Справа № 240/13776/24
Суддя: Леміщак Дмитро Михайлович
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в зміні способу і порядку виконання судового рішення

09 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/13776/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Леміщака Д.М, розглянувши у письмовому провадженні заяву про зміну способу і порядку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 позов задоволено.

До суду надійшла заява від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зміну порядку і способу виконання рішення у справі на стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 неотриманого середнього заробітку за час затримки у проведенні остаточного розрахунку при звільнені.

В обґрунтування поданої заяви відділ примусового виконання рішень указує, що по даному рішенню відкрито виконавче провадження № 78692690. До відділу надійшла заява від представника стягувача про те, щоб звернутися до суду із заявою про зміну способу виконання Житомирського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 по справі №240/13776/24. У заяві повідомляє, що боржником нараховано стягувачу 174308,72 грн доплати середнього заробітку на виконання рішення, проте виплату суми коштів не здійснено.

До суду надійшли заперечення на заяву, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні заяви, оскільки зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити виплату на стягнення такої виплати призведе до зміни суті ухваленого судом рішення з виходом за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Судом призначено розгляд заяви на 03.02.2026.

У судове засідання учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не прибули.

Відповідно до частини 2 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України не прибуття у судове засідання учасників справи належним чином повідомлених про дату, час та місце судового розгляду, не перешкоджає такому судовому розгляду.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за їх відсутності та без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом установлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 позов задоволено, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки у проведенні остаточного розрахунку при звільненні за період з 17.08.2023 по 16.02.2024 (у межах шестимісячного строку) в сумі 174308,72 грн (сто сімдесят чотири тисячі триста вісім гривень 72 копійки).

Розглядаючи заяву відділу ДВС, суд зауважує на таке.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Нормами частини третьої зазначеної статті передбачено, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом із тим, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень від 21.11.2024 № 4094-IX, який набрав чинності 19.12.2024, були внесені суттєві зміни до положень статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема й у частині зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до частин 1 та 3 названої правової норми за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Отже, з 19.12.2024 стаття 378 Кодексу адміністративного судочинства України доповнена самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Належних і достовірних доказів, які би підтверджували наявність визначених вказаною нормою обставин, суду не надано. Спосіб та порядок виконання судового рішення є заходами його реалізації.

Як установлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання рішення суду здійснено нарахування середнього заробітку за час затримки у проведенні остаточного розрахунку при звільненні позивача, але не здійснена його виплата.

Суд зазначає, що середній заробіток не відноситься до соціальних виплат, соціальної допомоги, або пенсії, тобто випадків, про які йде мова з 19.12.2024 у статті 378 КАС України. Середній заробіток - це розрахункова величина доходу працівника (або військовослужбовця), яка обчислюється за певний період для здійснення виплат у випадках, передбачених законодавством.

Загальна сума доплати на виконання судового рішення за період з 17.08.2023 по 16.02.2024 (у межах шестимісячного строку) в сумі 174308,72 грн (сто сімдесят чотири тисячі триста вісім гривень 72 копійки).

З урахуванням цього суд підкреслює, що обов`язковість виконання судових рішень закріплена у ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 370 КАС України, якими визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тому рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити дії встановлені Законом для його виконання.

Про недопустимість заміни встановленого судом способу виконання рішення зобов`язального характеру на стягнення конкретної суми коштів неодноразово зазначав Верховний Суд, наприклад, у постановах від 30.01.2018 справа №281/1820/14-а, від 20.02.2018 справа № 281/3439/14-а тощо.

Отже, зміна встановленого судом у рішенні, що набрало законної сили, із "зобов`язання боржнику нарахувати та виплатити середній заробіток" на "стягнення з відповідача середнього заробітку" задоволенню не підлягає

Керуючись статтями 243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зміну способу виконання рішення суду відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дати її постановлення.

Суддя Д.М. Леміщак