Справа № 560/18442/25
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2026-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

29 січня 2026 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

за участю:секретаря судового засідання Бачок О.В. представника позивача Білого В.В. представника відповідача Витіщенко О.О.
розглянувши адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євразійська торговельна група» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Одеської митниці, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 26.09.2025 № UA500090/2025/000061/2;

2. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500090/2025/000133 від 26.09.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивач зазначає, що прийняте відповідачем Рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийняті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки сторони, узгодивши поставку на умовах CIF, тим самим передбачили, що Покупець не зобов`язаний самостійно страхувати вантаж або нести витрати на його транспортування. Таким чином, надання договору фрахтування (Charter-Party) покупцю для митного оформлення не є необхідним. Крім того, товар (сіль) було поставлено без жодного пакування - насипом. Отже, на переконання позивача, висновок митниці про не включення до митної вартості товару такої складової, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням є помилковим, оскільки пакування солі не здійснювалось взагалі. Також представник зауважує, що Рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару, висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Враховуючи викладене, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду в особі головуючого-судді Блонського В.К. 31.10.2025 відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розглянути справу за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 27.11.2025 о 10:30 год. в приміщенні Хмельницького окружного адміністративного суду за адресою м. Хмельницький, вул. Козацька, 42.

Ухвалою від 17.11.2025 суд задовольнив клопотання представника Одеської митниці про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи за участю представника відповідача у справі №560/18442/25.

Протокольною ухвалою в судовому засіданні 27.11.2025 суд вирішив закрити підготовче провадження та перейти до розгляду справи по суті. Призначив судове засідання на 17.12.2025 о 10:30 год.

17.12.2025 та 15.01.2026 судове засідання відкладалося через відсутність електропостачання в Хмельницькому окружному адміністративному суді.

Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що Митним кодексом України не допускається ігнорування та не виконання форм контролю встановлених СУР. Вказує, що надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості відповідно до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. На підставі ч.3 статті 53 МКУ, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

Отримувачем товару надіслано лист ТОВ "ЄВРАЗІЙСЬКА ТОРГОВЕЛЬНА ГРУПА" від 24.09.2025 №24/09-25-02, в якому він повідомив, що додаткові документи передбачені частими 3 та 4 статті 53 Митного кодексу України надаватись не будуть. Таким чином, представник відповідача вважає, що встановлені митним органом розбіжності усунені не були. Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ. Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № 25UA46U5 від 22.09.2025 містились розбіжності, та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Так, за відсутності можливості застосувати жоден із попередніх методів, за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом у відношенні товарів застосовано резервний метод (метод 2 ґ).

З огляду на вищевикладене, представник відповідача вважає, що Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару № UA500090/2025/000061/2 від 26.09.2025 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500090/2025/000133 від 26.09.2025 діяла відповідно до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ТОВ «Євразійська торговельна група».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази в сукупності з нормами чинного законодавства України, дійшов таких висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРАЗІЙСЬКА ТОРГОВЕЛЬНА ГРУПА зареєстроване 10.08.2022 року, основним видом економічної діяльності є неспеціалізована оптова торгівля, зокрема торгівля продовольчими товарами.

05 серпня 2025 року між ТОВ «ЄВРАЗІЙСЬКА ТОРГОВЕЛЬНА ГРУПА» (Покупець) та єгипетською компанією «EL ASEMA GROUP FOR CONSTRUCTION & SALT EXPORT» (Продавець) укладено контракт № 05-08/2025 (далі - Контракт).

Відповідно до п. 1.1. Контракту Продавець зобов`язується передати, а Покупець прийняти та оплатити Товар, а саме - сіль в асортименті, характеристики та тип якої вказуються у проформі-інвойсі та/або інвойсі.

Пунктом 2.1. Контракту сторони погодили, що ціна Товару визначається в попередньому рахунку (проформі-інвойсі) та/або інвойсі. Остаточна вартість партії поставленого Товару визначається в комерційному рахунку (інвойсі) та може відрізнятися від попереднього рахунку (проформи-інвойса).

