Справа № 320/26819/24
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року справа №320/26819/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Лоджистік" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, треті особи: Державна податкова служба України, Державна казначейська служба України про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Лоджистік" з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії та скасувати рішення Головного управління ДПС у Київський області щодо залишення без задоволення заяв товариства: про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, а саме податку на додану вартість на суму 155 360,00 грн; про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, а саме податку на додану вартість на суму 442 364,00 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Київський області підготувати та подати до територіального органу Державної казначейської служби України, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та повернення надміру сплачених сум податків, висновок про повернення Товариству надміру сплаченого податку на додану вартість, згідно поданих Товариством заяв, у розмірі 155 360,00 грн. за вересень 2022 року; у розмірі 442 364,00 грн. за жовтень 2022 року на електронний рахунок ПДВ UA0093977.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує про протиправність дій ГУ ДПС у Київській області, оскільки товариству було безпідставно відмовлено у поверненні помилково та надміру сплачених сум податку на додану вартість у розмірі 155 360,00 грн та 442 364,00 грн на підставі заяв про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, а саме ПДВ. Вказані обставини, на переконання позивача, обумовлюють протиправність висновків контролюючого органу. Відтак, на переконання позивача, дії відповідача є такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства України, що є підставою для визнання їх протиправними.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, у відзиві на позовну заяву зазначив, що посадові особи контролюючого органу діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Звертав увагу суду.

ДПС України як третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог, не скористалася своїм правом щодо подання пояснень.

При цьому, Державна казначейська служба України як третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог, скористалася своїм правом щодо подання пояснень, в яких вказала, що у разі надходження висновку органу ДПС про повернення з бюджету надміру сплаченого податку на додану вартість, його виконання здійснюватиметься Головним управлінням Державної казначейської служби України у Київській області.

Також, ГУ ДПС у Київській області () заявлено клопотання про заміну ГУ ДПС у Київській області () в порядку процесуального правонаступництва.

Розглянувши клопотання ГУ ДПС у Київській області суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів від 19.06.2019 № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби, зокрема Головне управління ДПС у Київській області, також реорганізовано територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби, зокрема Головне управління ДФС у Київській області до Головного управління ДПС у Київській області.

Наказом голови ДПС України від 12.07.2019 № 14 затверджено Положення територіальних органів Державної податкової служби, в тому числі Головного управління ДПС у Київській області. Положенням визначено, що Головне управління ДПС у Київській області () є правонаступником усіх прав та обов`язків Головного управління ДФС у Київській області.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 893 територіальні органи Державної податкової служби як юридичні особи публічного права було ліквідовано, їх права та обов`язки перейшли до Державної податкової служби та її територіальних органів у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Наказом ДПС України від 30.09.2020 № 529 утворено територіальні органи Державної податкової служби як її відокремлені підрозділи, зокрема Головне управління ДПС у Київській області, які з 01.01.2021 розпочали здійснення повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються.

Головне управління ДПС у Київській області () є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Київській області () у відповідних сферах діяльності.

Статтею 52 КАС України визначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи викладене, відповідача у справі ГУ ДПС у Київській області необхідно замінити його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Київській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України ().

ГУ ДПС у Київській області також заявлено клопотання про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

Також, відповідачами направлено до суду клопотання про розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає таке.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу та якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Водночас, зміст клопотання не дає підстав стверджувати, що повне та всебічне з`ясування усіх обставин у справі потребує проведення судового засідання чи заслуховування пояснень сторін.

Більш того, у клопотанні не зазначено, встановлення яких обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів і пояснень та вимагає проведення судового засідання.

Дослідивши клопотання, матеріали справи, беручи до уваги предмет та підстави позову, обставини, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги та заперечення, характер спірних правовідносин, обсяг та характер доказів у справі, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та приходить до висновку, що в задоволенні клопотання має бути відмовлено.

Встановивши правові позиції сторін по справі та їх обґрунтування, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані до матеріалів справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ТОВ "Юніверсал Лоджистік" 15.02.2024 та 16.02.2024 через електронний кабінет платника податків направлено заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у розмірі 155 360,00 грн., реєстраційний номер 10397755 та заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у розмірі 442 364,00 грн., реєстраційний номер 1058851.

