Справа № 420/30032/25
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД ЕЛЕКТРОСПЛАВ ДНІПРО» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД ЕЛЕКТРОСПЛАВ ДНІПРО» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської митниці, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500110/2025/000098/1 від 04.08.2025 року;

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500110/2025/000244 від 04.08.2025 року.

ТОВ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОСПЛАВ ДНІПРО» в обґрунтування позовних вимог зазначило, що ним було подано достатньо доказів на підтвердження заявленої митної вартості товару за основним методом. Проте Одеською митницею, всупереч вимогам чинного законодавства за результатами опрацювання поданої митної декларації та документів, винесена картка відмови у прийнятті митної декларації та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Позивач вказує, що Одеською митницею в оскаржуваному рішенні не наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, та не зазначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Позивач не погоджується із зазначеними у рішенні доводами митного органу та стверджує, що подані ним документи містять достатньо відомостей, що визначають та підтверджують митну вартість товару.

Ухвалою від 08.09.2025 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 30.09.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання Одеської митниці про розгляд справи № 420/30032/25 у судовому засіданні з викликом сторін у справі.

Відповідач подав до суду відзив на позов, згідно якого не погоджується з заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці, містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 Митного кодексу України, то у відповідності до п.2 ч.6 ст.54 МК України митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів та відмовлено у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Таким чином, на переконання відповідача, Одеська митниця, під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, а також картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підставі для задоволення адміністративного позову ТОВ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОСПЛАВ ДНІПРО».

До суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

До суду від представника відповідача надійшли заперечення, згідно яких представник, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, просить суд відмовити у задоволенні позову позивача.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що 31.07.2025 року між ТОВ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОСПЛАВ ДНІПРО» (надалі Позивач), як покупцем, та VERMILLION SA, як продавцем, укладено договір купівлі-продажу I21/07 від 31.07.2025 р.

Декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація (МД) №25UA18U9 від 02.08.2025, відповідно до якої за умовами поставки FCA на митну територію України надійшов товар ТОВ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОСПЛАВ ДНІПРО», а саме:

товар № 1 - феромарганець з масовою часткою вуглецю понад 2%. Феромарганець високовуглецевий/ Ferro Manganese HC - 84 тонн, сплав заліза та марганцу, застосовується для легування сталі та ії розкіслювання. Хім. склад: Mn-75,61%, C6.93%, Si-0.6%, P-0.09%, S-0.015% розмір фракції - 10-60мм (90%min). Всього вага нетто: 84000 кгНе є товаром військового призначення та товаром подвійного використання. Торгова марка: нема даних. Виробник: BERRY ALOYS LTD. Країна виробництва: IN.

Для визначення митної вартості товару за якою були надані наступні документи:

пакувальний лист (Packing list) б/н від 26.05.2025 р.;

рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №202400021 від 31.07.2025 р.;

коносамент (Bill of landing) №253865689 від 09.06.2025 р.;

навантажувальний документ (Bordereau) №20250728 від 28.07.2025 р.;

сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) ACC/2025/016/0483810A/00008565 від 10.06.2025 р.;

зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів I21/07 від 31.07.2025 р.;

доповнення до внутрішнього договору (контракту) 2 від 28.04.2025 р.;

договір про надання послуг митного брокера №008/ТБО від 21.04.2023 р.;

інші некласифіковані документи - серт.інсп.IND.K.9.25.008/25-05 від 02.07.2025р.

04.08.2025 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500110/2025/000098/1, яке обґрунтовано наступним:

1) у сертифікаті походження від 10.06.2025 №ACC/2025/016/0483810A/00008565, наданому як підтвердження країни походження товару, зазначено інвойс від 26.05.2025 № BAL/EX/25-26/124, який не відповідає інвойсу від 31.07.2025 № 202400021, поданому декларантом для митного оформлення. Це унеможливлює однозначне встановлення відповідності товару, зазначеного у сертифікаті, фактично ввезеному товару;

2) поданий інвойс від 31.07.2025 № 202400021 та зовнішньоекономічний контракт від 31.07.2025 № I21/07 датовані пізніше, ніж інші комерційні документи (наприклад, сертифікат походження від 10.06.2025 № ACC/2025/016/0483810A/00008565; коносамент від 09.06.2025 № 253865689; пакувальний лист від 26.05.2025 б/н), що не відповідає логіці документального оформлення зовнішньоекономічної операції та може свідчити про зміну вартості товару заднім числом;

3) аркуші зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу товарів від 06.09.2024 № I3/09 не пронумеровані, спостерігається наявність слідів неодноразового сканування документу;

4) пункти 7 та 12 договору (контракту) купівлі-продажу товарів від 06.09.2024 № I3/09 посилаються на законодавство Словацької республіки.