На виконання умов Контракту компанією «EL ASEMA GROUP FOR CONSTRUCTION & SALT EXPORT» здійснено поставку Товару (солі технічної промислового використання у загальній кількості 10 000 тон) Покупцю згідно трьох інвойсів, а саме:

- № 05-08/2025/1 від 05.08.2025 - на загальну суму 69000,00 доларів США (3000 тонн);

- № 05-08/2025/2 від 05.08.2025 - на загальну суму 69000,00 доларів США (3000 тонн);

- № 05-08/2025/3 від 05.08.2025 - на загальну суму 92000,00 доларів США (4000 тонн).

Валюта Контракту - долар США (п 2.4. Контракту).

Відповідно до п. 3.1. Контракту, поставка Товару здійснюється на умовах, що вказуються в Інвойсах на кожну партію Товару, відповідно до вимог Міжнародних правил тлумачення торгових термінів «Інкотермс».

Сторони погодили доставку на умовах CIF (COMMERCIAL SEA PORT OF «CHORNOMORSK») Морський торговельний порт «Чорноморськ» (Інкотермс-2010).

Оплата по цьому Контракту здійснюються Покупцем згідно умов визначених в проформі-інвойсі та/або інвойсі (п 4.1. Контракту).

Фактично, станом на момент звернення до суду, здійснено митне оформлення товару відповідно до двох інвойсів:

- № 05-08/2025/2 від 05.08.2025;

- № 05-08/2025/3 від 05.08.2025.

Предметом оскарження є Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500090/2025/000061/2 від 26.09.2025 прийняте Одеською митницею за результатом митного оформлення товару поставленого згідно інвойсу №05-08/2025/3 від 05.08.2025.

Товар поставлений згідно інвойсу № 05-08/2025/1 від 05.08.2025 на момент звернення до суду з позовом не заявлявся до митного оформлення.

Щодо митного оформлення товару згідно інвойсу від 05.08.2025 № 05- 08/2025/3 на загальну суму 92000,00 доларів США.

З метою здійснення митного оформлення товару згідно інвойсу від 05.08.2025 № 05-08/2025/3 позивачем 22.09.2025 року подано до Одеської митниці (далі по тексту - відповідач) митну декларацію № 25UA46U5, у графі 31 якої вказано: «Сіль технічна промислового використання інша: INDUSTRIAL SALT (CRUSHED MARINE SALT) - сіль технічна (навал), вага нетто 4000 т.».

Митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною контракту в розмірі 3 795 018,40 грн (92000,00 доларів США * 41,2502 грн/1 долар США) (графа 22 митної декларації).

У ціну товару включено вартість доставки товару до митного кордону України, відповідно до погоджених Сторонами умов поставки (CIF (Інкотермс-2010) Морський торговельний порт «Чорноморськ»).

Для підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення позивач надав митному органу разом з декларацією такі документи:

- Сертифікат якості (Certificate ofquality) від 15.09.2025 (0003);

- Пакувальний лист (Packing list) від 10.09.2025 № б/н (0271);

- Рахунок-проформа (Proforma invoice) від 05/08/25 № 05-08/2025/3 (0325);

- Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) від 05/08/25 № 05-08/2025/3 (0380);

- Коносамент (Bill oflading) від 11/09/25 № 1 (0705);

- Вантажна відомість (Cargo Manifest) від 11/09/25 № б/н (0785);

- Сертифікат про походження товару (Certifie a te of origin) від 14.09.2025(0865);

- Платіжна інструкція в іноземній валюті № 87 від 25.08.2025 (3001);

- Платіжна інструкція в іноземній валюті № 90 від 18.09.2025 (3001);

- Контракт від 05.08.2025 № 05-08/2025 (4104);

- Додаток 1 до Контракту від 05.08.2025 (4103);

- Договір про надання послуг митного брокера від 15.05.2023 № 12-АК (4207);

- Лист щодо страхування від 20.09.2025 (9000);

- Лист щодо здійснення повної оплати товару від 19.09.2025 (9000) та документи, що зазначені митним органом в деклараціях, спірному рішенні та картці відмови.

При аналізі вищезазначених документів у митного органу виникли сумніви щодо відомостей, вказаних декларантом, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та потребують уточнення.

Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме;

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

- калькуляцію витрат;

- комерційний документи (інвойс) між нерезидентами;

- декларацію відправника.

Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

Отримувачем товару надіслано лист ТОВ "ЄВРАЗІЙСЬКА ТОРГОВЕЛЬНА ГРУПА" від 24.09.2025 №24/09-25-02, в якому він повідомив, що додаткові документи передбачені частими 3 та 4 статті 53 Митного кодексу України надаватись не будуть.

Одеською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 26.09.2025 № UA500090/2025/000061/2, яким скориговано митну вартість товару за резервним методом та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500090/2025/000133.

В оскаржуваному Рішенні про коригування митної вартості товарів від 26.09.2025 № UA500090/2025/000061/2 зазначено, що за результатом аналізу встановлено наступні розбіжності та невідповідності, а саме:

1.1. у поданому коносаменті від 11.09.2025 № 1 у якості умов оплати фрахту зазначено: «freight payable as per Charter-Party dated 29/08/2025». Проте, зазначений документ до митного оформлення не надавався, що унеможливлює здійснення перевірки оплати витрат на транспортування оцінюваних товарів до порту ввезення на митну територію України та відповідно перевірки правильності виконання та додержання умов поставки CIF Чорноморськ (Україна);

1.2. Відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.2.3. контракту витрати на пакування та маркування включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості до ціни товарів та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;

1.3. Відповідно до інформації, наявної в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» (далі - АСМО), ціна продажу оцінюваних товарів є нижчою за ціну товарів з ідентичними та аналогічними характеристиками, які імпортувалися іншими резидентами на митну територію України.

В оскаржуваному Рішенні про коригування митної вартості джерелом числового значення митної вартості товарів митним органом застосовано:

- по товару № 1 (Сіль технічна промислового використання) - 0,12 дол. США/кг (МД від 22.08.2025 № UA500130/2025/013250, МД від 17.09.2025 № UA500090/2025/010447), ніж заявлено декларантом 0,023 дол. США/кг.

Пред`явлений до розмитнення товар випущено в обіг за Електронною митною декларацією (ЕМД) № 25UA35U4 від 26.09.2025 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом у розмірі 3 606 317,83 грн.

Вважаючи Рішення про коригування митної вартості товарів від 26.09.2025 № UA500090/2025/000061/2 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500090/2025/000133, протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним рішенням відповідача, суд враховує такі правові норми.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до ст. 1 МК, законодавство України з питань митної справи складається Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Для виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів і транспортних засобів комерційного призначення застосовується автоматизована система митного оформлення, яка згідно з цим Кодексом в автоматичному режимі з урахуванням результатів аналізу ризиків та залежно від типу митної декларації, митного режиму, особливостей, засобів і способів переміщення товарів через митний кордон України визначає перелік таких митних формальностей та необхідність участі у їх виконанні посадової особи митного органу (далі - АСМО «Інспектор»).

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII МК та главою 8 розділу ІІІ МК (ч. 1 ст. 53).

Згідно з ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

З матеріалів справи суд встановив, що в оскарженому рішенні про коригування митної вартості, як на підставу для його прийняття відповідач вказав, що надані позивачем до митного оформлення документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів, містили розбіжності, а саме:

1) у поданому коносаменті від 11.09.2025 № 1 у якості умов оплати фрахту зазначено: «freight payable as per Charter-Party dated 29/08/2025». Проте, зазначений документ до митного оформлення не надавався, що унеможливлює здійснення перевірки оплати витрат на транспортування оцінюваних товарів до порту ввезення на митну територію України та відповідно перевірки правильності виконання та додержання умов поставки CIF Чорноморськ (Україна);

2) Відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно з п.2.3. контракту витрати на пакування та маркування включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості до ціни товарів та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;

3) Відповідно до інформації, наявної в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» (далі - АСМО), ціна продажу оцінюваних товарів є нижчою за ціну товарів з ідентичними та аналогічними характеристиками, які імпортувалися іншими резидентами на митну територію України.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості здійснюється митним органом шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості на підставі документів, поданих декларантом.

Частиною шостою статті 54 МК України визначено вичерпний перелік підстав для коригування митної вартості, серед яких неподання документів або відсутність у них відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Верховний Суд у постанові від 02.03.2021 у справі № 520/11059/19 наголосив, що сам по собі сумнів митного органу не є достатньою підставою для коригування митної вартості, а висновки митниці повинні ґрунтуватися на конкретних, належних і допустимих доказах.