Листом від 23.02.2024 №10570/6/10-36-04-07 Головне управління ДПС у Київській області «Про розгляд листа щодо перерахування коштів» відмовило позивачу у поверненні помилково сплачених сум з огляду на наступне.

Згідно даних інтегрованої картки платника податку ТОВ "ЮНІВЕРСАЛ ЛОДЖИСТІК" за кодом бюджетної класифікації 14060100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) встановлено наступне:

- згідно поданої заяви щодо перерахування помилково/зайво сплачених коштів від 15.02.2024 №10397755, підприємством здійснено сплату податку на додану вартість 27.10.2022 року в межах задекларованої суми податку на додану вартість по декларації за ПДВ за вересень 2022 року;

- згідно поданої заяви щодо перерахування помилково/зайво сплачених коштів від 16.02.2024 №10588851, підприємством здійснено сплату податку на додану вартість 25.11.2022 року в межах задекларованої суми податку на додану вартість по декларації за ПДВ за жовтень 2022 року.

Отже, 27.10.2022 та 25.11.2022 року надходження коштів до бюджету ТОВ "ЮНІВЕРСАЛ ЛОДЖИСТІК" здійснена в межах задекларованої суми податку на додану вартість за період вересень та жовтень 2022 року, що, на переконання контролюючого органу, в розумінні пл.14.1.115 п.14.1 ст. 14 ПКУ не є надміру сплаченим грошовим зобов?язанням, що зараховане до відповідного бюджету.

Враховуючи вищевказане, податкова повідомила, що відсутні підстави для повернення позивачу переплати з ПДВ у заявлених розмірах з бюджетного рахунку з ПДВ на поточний рахунок платника в установі банку

12 березня 2024 року позивачем направлено до Державної податкової служби України скаргу на дії відповідача.

Проте, 15 травня 2024 року позивачем отримано рішення про результати розгляду скарги від 13 травня 2024 року № 13973/6/99-00-06-03-03-06, згідно з яким Державною податковою службою України залишено без змін висновки, викладені у листі відповідача від 23.02.2024р. № 10570/6/10-36-04-07 щодо залишення без задоволення заяв про повернення помилково та/або надмірно сплачених сум грошових зобов?язань та пені, а скаргу товариства - без задоволення.

Підставою для відмови відповідачем у задоволенні заяв про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов?язань та пені є те, що оплата товариством вказаних вище сум здійснена в межах задекларованої товариством суми податку на додану вартість за період листопад 2022 року, грудень 2022 року. Таке рішення Відповідач обґрунтував посилаючись на положення пункту 54.1. статті 54 Податкового кодексу України, а саме: «Підпунктом 54.1. ст. 54 ПКУ визначено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов?язання та/або пені яку зазначає у податковій декларації, що подається до контролюючого органу в строки встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов?язання вважається узгодженою».

Не погоджуючись з правомірністю дій відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно з приписами п. п. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету або на єдиний рахунок понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Відповідно до норм п. п. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету або на єдиний рахунок понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

За змістом п. п. 17.1.10 п. 17.10 ст. 17 ПК України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та ст. 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Так, ст. 43 ПК України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або на єдиний рахунок або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подає його для виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

У разі, якщо повернення сум податку на доходи фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу, відповідне повідомлення надсилається контролюючим органом до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення шістдесятиденного строку з дня отримання відповідної податкової декларації.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку.

Таким чином, обов`язковою передумовою повернення платнику податків надміру/помилково сплачених коштів є одночасна наявність наступних обставин: відсутність у такого платника податкового боргу; подання платником податків заяви про повернення коштів протягом 1095 днів від дня виникнення переплати; відповідність поданої заяви вимогам п. 43.4 ст.43 ПК України.

Так, наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (далі - Порядок № 787, в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин).

За змістом абзаців 1, 2 п. 1 Порядку № 787 терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають таке значення: надміру зараховані кошти - сума коштів, що становить позитивну різницю між сумою фактично сплачених коштів та сумою коштів, яку повинен сплатити до відповідного бюджету платник платежів (зборів), що визначені відповідним законодавством (крім платежів (зборів), контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби), для повного виконання покладеного на нього грошового зобов`язання; помилково зараховані кошти - кошти, що сплачені платником за видом доходів, який не відповідає суті платежу (збору), визначеного в абзаці третьому цього пункту, та/або до невідповідного бюджету.

Відповідно до п. 2 Порядку № 787 цей Порядок визначає процедури: повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі); перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок.

Згідно з п. 3 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Казначейства з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки отримувачів коштів, відкриті в банках або Казначействі, вказані у поданні (висновку, повідомленні) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, органів, які ведуть облік заборгованості в розрізі позичальників, заяві платника (у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого)).

Пунктом 5 Порядку № 787 встановлено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, до Казначейства подається висновок відповідно до Порядку інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2019 № 60, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.04.2019 за № 370/33341.

З наведеного вбачається, що у разі отримання заяви платника податків на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, оформленої у порядку, встановленому законодавством, орган державної податкової служби зобов`язаний не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання такої заяви підготувати висновок про повернення помилково та/або надміру сплачених сум з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Втім, відповідачем вчинено інші дії, які не відповідають встановленому порядку, а саме, складено лист від 23.02.2024 №10570/6/10-36-04-07, яким відмовлено у виконанні заяв про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені.

Суд зазначає, що встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до заявника.

Правова процедура повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань спрямована на забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Складовою принципу юридичної визначеності є принцип легітимних очікувань, як одного із елементів принципу верховенства права.

Водночас відповідачем не заперечується розрахунок надмірно сплачених сум.

Згідно із п. 200-1 6 ст. 200-1 ПК України платник ПДВ має право повернути зі свого електронного рахунку на поточний суму коштів (або її частину), якщо на дату подання податкової звітності з ПДВ сума таких коштів на електронному рахунку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету.

Відповідно до п. 21 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569 повернення коштів на поточний рахунок платника в банку здійснюється за умови, якщо на дату подання декларації з ПДВ сума коштів на електронному рахунку перевищує суму: - податкового боргу з ПДВ; - податкових зобов`язань, задекларованих у рядку 18 декларації з ПДВ.

Тобто, навіть якщо податкового боргу з ПДВ немає, поверненню на рахунок платника підлягає не весь залишок коштів на електронному рахунку, а лише різниця між сумою коштів на цьому рахунку і задекларованими податковими зобов`язаннями за поточний звітний період.

Повернення коштів здійснюється за відсутності перевищення суми ПДВ у складених платником у звітному періоді та зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних над сумою податкових зобов`язань з ПДВ у рядку 9 декларації цього ж звітного періоду.

Повернення коштів здійснюється в межах суми реєстраційного ліміту на дату подання декларації.

Останньою, умовою є подання заяви. Оскільки всі попередні умови прив`язані до поданої за звітний період декларації з ПДВ, заяву теж подають разом з декларацією. До того ж за встановленою формою згідно з додатком 4 «Заяви про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної сумі-: правонаступника (Д4)» до декларації.

Для повернення грошових коштів з електронного на поточний рахунок необхідно у складі декларації з ПДВ подати додаток 4(2) (заяви про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, шо реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (форма № Д4). В додатку 4 слід заповнити таблиці 2 та 3.

Кошти з електронного рахунку платника підлягають поверненню на поточний рахунок в межах суми ПДВ, визначеної відповідно до п. 200-1.3 ПКУ (тобто в межах наявного на момент подання декларації реєстраційного ліміту). На суму, що заявлена платником до повернення на поточний рахунок, буде зменшено реєстраційний ліміт в СЕА ПДВ. Таке зменшення відбудеться при прийнятті контролюючим органом декларації з ПДВ, в додатку 4 до якої будуть заповнені зазначені вище таблиці.

З матеріалів справи встановлено, що у жовтні 2023 року ТОВ "Юніверсал Лоджистік" виявлено помилку з надмірного нарахування та оплати податкових зобов?язань з податку на додану вартість:

- за вересень 2022 року у розмірі 155 360,00 грн.;

- за жовтень 2022 року у розмірі 442 364,00 грн.

17 жовтня 2023 року ТОВ "Юніверсал Лоджистік" подано уточнюючі розрахунки податкових зобов?язань з податку на додану вартість у зв?язку з виправленням самостійно виявлених помилок за вказаними вище періодами та сумами податкових зобов?язань.

Тобто, товариством подано уточнюючі розрахунки, відповідно визначено суму податкового зобов`язання з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків.

Вказані уточнюючі розрахунки були прийняті відповідачем, зауважень також не встановлено.

Оплата ТОВ "Юніверсал Лоджистік" сум надміру сплачених грошових зобов`язань підтверджується платіжними дорученнями від 25.10.2022 № 1491 та від 23.11.2022 № 167.

З матеріалів справи також встановлено, що станом на час виникнення спірних правовідносин, згідно витягу з інформаційної системи органів ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та цільовими фондами, у товариства фіксується переплата з ПДВ та відсутній податковий борг на який посилається відповідач.

Враховуючи необґрунтованості мотивів та дій відповідача при розгляді заяв, недотримання передбаченого законом порядку та поверхневість при розгляді зазначених питань, суд, вважає протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у поверненні помилково та надміру сплачених сум податку на додану вартість у розмірі 155 360,00 грн та 442 364,00 грн на підставі заяв про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені від 15.02.2024 №10397755 та від 16.02.2024 № 10588851.

У зв`язку із тим, що судом визнані протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у поверненні помилково та надміру сплачених сум податку на додану вартість у розмірі 155 360,00 грн та 442 364,00 грн. на підставі заяв про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені від 15.02.2024 №10397755 та від 16.02.2024 № 10588851, задоволеними також мають бути позовні вимоги про зобов`язання відповідача сформувати і подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області висновки про повернення позивачу з Державного бюджету України помилково та надміру сплаченого податку на додану вартість.

Відповідачем не доведено тих обставин, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, як того вимагає від сторін приписи частини першої статті 77 КАС України.

За визначенням частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Достатніми, у розумінні частини першої статті 76 КАС України, є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом частини другої вищезазначеної правової норми процесуального закону, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Разом з тим частина перша статті 77 КАС України покладає на кожну сторону обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд зауважує, що усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03.06.2025 у справі № 280/3703/23.

При цьому, позивачем надано достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправним рішення ГУ ДПС у Київській області, оформлене листом від 23.02.2024 №10570/6/10-36-04-07, яким товариству було відмовлено у поверненні помилково/надміру сплачених сум з ПДВ, суд вказує про відсутність підстав для її задоволення, оскільки вказане рішення (лист) не є таким, що прийнятий у зв`язку з реалізацією управлінських повноважень, а є актом вирішення спору в досудовому порядку, не створює юридичного наслідку для позивача, а тому визнання цього рішення протиправним та його скасування не призведе до відновлення порушеного права.

Схожі правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 07.02.2020 у справі № 826/11086/18.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у розмірі 3 028,00 грн, що документально підтверджується платіжним документом.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду у сумі 3 028,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління Державної податкової служби у Київській області.

Керуючись статтями 2, 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ТОВ "Юніверсал Лоджистік" задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Київській області щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Лоджистік" у поверненні помилково та надміру сплачених сум податку на додану вартість у розмірі 155 360,00 грн. та 442 364,00 грн. на підставі заяв про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені від 15.02.2024 №10397755 та від 16.02.2024 № 10588851.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області сформувати і подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Лоджистік" з Державного бюджету України помилково та надміру сплаченого податку на додану вартість у розмірі 155 360,00 (сто п`ятдесят п`ять тисяч триста шістдесят) гривень та 442 364,00 (чотириста сорок дві тисячі триста шістдесят чотири) гривні на підставі заяв про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені від 15.02.2024 №10397755 та від 16.02.2024 № 10588851 та повернути ТОВ "Юніверсал Лоджистік" вказані кошти на електронний рахунок ПДВ UA0093977.

Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ-151, вул. Святослава Хороброго, 5а, ) на користь ТОВ "Юніверсал Лоджистік" (08320, Київська обл., Бориспільський р-н, с.Велика Олександрівка, вул. Київський Шлях, 121А, ) понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 3 028,00 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.