луганській області зменшити податкові зобов`язання з ПДВ у сумі 13 054 943,00 грн за рахунок податкового кредиту, зазначив наступне.

Станом на 31.10.2025 (дата подання ПАТ «Українська інноваційна компанія» до Луганського окружного адміністративного суду позову) у інтегрованій картці платника з податку на додану вартість (код доходів бюджету 14010100) за платником ПАТ «Українська інноваційна компанія» рахується податковий борг у сумі 14 246 130,11 грн, який складається з основного боргу (недоїмки) у сумі 14 211 993,40 грн та суми несплаченої пені 34 136,71 грн, що підтверджується витягом з ІКП з ПДВ.

Зазначена сума основного боргу виникла у наслідок відсутності сплати узгоджених податкових зобов`язань по податковим деклараціям з податку на додану вартість та нарахованих податкових-повідомлень рішень за період липень 2017 до даного часу. Тобто, з 2017 року до даного позивач не сплачував ПДВ до Державного бюджету.

Податковий орган не може підміняти платника податків і подавати замість суб`єкта господарювання декларацію з ПДВ, де задекларувати у відповідних графах суму від`ємного значення, яка зараховується у зменшення суми податкового боргу.

Таким чином, виключне право на зменшення податкового боргу з ПДВ за рахунок суми від`ємного значення ПДВ належить саме ПАТ «Українська інноваційна компанія».

Отже, у разі наявності у платника податку на дату подання ним податкової звітності з ПДВ податкового боргу з цього податку, такий платник має право зарахувати суму від`ємного значення ПДВ, сформовану за результатами такої податкової звітності, у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди та обліковувався в інтегрованій картці платника станом на перше число місяця, у якому було подано таку декларацію, в частині, що не перевищує реєстраційну суму ліміту в системі електронного адміністрування податку на додану вартість такого платника на момент отримання контролюючим органом податкової декларації.

Станом на 29.07.2024 (дата реєстрації за рішенням суду податкових накладних виписаних ПАТ «Компанія «Росток») сума реєстраційного ліміту ПАТ «УКР/ІН/КОМ» складала (-19804110,13 грн), яка зменшилась на суму зареєстрованих податкових накладних на загальну суму 19757600 грн та після реєстрації податкових накладних, сума реєстраційного ліміту склала (-46510,13 грн).

Станом на 31.10.2025 (дата подання до Луганського окружного адміністративного суду адміністративного позову ПАТ «Укрінком») сума реєстраційного ліміту складала (-1 670 077,34 грн).

Відповідач вважає, що шляхом подання позовної заяви до суду щодо зобов`язання ГУ ДПС у Луганській області зменшити податкові зобов`язання у сумі 13 054 943,00 грн за рахунок податкового кредиту, ПАТ «Українська інноваційна компанія» ухиляється від зменшення реєстраційного ліміту у системі електронного адміністрування ПДВ, який повинен виникнути при самостійному подані податкової декларації з податку на додану вартість з зазначенням у рядку 20.1 - суми від`ємного значення, яка зараховується у зменшення суми податкового боргу, що виник за попередні звітні (податкові) періоди.

Звертаючись до суду з позовом у цій справі, позивачем не здійснювались будь-які дії щодо подання декларації з ПДВ та декларування від`ємного значення у зменшення суми податкового боргу, відповідно до п. 200.4 ст. 200 ПК України.

Відтак, ГУ ДПС у Луганській області (відповідач) не приймало рішень, не вчиняло дії та не допускало бездіяльності, а відповідно не були порушені права та інтереси позивача.

Враховуючи викладене, відповідач зауважує, що позовна вимога про зобов`язання ГУ ДПС у Луганській області зменшити податкові зобов`язання з ПДВ у сумі 13 054 943,00 грн за рахунок податкового кредиту є передчасною.

На підставі викладеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову ПАТ «УКР/ІН/КОМ» в повному обсязі.

В свою чергу позивачем 15.12.2025 надано відповідь на відзив позивача, згідно якої зазначено, що на час набрання законної сили судовим рішенням у справі № 640/7511/21 положення ПК України не передбачали спеціальних строків виконання податковими органами судового рішення щодо реєстрації податкових накладних, а відтак для цілей цих правовідносин слід застосовувати загальні принципи щодо виконання судового рішення, що набрало законної сили, передбачених КАС України.