Згідно реквізитів договору (контракту) купівлі-продажу товарів від 06.09.2024 № I3/09 сторонами договору є суб`єкти ЗЕД, які зареєстровані у Швейцарії та Україні;

5) декларантом зазначено виробником товару «BERRY ALOYS LTD» з торговельною маркою - «немає даних», при цьому в жодному поданому до митного оформлення документі відсутня інформація щодо виробника товару та торговельної марки, що може свідчити про недостовірність декларування відомостей про товар, які мають вплив на визначення митної вартості;

6) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України (далі МКУ) подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Але у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

Банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг не надано.

Також, відповідачем прийнято картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA500110/2025/000244 від 04.08.2025 року.

Позивач вважає рішення про коригування митної вартості товарів №UA500110/2025/000098/1 від 04.08.2025 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500110/2025/000244 від 04.08.2025 року прийнятими в порушення норм чинного законодавства та за їх скасуванням звернувся до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, правовий статус органів доходів і зборів, митну територію та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України, МКУ) та іншими законами України.

Відповідно до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст.54 МКУ визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною 2 ст.53 МКУ передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.4 ст.54 МКУ орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 МК встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається з оскаржуваного рішення Одеською митницею встановлено, що надані декларантом документи містять вищевказані розбіжності.

Щодо твердження відповідача про те, що у сертифікаті походження від 10.06.2025 №ACC/2025/016/0483810A/00008565, наданому як підтвердження країни походження товару, зазначено інвойс від 26.05.2025 № BAL/EX/25-26/124, який не відповідає інвойсу від 31.07.2025 № 202400021, поданому декларантом для митного оформлення, що, на думку митного органу, унеможливлює однозначне встановлення відповідності товару, зазначеного у сертифікаті, фактично ввезеному товару, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, позивачем до митного оформлення товару разом з митною декларацією подано сертифікат про походження від 10.06.2025 № ACC/2025/016/0483810A/00008565.

Вказаний Сертифікат містить співставні відомості щодо заявленої до митного оформлення партії товарів, які зазначені в інших товаросупровідних документах.

У наданому сертифікаті про походження від 10.06.2025 р. №ACC/2025/016/0483810A/00008565 у графі « 7» наявні відомості про індійську відвантажувальну транспортну накладну «SHIPPING BILL» №2171337 від 26.05.2025 р., зіставні відомості про такий товаросупровідний документ також відображені у наданому до митного оформлення Коносаменті (Bill of landing) №253865689 від 09.06.2025 р. (графа « 3»).

Таким чином, як документ, підтверджуючий укладення відповідного договору морського перевезення - Коносаменті (Bill of landing) №253865689 від 09.06.2025 р., так і документ, що підтверджує якість - сертифікат про походження від 10.06.2025 р. №ACC/2025/016/0483810A/00008565, містять у собі зіставні та кореспондуючі відомості, які однозначно підтверджують відповідність фактично ввезеного Позивачем товару тому, який зазначений у товаросупровідних документах.

На думку суду, зазначені відомості є достатніми для того, щоб ідентифікувати оцінюваний товар відповідно до поданих декларантом документів для митного оформлення, а тому підстави для сумніву у достовірності числових значень складових митної вартості товару у даному випадку відсутні.

Більш того, коносамент (Bill of landing) №253865689 від 09.06.2025 р містить повну інформацію, яка відповідає іншим документам, складеним щодо поставки на користь ТОВ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОСПЛАВ ДНІПРО» товару на підставі зовнішньоекономічного контракту, та не містить жодних розбіжностей.

Щодо посилань митного органу на наявність у сертифікаті про походження від 10.06.2025 р. №ACC/2025/016/0483810A/00008565 номеру інвойсу, відмінного від поданого до митного оформлення, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що поставка товару згідно наданого до митного оформлення інвойсу №202400021 від 31.07.2025 р. здійснена згідно контракту I21/07 від 31.07.2025 р., сторонами якого є VERMILLION SA (Продавець) та ТОВ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОСПЛАВ ДНІПРО» (Покупець).

У свою чергу, як вбачається з товаросупровідних документів, виробником оцінюваного товару є фірма BERRY ALOYS LTD.

