Справа № 200/413/26
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про продовження строку

09 лютого 2026 року Справа №200/413/26

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Христофоров А.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, Сумська область, м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19.01.2026 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 15.12.2025 № 942751 про невстановлення особи ОСОБА_1 ;

зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області прийняти рішення про встановлення особи ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняти рішення про поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_2 у спосіб, встановлений ч. 1 ст. 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і на виконання п. 8 Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та здійснення страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, особам, які тимчасово проживають за межами України, або проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, або виїхали з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України та проживають на підконтрольній Україні території, затвердженого постановою КМУ № 299 від 11.02.2025 року.

Ухвалою суду від 26 січня 2026 року позовну заяву було залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду уточненої позовної заяви оформленої у відповідності до вимог статті 160 КАС України, з урахуванням норм статей 5 та 245 КАС України та докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги у відповідності до вимог статті 161 КАС України.

03.02.2026 року на виконання ухвали суду від 26 січня 2026 року представником позивача було надано уточнену позовну заяву, в якій представник просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 15.12.2025 № 942751 про невстановлення особи ОСОБА_1 ;

зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області прийняти рішення про встановлення особи ОСОБА_1 та прийняти рішення про поновлення виплати пенсії за віком з дати припинення ОСОБА_1 у спосіб, встановлений ч. 1 ст. 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і на виконання п. 8 Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та здійснення страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, особам, які тимчасово проживають за межами України, або проживають на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, або виїхали з тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України та проживають на підконтрольній Україні території, затвердженого постановою КМУ № 299 від 11.02.2025 року.

Позовна заява зокрема обґрунтована тим, що Позивач є отримувачем пенсії за віком, перебуває на обліку в Головному управлінні в Донецькій області. Його місцем реєстрації і містом фактичного проживання є м. Донецьк Донецька область. Позивачу припинили виплачувати пенсію так як довідка впо була скасована. 15.12.2025 року після проходження фізичної ідентифікації в режимі відеоконференцзв`язку ГУ ПФУ в Сумській області було прийнято рішення № 942751 про невстановлення особи, так як позивач не перебуває на обліку у Пенсійному фонді України. На гарячій лінії ГУ ПФУ в Донецькій області було вказано про необхідність проходження ідентифікації для поновлення пенсії. Позивач вважає дії відповідачів незаконними щодо припинення виплати пенсії.

Розглянувши питання про прийняття позовної заяви до провадження та відкриття провадження, суд зазначає наступне.

Як вже було зазначено, судом в ухвалі від 26.01.2026 року, відповідно до п. 4, п. 5 частини п`ятої статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 160 КАС України. Суд також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно частини першої статті 5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

При цьому слід зазначити, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Крім того, суд зазначає, що правову категорію зміст позовних вимог слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Так, обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України.

Аналогічні правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі № 826/16958/17.

У контексті наведеного суддя наголошує, що позовна заява повинна містити максимально чітко і зрозуміло сформовані позовні вимоги.

Проте, в позовній вимозі про зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області прийняти рішення про встановлення особи ОСОБА_1 та прийняти рішення про поновлення виплати пенсії за віком з дати припинення ОСОБА_1 , не зазначено дату, з якої слід поновити виплату пенсії.

Вказані обставини унеможливлюють вирішення судом питання чи дотримано позивачем строк звернення до суду з позовом. (Якщо такий строк не дотримано, за відсутності заяви позивача про його поновлення, як в даній справі, суддя має відповідно до частин 1 та 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху.)

Окрім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до органів ПФУ із заявою щодо проходження фізичної ідентифікації в режимі відеоконференцзв`язку. За результатом розгляду якої було прийнято рішення про не встановлення особи обгрунтоване тим, що опрацювання наданих одержувачем документів, відповідей на поставлені запитання в ході відеоконференції особу ОСОБА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 не встановлено у зв`язку з тим, що наданий документ не пройшов візуальну перевірку захисних елементів, які повинен мати документ такого типу.

Проте, в позовній заяві представником позивача зазначено, що вказане рішення було прийняте саме через те, що Позивач не перебуває на обліку у Пенсійному фонді України.

Таким чином, позивачу необхідно уточнити позовні вимоги в цій частині, сформулювати підстави звернення із даним позовом та надати позовну заяву оформлену у відповідності до вимог статті 160 КАС України, з урахуванням норм статей 5 та 245 КАС України.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Аналогічні положення містяться в частині 2 статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

За змістом ст. 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

В порушення наведених вимог Кодексу позивач не додав до позовної заяви докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, на які містяться посилання в позові, а саме: докази перебування Позивача на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та докази вчинення пенсійним органом протиправних дій чи бездіяльності або прийняття рішення яким було припинено пенсійні виплати Позивачу.

Подані разом з позовною заявою копії документів, не містять будь-якої інформації, яка стосується твердження позивача про те, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та про те, що Позивачу взагалі було припинено виплату пенсійних виплат.

Також в позовній заяві представником зазначено, що Позивачу було припинено виплату пенсії так як довідка ВПО була скасована. Проте матеріали справи взагалі не містять будь яких відомостей зазначених представником позивача в позовній заяві, що скасування довідки ВПО та припинення Позивачу виплати пенсії.

Докази неможливості самостійного подання позивачем доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також докази вчинення дій спрямованих на отримання такої інформації до позовної заяви також не додані.

З урахуванням вищевказаного, суд дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених пунктами 4, 5 частини п`ятої статті 160 та частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, позивачу, слід надати відповідні докази, якими підтверджуються обставини викладені в позовній заяві.

Станом на 09.02.2026 року вимоги ухвали суду від 26.01.2026 року Позивачем виконано не було.

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За наведених обставин, з метою забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за необхідне продовжити позивачу за зустрічним позовом строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з дня вручення даної ухвали.

Керуючись статтями121, 243, 248, 256 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Процесуальний строк, встановлений судом для усунення недоліків позовної заяви згідно з ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі №200/413/26 продовжити.

Надати позивачу строк 5 днів, які відліковуються з моменту отримання даної ухвали на усунення недоліків позовної заяви, встановлених ухвалою суду від 26 січня 2026 року.

Ухвала оскарженню не підлягає та відповідно до частини 2 ст. 256 КАСУ набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя А.Б. Христофоров