На думку позивача, Державна податкова служба України допустила протиправну поведінку та не вживала заходів щодо виконання судового рішення, що набрало законної сили протягом значного проміжку часу: з жовтня 2021 року по липень 2024 року.

Наведене вище є свідченням того, що протиправна поведінка податкового органу щодо належного виконання судових рішень у справі № 640/7511/21 не давала можливості позивачу реалізувати своє право щодо отримання податкових накладних, складених постачальником у жовтні 2017 року, та сформувати на їх підставі податковий кредит.

Щодо невідповідності сум зазначив, що у позовній заяві заявлено суму до зменшення податкового боргу 13 054 943,00 грн згідно з розшифровкою.

У своєму відзиві ДПІ зазначає суму 14 211 993,40 грн основного боргу та 34 136,71 грн несплаченої пені, разом 14 246 130,11 грн.

Сума, заявлена ДПІ як основний борг складається з: податковий борг по даті сплати на 30.10.2017 - 1 067 615,32.

Несплачені податкові зобов`язання, що відповідають розрахунку позивача по деклараціях за період жовтень 2017 жовтень 2025 років з урахуванням уточнюючих розрахунків, що узгоджується з наданими виписками: ІКП - 13 054 943,00; нараховані штрафи - 100 455,08; надійшло оплати в бюджет, в тому числі штраф 1020,00 - 11 020,00; разом 14 211 993,40.

Позивач не претендує на зменшення податкового боргу, що виник до жовтня 2017 року, тому просить зарахувати в погашення податкового боргу тільки задекларовані до сплати суми, а саме по деклараціях за період жовтень 2017 жовтень 2025 в сумі 13 054 943,00 грн.

На підставі наведеного просить задовольнити позов ПАТ «Український інноваційний банк» в повному обсязі.

Ухвалою суду від 05.11.2025 позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху.

Ухвалою суду від 17.11.2025 відкрито провадження в справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 20.11.2025 клопотання Головного управління ДПС у Луганській області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, задоволено. Подальший розгляд справи № 360/2124/25 визначено здійснювати у порядку загального позовного провадження. Підготовче провадження визначено здійснювати в письмовому провадженні без виклику сторін.

Ухвалою суду від 12.01.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-74 КАС України, суд прийшов до такого.

Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» зареєстровано в установленому законом порядку в якості юридичної особи, ідентифікаційний код юридичної особи 05839888, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, буд. 3-А, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

09.10.2017 між ПАТ «Компанія «Росток» та позивачем було укладено ряд договорів задоволення вимог іпотекодержателя, а саме: № 497, № 481, № 482, № 483, № 484, № 486.

На виконання вказаних договорів ПАТ «Компанія «Росток» складено та подано для реєстрації податкові накладні від 09.10.2017 року: № 55 на суму ПДВ - 1 002 400,00 грн; № 66 на суму ПДВ - 5 882 800,00 грн; № 67 на суму ПДВ - 2 917 800,00 грн; № 68 на суму ПДВ - 2 082 200,00 грн; № 69 на суму ПДВ - 5 022 400,00 грн; № 71 на суму ПДВ - 2 850 000,00 грн.

31.10.2017 ПАТ «Компанія «Росток» було направлено в електронному вигляді для реєстрації в ЄРПН податкові накладні, виписані на ім`я ПАТ «Українська інноваційна компанія», однак отримано квитанції №1 про відмову у прийнятті податкових накладних, оскільки сума ПДВ в документі не може перевищувати суму ліміту ПДВ (651429) продавця.

17.11.2017 ПАТ «Компанія «Росток» подано до податкового органу декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2017 року № , відповідно до якої підприємством самостійно визначено суму зобов`язання в розмірі 20 819 620,00 грн, в тому числі в розмірі 19 757 600,00 грн за взаємовідносинами з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на підставі договорів задоволення вимог іпотекодержателя від 09.10.2017.

07.03.2018 ПАТ «Компанія «Росток» було повторно подано на реєстрацію податкові накладні від 09.10.2017 року № 55 на суму ПДВ - 1 002 400,00 грн та № 68 на суму ПДВ - 2 082 200,00 грн, в реєстрації яких податковим органом відмовлено з підстав «сума ПДВ в документі не може перевищувати суму ПДВ на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування (-18 448 624,87) з урахуванням суми ПДВ на яку накладено арешт за рішенням суду (0,00).