Отже, договірні відносини VERMILLION SA з виробником товару BERRY ALOYS LTD не мають жодного відношення до договірних відносин між сторонами за контрактом I21/07 від 31.07.2025 р., а тим більше жодного відношення до визначення митної вартості товару декларантом, який йому було поставлено безпосередньо Продавцем за наведеним контрактом - VERMILLION SA.

При цьому, саме в зв`язку з тим, що партія товару продана виробником товару BERRY ALOYS LTD посереднику - VERMILLION SA, який в свою чергу, перепродав товар в подальшому Позивачеві, в сертифікаті про походження товару від 10.06.2025 р. №ACC/2025/016/0483810A/00008565 наявні посилання на інвойс, за яким продавець закуповував відповідний товар безпосередньо у виробника.

А в поданій до митного оформлення декларантом ЕМД, у відповідності до вимог Митного кодексу України, вже вказані відомості про наявні господарські контракти (взаємовідносини) між декларантом ТОВ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОСПЛАВ ДНІПРО» та продавцем товару VERMILLION SA, зокрема, відомості про інвойс №202400021 від 31.07.2025 р.

Крім того, у рішенні про коригування митної вартості №UA500110/2025/000098/1 від 04.08.2025 року зазначено, що пданий інвойс від 31.07.2025 № 202400021 та зовнішньоекономічний контракт від 31.07.2025 №I21/07 датовані пізніше, ніж інші комерційні документи (наприклад, сертифікат походження від 10.06.2025 № ACC/2025/016/0483810A/00008565; коносамент від 09.06.2025 № 253865689; пакувальний лист від 26.05.2025 б/н), що не відповідає логіці документального оформлення зовнішньоекономічної операції та може свідчити про зміну вартості товару заднім числом.

Як вже зазначалось вище, у зв`язку з тим, що партія товару продана виробником товару посереднику - VERMILLION SA, який в свою чергу, перепродав таку в подальшому позивачеві, поданий інвойс від 31.07.2025 № 202400021 та зовнішньоекономічний контракт від 31.07.2025 № I21/07 датовані пізніше, ніж товаросупровідні документи виробника на відповідний товар, оскільки зовнішньоекономічний контракт I21/07 від 31.07.2025 р., сторонами якого безпосередньо є VERMILLION SA (Продавець) та ТОВ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОСПЛАВ ДНІПРО» (Покупець), укладено після закупівлі товару продавцем декларанта у виробника, що, на думку суду, цілком відповідає логіці документального оформлення зовнішньоекономічної операції, у зв`язку з чим вказані доводи митного органу є безпідставними.

Щодо доводів митного органу в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості №UA500110/2025/000098/1 від 04.08.2025 року про те, що аркуші зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу товарів від 06.09.2024 № I3/09 не пронумеровані, спостерігається наявність слідів неодноразового сканування документу», та про те, що пункти 7 та 12 договору (контракту) купівлі-продажу товарів від 06.09.2024 № I3/09 посилаються на законодавство Словацької республіки, при тому, що згідно реквізитів договору (контракту) купівлі-продажу товарів від 06.09.2024 № I3/09 сторонами договору є суб`єкти ЗЕД, які зареєстровані у Швейцарії та Україні, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 13 ст. 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій або в електронній формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом.

Відповідно до приписів частин 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Таким чином, нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку сторін правочину нумерувати сторінки договору, який містить більше ніж одну сторінку, як і обов`язку щодо підписання кожної сторінки договору. Таке оформлення договору є їхнім правом та вчиняється за домовленістю.

Аналіз положень ч. 3 ст. 53, частин 1, 2, 5 ст. 54, ст. 58 Митного кодексу України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

У свою чергу, відповідачем як суб`єктом владних повноважень не надано доказів наявності обґрунтованих підстав вважати, що контракт I21/07 від 31.07.2025 р. є підробленим чи фіктивним. Суд вважає наведені сумніви митниці є безпідставними припущеннями.

Стосовно доводу Відповідача в оскаржуваному рішенні про те, що пункти 7 та 12 договору (контракту) купівлі-продажу товарів містять посилання на законодавство Словацької республіки, суд бере до уваги, що позивач визнає, що сторони контракту припустилися описки.

Пункти 7 та 12 договору (контракту) купівлі-продажу товарів I21/07 від 31.07.2025 р., в яких допущено описку у вигляді посилання на законодавство Словацької республіки, містять виключно умови щодо порядку вирішення спорів, які можуть виникнути між сторонами контракту. Вказані пункти 7 та 12 договору (контракту) купівлі-продажу товарів I21/07 від 31.07.2025 р. не стосуються умов контракту щодо визначення якісних, кількісних та вартісних показників товару, тобто жодним чином не стосуються визначення та формування митної вартості оцінюваних товарів у спірних правовідносинах.