Щодо умов поставки CIF та вимоги надати Charter-Party.

Суд встановив, що поставка товару здійснювалась на умовах CIF порт Чорноморськ (Інкотермс-2010).

Згідно з правилами Інкотермс-2010 за умовами CIF обов`язок з укладення договору перевезення та страхування товару покладається на продавця, а покупець не є стороною договору фрахтування.

Отже, покупець не зобов`язаний володіти або подавати митному органу Charter-Party, укладений між продавцем та перевізником.

Верховний Суд у постановах від 16.06.2020 у справі № 804/2314/17 та від 22.04.2021 у справі № 520/6844/19 зазначив, що за умовами поставки CIF митний орган не має правових підстав вимагати від покупця документи, які стосуються договірних відносин між продавцем і третіми особами, якщо витрати на транспортування включені у ціну товару.

Таким чином, посилання відповідача на ненадання Charter-Party як на підставу для коригування митної вартості є необґрунтованим.

Щодо включення вартості пакування до митної вартості.

Відповідно до підпункту «в» пункту 2 частини десятої статті 58 МК України до митної вартості додається вартість упаковки або пакувальних матеріалів лише у разі, якщо вони:

1. фактично здійснювались;

2. не були включені до ціни товару.

Судом встановлено, що товар (технічна сіль) поставлявся навалом, без пакування, що підтверджується описом товару в митній декларації, пакувальному листі та характером товару.

Верховний Суд у постанові від 09.02.2022 у справі № 520/11580/19 дійшов висновку, що за відсутності факту пакування митний орган не має правових підстав вимагати підтвердження вартості пакувальних матеріалів або коригувати митну вартість з цієї підстави.

Отже, висновок відповідача про неможливість перевірки складової «вартість пакування» є формальним та таким, що не відповідає вимогам закону.

Суд також зазначає, що посилання відповідача на те, що задекларована митна вартість є нижчою за ціни ідентичних або аналогічних товарів, які містяться в інформаційних базах митних органів, не може бути самостійною підставою для коригування митної вартості.

Верховний Суд у постановах від 18.12.2018 у справі № 826/12108/16 та від 27.01.2022 у справі № 520/10386/19 зазначив, що інформація з автоматизованих систем митного органу має допоміжний характер і не спростовує ціну конкретного контракту без додаткових доказів.

Вирішуючи питання щодо правомірності застосування митним органом методу визначення митної вартості товарів, суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Так, застосування резервного методу можливе лише після документально підтвердженої неможливості застосування всіх попередніх методів.

У цьому випадку відповідачем не доведено наявності обставин, які б унеможливлювали застосування першого методу визначення митної вартості.

Верховний Суд у постанові від 14.04.2020 у справі № 826/14402/18 підкреслив, що формальне посилання на неподання додаткових документів не є підставою для застосування резервного методу без встановлення недостовірності ціни договору.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у графі 33 РКМВ митний орган зазначає: «Митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ) - метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів.».

Також вказано, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості за товарами, з урахуванням умов поставки товару, коду товару згідно з УКТЗЕД, кількості, країни походження товару, митне оформлення якого здійснено у наближений до митного оформлення час та ґрунтується на раніше визнаній (визначених) митними органами митній вартості товарів за ціною контракту митне оформлення яких вже здійснено є більшим та становить: по товару №1 0,12 дол. США/кг (МД від 22.08.2025 № UA500130/2025/013250, МД від 17.09.2025 № UA500090/2025/010447), ніж заявлено декларантом 0,023 дол. США/кг.

Тобто, в графі № 33 Рішення про коригування митної вартості, митний орган визначає митну вартість товару (солі) на підставі пункту 2а частини 1 статті 57 МК України другорядний метод «за ціною договору щодо ідентичних товарів».

Натомість, у відзиві на позовну заяву Одеська митниця зазначає, що за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом у відношенні товарів застосовано резервний метод (метод 2 ґ).

На переконання суду, вказане свідчить про непослідовність позиції відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України та кореспондуючими положеннями статті 2 КАС України суб`єкти владних повноважень зобов`язані діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, який, зокрема, включає вимоги правової визначеності, пропорційності та обґрунтованості втручання держави у сферу прав та інтересів особи.

Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що обов`язок доказування у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У межах розгляду даної справи відповідачем не доведено правомірності прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови, оскільки наведені митним органом аргументи ґрунтуються на припущеннях, формальних сумнівах та ненаданні документів, які не є обов`язковими для декларанта за умов поставки CIF.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, при цьому жоден доказ не має наперед встановленої сили. Оцінюючи надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що подані позивачем документи є належними, допустимими та достатніми для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Суд також враховує положення статті 242 КАС України, згідно з якою судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, а його мотивувальна частина має містити встановлені судом обставини справи та правову оцінку цих обставин.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд має право визнати рішення суб`єкта владних повноважень протиправним та скасувати його.

З огляду на те, що рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 26.09.2025 № UA500090/2025/000061/2 прийняте з порушенням вимог Митного кодексу України, а картка відмови є похідною від зазначеного рішення, суд доходить висновку про наявність правових підстав для визнання їх протиправними та скасування.

Враховуючи принцип ефективного судового захисту, закріплений статтею 2 КАС України, та необхідність відновлення порушених прав позивача, суд дійшов висновку, що задоволення позовних вимог у повному обсязі є належним та пропорційним способом захисту.

Отже, адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Євразійська торговельна група» підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною третьою статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням перекладачів.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову всі судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача суб`єкта владних повноважень за рахунок його бюджетних асигнувань, якщо інше не встановлено законом.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір за майнову вимогу 24 224,00 грн; за немайнову вимогу 2 422,40 грн.

Зазначені витрати підтверджені платіжними документами та відповідають вимогам Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд дійшов висновку, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України вказані суми судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Стосовно витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, а за результатами розгляду справи такі витрати підлягають розподілу між сторонами.

Частинами третьоюп`ятою статті 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути співмірним зі складністю справи, обсягом наданих послуг, часом, витраченим адвокатом, та значенням справи для сторони.

Суд встановив, що позивач заявляв до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Разом з тим, оцінюючи заявлений розмір витрат з урахуванням:

- характеру та складності справи;

- обсягу підготовлених процесуальних документів;

- кількості судових засідань;

- відсутності надмірної процесуальної складності,

суд дійшов висновку, що заявлена сума є завищеною та не відповідає критерію співмірності.

Верховний Суд у постановах від 27.11.2019 у справі № 826/12123/16, від 13.05.2020 у справі № 810/4512/17, від 02.06.2021 у справі № 640/18424/19 неодноразово зазначав, що суд вправі зменшити розмір витрат на правничу допомогу, якщо їх розмір є явно неспівмірним із складністю справи та обсягом фактично виконаних робіт.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе визначити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню, у сумі 4000,00 грн, яка є розумною, обґрунтованою та співмірною.

Щодо витрат на переклад документів.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 132 КАС України витрати, пов`язані із залученням перекладачів, належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач поніс витрати на переклад документів, поданих до суду, у розмірі 2020,00 грн, що підтверджується рахунком-фактурою, актом здачі-приймання виконаних робіт та платіжними документами.

Верховний Суд у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/10120/18 дійшов висновку, що витрати на переклад документів підлягають відшкодуванню за умови їх документального підтвердження та безпосереднього зв`язку з розглядом справи.

Оскільки зазначені витрати були необхідними для належного розгляду справи та є документально підтвердженими, суд дійшов висновку про наявність підстав для їх стягнення на користь позивача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Євразійська торговельна група» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 26.09.2025 № UA500090/2025/000061/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500090/2025/000133 від 26.09.2025 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Євразійська торговельна група» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 26646,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Євразійська торговельна група» судові витрати на переклад документів в розмірі 2020,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Євразійська торговельна група» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 09 лютого 2026 року

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Євразійська торговельна група» (вул. Трудова, 9/4, кв. 67,м. Хмельницький,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29015 , код ЄДРПОУ - 44689471)
Відповідач:Одеська митниця (вул. Івана і Юрія Лип, 21,м. Одеса,Одеський р-н, Одеська обл.,65078 , код ЄДРПОУ - 44005631)

Головуючий суддя В.К. Блонський