В подальшому, 28.11.2019 року ПАТ «Компанія «Росток» повторно подано на реєстрацію податкові накладні, однак у їх реєстрації було відмовлено з підстав «сума ПДВ в документі не може перевищувати суму ПДВ на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування (-17 216 860,20).

Вказані обставини встановлено рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.05.2021 у справі № 640/7511/21, що набрало законної сили та визнається сторонами.

Не погоджуючись з такими діями податкового органу, ПАТ «Компанія «Росток» звернулося до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.05.2021 у справі № 640/7511/21, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2021, а також додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2021 у зазначеній справі, що набрало законної сили 05.11.2021, адміністративний позов ПАТ «Компанія «Росток» задоволено.

Визнано протиправними дії Державної податкової служби України у не прийнятті поданих Приватним акціонерним товариством «Компанія «Росток» в електронному вигляді податкових накладних від 09.10.2017 № 55, № 66, № 67, № 68, № 69, № 71.

Також судом зобов`язано Державну податкову службу України здійснити дії з реєстрації (зареєструвати) в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних від 09.10.2017 № 55, № 66, № 67, № 68, № 69, № 71, датою їх первинної реєстрації - 31.10.2017.

29.07.2024 Державною податковою службою на виконання рішення суду по справі № 640/7511/21 зареєстровано в ЄРПН податкові накладні від 09.10.2027 № 55, № 66, № 67, № 68, № 69, № 71 датою їх первинної реєстрації - 31.10.2017, що підтверджується відповідними квитанціями про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, копії яких перебувають в матеріалах справи.

Зареєстровані податкові накладні ПАТ «Компанія «Росток» позивач отримав 29.07.2024, внаслідок чого здійснив дії щодо відображення податкового кредиту з ПДВ в сумі 19 757 600 грн шляхом подання 20.02.2025 уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок № за липень 2024 року.

Також, позивач повторно відобразив податковий кредит з ПДВ в сумі 19757600 грн шляхом подання 30.07.2025 уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок № за липень 2024 року.

Головним управлінням ДПС у Луганській області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І, пункту 75.1 статті 75 розділу II Податкового кодексу України, у порядку визначеному пунктом 76.2 статті 76 розділу II Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (13 змінами та доповненнями) проведено камеральну перевірку уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2024 року, дата подання 30.07.2025, реєстраційний номер ПАТ «Українська інноваційна компанія», за результатами якої складено акт камеральної перевірки від 14.08.2025 № 1615/12-32-04-02-06/05839888.

Камеральною перевіркою уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2024 року від 30.07.2025 № встановлено:

порушення вимог абзацу четвертого пункту 198.6 статті 198 Кодексу ПАТ «УКР/ІН/КОМ» завищено податковий кредит з податку на додану вартість на 19757600 гривень;

порушення вимог пункту 200.1 статті 200 Кодексу, підпункту в) пункту 200.4 статті 200 Кодексу ПАТ «УКР/ІН/КОМ» завищено залишок від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду декларації з податку на додану вартість на 19 757 600 гривень.

На підставі акта камеральної перевірки від 14.08.2025 № 1615/12-32-04-02-06/05839888, ГУ ДПС у Луганській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.09.2025 № 1751/12-32-04-02-06, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 19 757 600 грн.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомлення-рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Фактичною підставою прийняття спірного податкового повідомлення-рішення є висновок відповідача про те, що позивач втратив право на включення до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними ПАТ «Компанія «Росток» поза межами строку, а саме 365 календарних днів з моменту їх складання.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами частини першої статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з абзацом першим пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Абзацом першим пункту 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до абзацу другого пункту 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження (абзац третій пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період (абзац пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Як встановлено матеріалами справи, податкові накладні складені постачальником ПАТ «Компанія «Росток» 09.10.2017.

На час їх складення абзаци четвертий та п`ятий пункту 198.6 статті 198 ПК України визначали:

- у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу;

- суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

В межах спірних правовідносин позивач зауважує, що постачальник ПАТ «Компанія «Росток» вжив усіх залежних від нього дій щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у визначені ПК України строки, однак податковий орган вчинив умисні протиправні дії та не зареєстрував такі, що підтверджується змістом судових рішень у справі № 640/7511/21.