Щодо твердження відповідача про те, що декларантом зазначено виробником товару «BERRY ALOYS LTD» з торговельною маркою - «немає даних», при цьому в жодному поданому до митного оформлення документі відсутня інформація щодо виробника товару та торговельної марки, що, на думку митниці, може свідчити про недостовірність декларування відомостей про товар, які мають вплив на визначення митної вартості, суд зазначає наступне.

Інформація про виробника товару вказана у митній декларації Позивача, яка подана до митного оформлення, виходячи з відомостей, що містяться в товаросупровідних документах на оцінюваний товар, зокрема, таких як: Коносамент (Bill of landing) 253865689 від 09.06.2025 р.; Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №ACC/2025/016/0483810A/00008565 від 10.06.2025 р.; сертифікат інспекції №IND.K.9.25.008/25-05 від 02.07.2025 р.

Отже, зазначений довід митного органу про відсутність інформації щодо виробника товару є безпідставним.

Крім того, питання виробника товару не впливає на митну вартість товарів, і не зазначення підприємства-виробника згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України не є підставою для запитування додаткових документів.

В частині зауважень митного органу щодо не зазначення у митній декларації відомостей про торгівельну марку оцінюваного товару суд зазначає, що відповідно до Порядку заповнення митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, при заповненні графи 31 митної декларації найменування торговельної марки зазначається за наявності у товаросупровідних та комерційних документах (зазначається повністю без будь-яких скорочень; якщо оригінальне написання найменування торговельної марки виконується мовою, в якій використовується латинський алфавіт, то в графі таке найменування зазначається латинськими літерами).

Виходячи з наведеного, Позивачем правомірно при заповненні графи 31 митної декларації при ідентифікації торгівельної марки було зазначено - «немає даних».

Крім того, митним органом в оскаржуваному рішенні не наведено жодних доводів, яким чином зазначена «розбіжність» могла вплинути на числові показники складових митної вартості.

Більш того, беручи до уваги наявні у доданих до митної декларації документах (сертифікат про походження товару, коносамент) відомості, можливо ідентифікувати виробника товару - BERRY ALOYS LTD, та встановити відсутність вказівки торгівельної марки в товаросупровідних документах такого виробника.

Щодо твердження відповідача про відсутність у наданих до митного оформлення документах даних про таку складову митної вартості, як витрати на транспортування, суд зазначає наступне.

Поставка заявленої партії товару у спірних правовідносинах здійснювалась на умовах FCA порт Чорноморськ.

Відповідно до Правил Інкотермс, що регулюють питання, яка зі сторін договору купівлі-продажу повинна здійснити необхідні для перевезення і страхування дії, коли продавець передає товар покупцю, і які витрати несе кожна із сторін, термін FCA (FREE CARRIER (... named place) франко-перевізник (... назва місця) означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці.

Слід зазначити, що вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару. Цей термін може бути застосований незалежно від виду транспорту, включаючи змішані (мультимодальні) перевезення. Під словом "перевізник" розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.

Відповідно до статті А.4. ІНКОТЕРМС-2020, якщо погоджено, то продавець повинен укласти договір (контракт) перевезення на звичайних умовах на ризик і за рахунок покупця.

Відповідно до статті А.2. Продавець зобов`язаний поставити товар перевізнику або іншій особі, які призначені покупцем, в узгодженому пункті, якщо такий є, в названому місці або забезпечити надання товару, поставленого у такий спосіб.

Поставка вважається здійсненою, зокрема, коли товар надано у розпорядження перевізника чи іншої особи, які призначені покупцем, на транспортному засобі продавця і готовим до розвантаження (п. 3.b) статті А.2.).

Відповідно до приписів статті В.4. покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір (контракт) перевезення товару з названого місця поставки, за винятком випадків, коли договір (контракт) перевезення укладено продавцем, як передбачено статтею А4.

Згідно з положеннями статті А.9. Продавець зобов`язаний оплатити: а) усі витрати, пов`язані з товаром, до моменту його поставки відповідно до статті А2, окрім витрат, що оплачує покупець, як передбачено статтею В9.

В свою чергу, згідно приписів статті В9 Покупець зобов`язаний оплатити: а) усі витрати, пов`язані з товаром, з моменту його поставки відповідно до статті А2, окрім витрат, що оплачує продавець, як передбачено статтею А9.

