Справа № 9901/463/21
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 лютого 2026 року

м. Київ

справа №9901/463/21

адміністративне провадження №П/9901/463/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Загороднюка А.Г.,

суддів: Білак М.В., Єресько Л.О., Мацедонської В.Е., Соколова В.М.,

за участі:

секретаря судового засідання Клименка В.В.,

представниці відповідача Байдаченко О.І.,

представників третіх осіб Шокуна О.В., Кокоркіної З.М., Грімової Г.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні питання про витребування у Генерального прокурора доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, за участю третіх осіб: Ради національної безпеки і оборони України, Кабінету Міністрів України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, про визнання протиправним та скасування Указу Президента України,

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Суду перебуває адміністративна справа №9901/513/21 за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Ради національної безпеки і оборони України (далі також - РНБО), Кабінету Міністрів України (далі також - КМ України), Міністерства внутрішніх справ України (далі також - МВС України), Національної поліції України (далі також НП України), про визнання протиправним і нечинним Указу Президента України від 21 травня 2021 року №203/2021 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" у частині введення в дію персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) щодо ОСОБА_1 , а саме пункту 599 додатку 1 до рішення ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Вірменія, громадянина Республіки Вірменія).

До основних засад (принципів) адміністративного судочинства, згідно з пунктами 4, 5, 9 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), належать, зокрема: змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; обов`язковість судового рішення; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно із частиною першою, абзацами першим, другим частини другої, частиною четвертою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

За правилами частин першої, третьої статті 79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Предметом спору в цій справі є Указ Президента України, яким уведено в дію рішення РНБО про застосування до позивача санкцій.

Питання законності цих санкцій є ключовим у межах вирішуваного спору.

Під час розгляду Судом справи встановлено, що ініціатором застосування санкцій є Національна поліція України.

Зокрема, від Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України отримано докази, на підставі яких Національна поліція України ініціювала застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) (вих. НПУ №55/1-4170т від 08 грудня 2022 року, вх. ВС №55/АС-297т від 13 грудня 2022 року). Зазначений матеріальний носій містить інформацію з обмеженим доступом (надано гриф «Таємно»).

При цьому, джерелом такої інформації НП України зазначено оперативно-розшукову діяльність.

У судовому засіданні 09 лютого 2026 року Суд поставив на розгляд питання про отримання від Генерального прокурора інформації у межах його повноважень щодо законності проведених НП України оперативно-розшукових заходів, внаслідок яких було здобуто інформацію, що стала підставою для застосування санкцій, а також її достовірності.

Представниця відповідача підтримала необхідність звернення до Генерального прокурора щодо отримання такої інформації.

Інші учасники зазначили, що у вирішенні цього питання покладаються на розсуд Суду.

Заслухавши думку учасників справи, Суд, вирішуючи поставлене на розгляд питання, виходить з наступного.

Розглядаючи адміністративний спір, Суд встановлює обставини справи на підставі наданих доказів.

При цьому, відповідно до статей 74, 75 КАС України дослідженню підлягають, серед іншого, такі властивості доказів, як їх допустимість та достовірність.

Зокрема, за правилами частини першої статті 74 КАС України Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Іншими словами, Суд повинен бути переконаним, що надані НП України докази отримані законним шляхом та викладена в них інформація відповідає дійсності.

Згідно з поясненнями представника НП України, наданими в судовому засіданні, НП України не може надати будь-які інші докази (крім уже згаданого листа щодо підстав застосування санкцій) на підтвердження обставин щодо реальності здійснення заходів оперативно-розшукової діяльності, а в разі її здійснення - щодо законності проведених оперативно-розшукових заходів, внаслідок яких здобута надана Суду інформація.

За нормами КАС України, вказана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, водночас положення згаданого процесуального Закону не надають суду адміністративної юрисдикції повноважень самостійно з`ясовувати та надавати оцінку питанням, пов`язаним із законністю здійснення оперативно-розшукової діяльності відносно конкретної особи.

Разом із цим, в силу пункту 2 частини 1 статті 131-1 Конституції України до функцій прокуратури віднесено нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку.

Вказана норма Конституції України корелюється з приписами статті 25 Закону України «Про прокуратуру», статті 14 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», згідно з якими саме на прокуратуру покладено обов`язок здійснення нагляду за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями, зокрема, НП України.

Необхідно зазначити, що на момент прийняття рішення про застосування санкцій до ОСОБА_1 , до складу РНБО, визначеного Указом Президента України від 15 грудня 2014 року №929/2014 (у відповідній редакції), входив Генеральний прокурор, що вказує на можливість його (її) обізнаності з інформацією стосовно наведених НП України підстав застосування санкцій до позивача та, з урахуванням передбачених Конституцією і законами України повноважень, а також можлиівсть організувати здійснення прокурорського нагляду щодо законності отримання такої інформації, як до так і після введення санкцій в дію.

Враховуючи викладене, з метою належної оцінки доказів, наданих НП України, Суд дійшов висновку про необхідність витребувати від Генерального прокурора інформації щодо законності проведених НП України оперативно-розшукових заходів, внаслідок яких було здобуто надану Суду інформацію, а також щодо її достовірності.

На підставі наведеного та керуючись статтями 2, 9, 77, 79, 243, 248, 256 КАС України, Суд

УХВАЛИВ :

Зобов`язати Генерального прокурора за наслідками прокурорського нагляду або реалізації в інший спосіб повноважень, передбачених Конституцією і законами України, в строк до 09 березня 2026 року надати Верховному Суду інформацію щодо законності проведених оперативно-розшукових заходів, внаслідок яких здобута інформація, що стала підставою для застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) в частині застосування до ОСОБА_1 обмежувальних заходів (санкцій) (пункт 599 додатку 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року введених в дію Указом Президента України від 21 травня 2021 року №203/2021).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 09 лютого 2026 року.

___________________

___________________

___________________

___________________

___________________

А.Г. Загороднюк

М.В. Білак

Л.О. Єресько

В.Е. Мацедонська

В.М. Соколов

Судді Верховного Суду