Натомість зареєстровані податкові накладні ПАТ «Компанія «Росток» позивач отримав лише у липні 2024 року.

Процедура отримання податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачена пунктом 201.10 статті 201 ПК України.

Згідно з цією нормою з метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Отже, процедура отримання податкової накладної залежить від надсилання відповідного запиту покупцем товару до Єдиного реєстру податкових накладних і не є тотожною датою із датою фактичної реєстрації на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, податкових накладних.

Суд звертає увагу на те, що у рішенні від 20 жовтня 2011 року «Рисовський проти України» ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з пунктом 71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові накладні, подані постачальником для реєстрації, на виконання судового рішення у справі № 640/7511/21 зареєстровані Державною податковою службою у Єдиному реєстрі податкових накладних 29.07.2024, тоді як судове рішення набрало законної сили 28.10.2021, та додаткове рішення - 05.11.2021.

Стаття 129-1 Конституції визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

На час набрання законної сили судовим рішенням у справі № 640/7511/21 положення ПК України не передбачали спеціальних строків виконання податковими органами судового рішення щодо реєстрації податкових накладних, а відтак для цілей цих правовідносин слід застосовувати загальні принципи щодо виконання судового рішення, що набрало законної сили, передбачених КАС України.

Зміст наявних у справі матеріалів свідчить про те, що Державна фіскальна служба України допустила протиправну бездіяльність та не вживала заходів щодо виконання судового рішення, що набрало законної сили протягом значного проміжку часу: з жовтня-листопада 2021 року по липень 2024 року.

При цьому, доказів наявності обставин, що свідчать про неможливість виконання Державною податковою службою України судового рішення у справі № 640/7511/21, суду не надано.

Наведене вище є свідченням того, що протиправна бездіяльність податкового органу щодо виконання судового рішення у справі № 640/7511/21 не давала можливості ПАТ «УКР/ІН/КОМ» реалізувати своє право щодо отримання податкових накладних, складених постачальником у жовтні 2017 року, та сформувати на їх підставі податковий кредит.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30 вересня 2021 року по справі № 520/1013/2020.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що протиправна поведінка Державної податкової служби України не може cлугувати законною підставою позбавлення позивача права на формування податкового кредиту за податковими накладними, складеними його постачальником у жовтні 2017 року, а тому податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Луганській області від 01.09.2025 № 1751/12-32-04-02-06 про зменшення ПАТ «УКР/ІН/КОМ» розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 19 757 600 грн, не відповідає вимогам, передбаченим частиною другою статті 2 КАС України.

З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими вимоги ПАТ «УКР/ІН/КОМ» в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного Управління Державної податкової служби у Луганській області №1751/12-32-04-02-06 від 01.09.2025.

Щодо вимог позивача про зобов`язання ГУ ДПС у Луганській області зменшити податкові зобов`язання з податку на додану вартість ПАТ «УКР/ІН/КОМ» у сумі 13 054 943,00 грн за рахунок податкового кредиту, суд зазначає наступне.

Позивач зауважує, що у відповідності до податкових декларацій з податку на додану вартість за період з жовтня 2017 року по липень 2025 року, сума несплаченого податкового зобов`язання (позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету, рядок 18 розділу ІІІ Декларації) склала 13 054 943,00 грн.

Натомість, згідно відзиву відповідача та витягу з ІКП з ПДВ вбачається, що станом на час звернення позивачем до суду з цим позовом за ПАТ «Українська інноваційна компанія» рахується податковий борг у сумі 14 246 130,11 грн, який складається з основного боргу (недоїмки) у сумі 14 211 993,40 грн та суми несплаченої пені 34 136,71 грн.

Відповідно до підпункту «а» пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми ПДВ, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України, така сума, зокрема, враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації.

У відповідності до з п.п. 4 п. 5 розд. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 (далі - Порядок № 21) сума від`ємного значення, яка зараховується у зменшення суми податкового боргу, що виник за попередні звітні (податкові) періоди, в частині, що не перевищує реєстраційної суми на момент подання податкової декларації, відображається у рядку 20.1 податкової декларації з ПДВ.