Аналіз змісту вищенаведених норм ІНКОТЕРМС-2020 свідчить про те, що обов`язок щодо оплати усіх витрат на навантаження та транспортування оцінюваного товару у спірних правовідносинах, який поставлявся на умовах FCA порт Чорноморськ, покладався на Продавця товару за зовнішньоекономічним контрактом до названого місця порт Чорноморськ, Україна, оскільки відповідний договір перевезення було укладено саме Продавцем відповідно до статті А.4. ІНКОТЕРМС-2020.

З аналізу наданого до митного оформлення пакету документів вбачається, що відсутні жодні підстави вважати, що товар поставлявся на складі продавця, тому посилання митного органу на відсутність інформації щодо витрат на транспортування оцінюваного товару для ввезення на митну територію України суд вважає безпідставними.

Оскільки згідно відомостей митної декларації, підтверджених положеннями зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу товарів I21/07 від 31.07.2025 р. та рахунку-фактури (iнвойсу) (Commercial invoice) №202400021 від 31.07.2025 р., поставка товару здійснювалась на умовах FCA - порт Чорноморськ, які означають, що продавець доставив вантаж, який пройшов митне очищення, до названого місця на митній території України, такі складові митної вартості товару, як витрати на навантаження та транспортування оцінюваного товару для ввезення на митну територію України, у даному випадку не потребують додаткового підтвердження та не включаються до митної вартості товару.

Щодо доводів відповідача, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України (далі МКУ) подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що митному органу був наданий зовнішньоекономічний Контракт I21/07 від 31.07.2025 р. та рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №202400021 від 31.07.2025 р., відповідно до яких поставка товару здійснювалась на умовах FCA порт Чорноморськ, та згідно з якими усі витрати, пов`язані з товаром до моменту його поставки у вказане місце на митну територію України було включено в загальну вартість продукту.

Тобто, згідно зовнішньоекономічного договору I21/07 від 31.07.2025 р., за яким здійснено придбання декларантом товару, та який наданий у складі документів для митного оформлення партії товару, до ціни товару, що визначена сторонами у супровідних документах входить: вартість товару, вартість пакування та навантаження, оформлення необхідних товаросупровідних документів, вартість митних процедур в країні продавця, вартість доставки.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

На переконання суду, позивач надав усі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.

Тобто, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані декларантом для митного оформлення товару, та умови контракту. При цьому, надані митному органу документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак ці документи митним органом безпідставно не враховані.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем надано до митниці відповідні документи, які підтверджують митну вартість товарів за митною декларацією, у відповідності до положень ч.2 ст.53 Митного кодексу України, та які не містять розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Разом з тим, відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, спірне рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень п.п.2,4 ч.2 ст.55 МКУ.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару, підставою для коригування митної вартості товару слугувала інформація з електронної бази даних АСМО "Інспектор" та ЄАІС. При цьому, відповідач посилається в рішенні на іншу МД, не зазначаючи особливостей щодо товару, виробника, умов поставки.

Оцінюючи вказане рішення відповідача, суд вважає за необхідне врахувати також правові висновки щодо застосування норм права до спірних правовідносин, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд вже неодноразово наголошував у своїх правових висновках на тому, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є достатньою підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Верховний Суд також неодноразово зауважував, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також, одночасно слід врахувати й те, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанова від 25.02.2020р. справа №260/718/19; 27.04.2020р. справа №140/804/19).

В постанові від 30.04.2020 по справі №820/231/16 Верховний Суд, зокрема також вказує на й те, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Тоді як матеріали справи таких доказів не містять.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів було надано.

Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятих Одеською митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA500110/2025/000098/1 від 04.08.2025 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500110/2025/000244 від 04.08.2025 року.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОСПЛАВ ДНІПРО» підлягають повному задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, наявні підстави для стягнення з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача сплаченого останнім судового збору у розмірі 6659,03 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД ЕЛЕКТРОСПЛАВ ДНІПРО» (адерса: пров. Пашкевича Анатолія, буд. 1, офіс 7, м. Черкаси, Черкаська область, 18028, ) до Одеської митниці (адреса: вул. Івана та Юрія Лип, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500110/2025/000098/1 від 04.08.2025 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500110/2025/000244 від 04.08.2025 року.

Стягнути з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД ЕЛЕКТРОСПЛАВ ДНІПРО» судовий збір у розмірі 6659,03 грн (шість тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять гривень три копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів