Справа № 440/1090/26
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2026-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 лютого 2026 рокум. ПолтаваСправа №440/1090/26
Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Ясиновський І.Г., ознайомившись з матеріалами позову ОСОБА_1 до Кременчуцького районного відділу Управління поліції охорони в Полтавській області, Національної поліції України Управління поліції охорони в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Кременчуцького районного відділу Управління поліції охорони в Полтавській області, Національної поліції України Управління поліції охорони в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, прохальна частина якого містить наступні вимоги:

визнати протиправною бездіяльність Кременчуцького районного відділу Управління поліції охорони в Полтавській області, що виразилася в ігноруванні та ненаданні первинних службових документів обліку несення служби ОСОБА_1 на адвокатський запит від 24 листопада 2025 року.

визнати протиправною бездіяльність Управління поліції охорони в Полтавській області, що виразилася у частковому наданні документів та ненаданні первинних службових документів обліку несення служби ОСОБА_1 на адвокатський запит від 24 листопада 2025 року.

зобов`язати Кременчуцький районний відділ Управління поліції охорони в Полтавській області та Управління поліції охорони в Полтавській області здійснити повний перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження служби з 12 грудня 2022 року по 23 жовтня 2025 року з урахуванням фактично відпрацьованого часу служби у нічний час, нарахувати належні доплати за службу в нічний час, компенсації.

зобов`язати Кременчуцький районний відділ Управління поліції охорони в Полтавській області та Управління поліції охорони в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 суму невиплаченого грошового забезпечення, включаючи доплати за службу в нічний час, компенсації та інші належні виплати, що буде встановлена за результатами перерахунку, здійсненого на підставі первинних службових документів обліку несення служби.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, зважаючи на наступне.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Частиною першою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують позов, зокрема, факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

За приписами частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного права позивача та об`єктивного обов`язку відповідача.

Зі змісту позовних вимог випливає, що позивачем оскаржується бездіяльність Кременчуцького районного відділу Управління поліції охорони в Полтавській області, що виразилася в ігноруванні та ненаданні первинних службових документів обліку несення служби ОСОБА_1 на адвокатський запит від 24 листопада 2025 року.

Крім того, позивач вказує у позові ще інші позовні вимоги та вважає за необхідне зобов`язати зобов`язати Кременчуцький районний відділ Управління поліції охорони в Полтавській області та Управління поліції охорони в Полтавській області здійснити повний перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження служби з 12 грудня 2022 року по 23 жовтня 2025 року з урахуванням фактично відпрацьованого часу служби у нічний час, нарахувати належні доплати за службу в нічний час, компенсації та зобов`язати Кременчуцький районний відділ Управління поліції охорони в Полтавській області та Управління поліції охорони в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 суму невиплаченого грошового забезпечення, включаючи доплати за службу в нічний час, компенсації та інші належні виплати, що буде встановлена за результатами перерахунку, здійсненого на підставі первинних службових документів обліку несення служби.

Водночас, позивачем в межах подано позову не оскаржується протиправна бездіяльність (та/або рішення про відмову) відповідача щодо не здійснення відповідного перерахунку та виплати грошового забезпечення в розмірі, який вважає за необхідне зобов`язати здійснити позивач у поданому позові і яка має бути доведена позивачем перед тим як зобов`язувати вчинити відповідні дії відповідачем.

Також, суд звертає увагу, що пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Крім того, в силу положень пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад і участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Суд враховує, що частину позовних вимог заявлено з підстав з огляду на ненадання відповідачем повної відповіді на адвокатський запит позивача від 24 листопада 2025 року.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 12 названого Закону встановлено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно з частинами першою, другою статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

У той же час, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Відповідно до абзаців першого та другого частини першої статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Згідно із частинами другою, третьою статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Верховний Суд у постанові від 21.03.2024 у справі №640/7688/21 за результатами аналізу вищенаведених положень чинного законодавства дійшов таких висновків щодо правозастосування:

- якщо говорити про запит на отримання публічної інформації у сенсі Закону №2939-VI, то запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. При цьому, розпорядниками такої інформації є суб`єкти, названі у статті 13 цього Закону;

- якщо ж йдеться про адвокатський запит у розумінні Закону №5076-VI, то на відміну від запиту на отримання публічної інформації, такий може бути адресований як суб`єктам владних повноважень та юридичним особам, так і приватним особам;

- основною відмінністю між запитом на отримання публічної інформації (1) і адвокатським запитом (2) є те, що перший може стосуватися будь-якої публічної інформації, незалежно від того, стосується вона запитувача чи ні, а другий інформації, необхідної адвокату для надання правової допомоги клієнту. Тобто метою звернення адвоката з адвокатським запитом є виключно належне виконання договору про надання правової допомоги. Це узгоджується з приписами статті 24 Закону №5076-VI, якою передбачено обов`язок адвоката додавати до адвокатського запиту посвідчені ним копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

При цьому, як неодноразово у своїх постановах вказувала Велика Палата Верховного Суду, сам по собі адвокатський запит не є запитом про надання публічної інформації, оскільки може бути адресований не лише розпорядникам публічної інформації, визначеним Законом №2939-VI, а більш широкому колу суб`єктів (постанови ВП ВС від 29.04.2020 у справі №826/2106/17, від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а).

Верховний Суд у вищезгаданій постанові від 21.03.2024 зазначив, що Закон №5076-VI не містить заборони запитувати в адвокатському запиті публічну інформацію, якщо це необхідно для захисту інтересів клієнта. Тобто, адвокатський запит може стосуватися й надання публічної інформації. Але, у такому разі адвокат у запиті, крім посилання на відповідні статті Закону №5076-VI, зобов`язаний послатися й на відповідні статті Закону №2939-VI, як на правову підставу для отримання інформації, яка підпадає під визначення публічної, а також дотриматися вимог останнього й звернути увагу суб`єкта, якому адресовано адвокатський запит, на його статус розпорядника публічної інформації.

Суд, дослідивши наявну у матеріалах справи копію адвокатського запиту від 24.11.2025, встановив, що у ньому відсутні посилання на Закон України "Про доступ до публічної інформації".

Таким чином, адвокат не ідентифікував свій адвокатський запит в якості запиту про доступ до публічної інформації.

Натомість, зі змісту вищезгаданого адвокатського запиту слідує, що метою звернення позивача з адвокатським запитом було отримання відомостей, необхідних для надання професійної правничої допомоги клієнту ОСОБА_1 , про що ним наголошено в цьому ж запиті.

Як зазначено вище, основна відмінність запиту на отримання публічної інформації від адвокатського запиту полягає у тому, що перший може стосуватися будь-якої публічної інформації, незалежно від того, стосується вона запитувача чи ні, а другий інформації, необхідної адвокату для надання правничої допомоги клієнту.

Тому, звертаючись до розпорядника публічної інформації із адвокатським запитом, адвокат (у тому числі, який звертається з метою належного виконання договору про правову допомогу) повинен окрім положень Закону №5076-VI, який визначає його право на таке звернення, посилатися й на норми Закону №2939-VI, аби розпорядник інформації мав можливість "ідентифікувати" такий запит саме як запит на публічну інформацію.

Враховуючи вищезазначене, цей спір не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства та будь-якого іншого судочинства, оскільки такий позов взагалі не може розглядатися судами.

Поняття спору, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, необхідно тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується спорів, які не підпадають під юрисдикцію саме адміністративних судів, а також спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2019 у справі №9901/296/19, від 20.11.2019 у справі №808/2167/18 та від 11.06.2020 у справі №640/22536/19.

При цьому, інша частина позовних вимог, що стосується зобов`язання Кременчуцького районного відділу Управління поліції охорони в Полтавській області та Управління поліції охорони в Полтавській області здійснити повний перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження служби з 12 грудня 2022 року по 23 жовтня 2025 року з урахуванням фактично відпрацьованого часу служби у нічний час, нарахувати належні доплати за службу в нічний час, компенсації та зобов`язання Кременчуцького районного відділу Управління поліції охорони в Полтавській області та Управління поліції охорони в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 суму невиплаченого грошового забезпечення, включаючи доплати за службу в нічний час, компенсації та інші належні виплати, що буде встановлена за результатами перерахунку, здійсненого на підставі первинних службових документів обліку несення служби, підсудна адміністративному суду та підлягає розгляду в межах адміністративного судочинства.

Відтак, за поданою позовною заявою фактично підлягають вирішенню два окремих спори до різних суб`єктів владних повноважень, при цьому, підставами виникнення спірних правовідносин сторін є різне нормативне регулювання.

Однак, представник позивача не навів посилань на наявність системного взаємозв`язку між сукупністю позовних вимог, що б викликало логічну необхідність саме спільного розгляду ініційованих питань.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та її прохальної частини, позивач об`єднує в одному позові вимоги, які мають різні підстави, предмет доказування, а також порядок розгляду.

Таким чином, за поданою позовною заявою фактично підлягають вирішенню окремі спори, при цьому, підставами виникнення спірних правовідносин сторін є різні обставини, які мають індивідуальний характер, на які відповідачами надано різні відповіді/вчинено різні дії тощо.

А тому сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог значно ускладнить та призведе до затягування вирішення спору по суті, оскільки подані на обґрунтування позовних вимог документи не є пов`язаними між собою, оскільки предмет та підстави таких вимог є різними.

Проаналізувавши викладене, суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем позовних вимог є неприпустимим.

Підстав для застосування положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України судом не встановлено.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви ініціатору звернення.

При цьому, суд враховує, що відповідна позовна заява подана до Полтавського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд", а таку позовну заяву належить визнати такою, що повернута позивачу.

Суд наголошує, що повернення позовної заяви не порушує права позивача на доступ до суду, адже таке повернення зумовлене недотриманням представником позивача положень КАС України в частині вимог до оформлення позовної заяви та не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 169 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 172, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кременчуцького районного відділу Управління поліції охорони в Полтавській області, Національної поліції України Управління поліції охорони в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, визначеному законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.Г. Ясиновський