Тобто, податковий орган не може підміняти платника податків і подавати замість суб`єкта господарювання декларацію з ПДВ, де задекларувати у відповідних графах суму від`ємного значення, яка зараховується у зменшення суми податкового боргу.

Отже, виключне право на зменшення податкового боргу з ПДВ за рахунок суми від`ємного значення ПДВ належить саме ПАТ «Українська інноваційна компанія».

У разі наявності у платника податку на дату подання ним податкової звітності з ПДВ податкового боргу з цього податку, такий платник має право зарахувати суму від`ємного значення ПДВ, сформовану за результатами такої податкової звітності, у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди та обліковувався в інтегрованій картці платника станом на перше число місяця, у якому було подано таку декларацію, в частині, що не перевищує реєстраційну суму ліміту в системі електронного адміністрування податку на додану вартість такого платника на момент отримання контролюючим органом податкової декларації.

Згідно наданих відповідачем витягів з СЕА ПДВ щодо суми ліміту вбачається, що станом на 29.07.2024 (дата реєстрації за рішенням суду податкових накладних ПАТ «Компанія «Росток») сума реєстраційного ліміту ПАТ «УКР/ІН/КОМ» складала (-19804110,13 грн), яка зменшилась на суму зареєстрованих податкових накладних на загальну суму 19757600 грн та після реєстрації податкових накладних, сума реєстраційного ліміту склала (-46510,13 грн).

Станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом сума реєстраційного ліміту ПАТ «УКР/ІН/КОМ» складала (-1 670 077,34 грн).

Згідно частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 6 КАС України.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 дав визначення поняттю «охоронюваний законом інтерес», який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям право (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. […] поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право» має один і той же зміст.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим.

Вказане підтверджується і нормою частини другої статті 124 Конституції України, в якій закріплено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Тобто, обов`язковою умовою для застосування інституту судового захисту має бути наявність юридичного спору між сторонами у справі, тобто порушення однією стороною законних прав та охоронюваних інтересів іншої сторони.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважають, що начебто певні положення норм законодавства впливають на їх правове становище. Не поширюють свою дію ці положення й на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних (можливо позасудових) форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Таким чином, враховуючи наведене нормативне регулювання, право на оскарження індивідуальних актів (рішень, дій, бездіяльності) мають лише особи, права та інтереси яких порушено такими актами.

Обов`язковою умовою для задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 504/4148/16-а та від 12 червня 2020 року у справі № 804/3214/18.

Водночас, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16, від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18, від 23 грудня 2019 року у справі № 712/3842/17, від 27 лютого 2020 року у справі № 500/477/15-а.

Суд зауважує, що звертаючись до суду з вимогами щодо зобов`язання ГУ ДПС у Луганській області зменшити податкові зобов`язання з податку на додану вартість ПАТ «УКР/ІН/КОМ» у сумі 13 054 943,00 грн за рахунок податкового кредиту, позивачем не здійснювались дії щодо подання декларації з ПДВ та декларування від`ємного значення у зменшення суми податкового боргу, відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України.

Відповідно, ГУ ДПС у Луганській області не приймалось рішення, не вчинялись дії та не допущено бездіяльність з цього питання, а відтак права та інтереси позивача порушені не були.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про передчасність позовних вимог ПАТ «УКР/ІН/КОМ» в частині зобов`язання ГУ ДПС у Луганській області зменшити податкові зобов`язання з ПДВ у сумі 13 054 943,00 грн за рахунок податкового кредиту. Тому в задоволенні вимог в цій частині слід відмовити.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог (частина третя статті 139 КАС України).

Згідно квитанцій від 31.10.2025 та 11.11.2025 ПАТ «УКР/ІН/КОМ» сплачено судовий збір в загальному розмірі 48 448,00 грн за дві вимоги майнового характеру.

Оскільки позов підлягає частковому задоволенню на суму спірного податкового повідомлення-рішення у розмірі 19 757 600,00 грн, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 24 224,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 91, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» (місцезнаходження: 93404, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, буд. 3-А, ) до Головного управління ДПС у Луганській області (адреса: 93401, м.Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Луганській області №1751/12-32-04-02-06 від 01.09.2025.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області на користь Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 24 224,00 грн (двадцять чотири тисячі двісті двадцять чотири гривні 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян