Справа № 160/17097/25
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2026-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2026 року м. Дніпросправа № 160/17097/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Малиш Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Бурової А.Ю.,

за участю представника відповідача: Сліпець А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2025, (суддя суду першої інстанції Прудник С.В.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/17097/25 за позовом державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

УСТАНОВИВ:

11.06.2025 державне промислове підприємство «Кривбаспромводопостачання» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.03.2025 року Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що ДПП КПВП засноване на державній власності, належить до сфери управління Дніпропетровської обласної державної адміністрації та створено з метою отримання відповідного прибутку за рахунок виробничої та підприємницької діяльності із забезпечення перекидання води у маловодні регіони каналами та водогонами. Підприємство входить до переліку підприємств та організацій, які забезпечують перекидання води у маловодні регіони каналами і водогонами міжбасейнового та внутрішньобасейнового перерозподілу водних ресурсів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.1997 року №524. У Криворізькому регіоні підприємство позивача єдине, що має матеріально-технічну базу та персонал, які задіяні в експлуатації обладнання та устаткування, що забезпечує збір та перекидання води з одного джерела до іншого у маловодні регіони. Однак, 06.06.2023 року російські окупаційні війська підірвали греблю Каховської ГЕС, внаслідок чого підприємство позивача зупинило свій основний вид діяльності з перекидання технічної напірної води. Внаслідок означених дій агресора, органом досудового розслідування відкрито кримінальне провадження № 0000307 від 06.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1, 2 ст. 438, ст. 441 КК України та визнано підприємство позивача потерпілою юридичною особою. Підприємство постійно змушене шукати альтернативні джерела фінансових надходжень з метою покриття незахищених статей витрат, в першу чергу погашення заборгованості із заробітної плати. Про ці обставини непереборної сили, які виникли та мають по своїй природі причинно-наслідковий зв`язок, оскільки до руйнування Каховської ГЕС, підприємство було прибуткове, стабільно здійснювало свою господарську діяльність, було наголошено контролюючому органу шляхом направлення скарги на податкове повідомлення-рішення № від 15.04.2025 року. Позивач посилається на форс-мажорні обставини, пов`язані з введенням воєнного стану. Як вбачається із фабули оскаржуваного рішення від 20.03.2025 року, контролюючим органом притягнуто скаржника до відповідальності за порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних за лютий, липень, серпень, вересень 2024 року. При цьому оскаржуване рішення від 20.03.2025 року, визначає відповідальність та розмір штрафних санкцій у розмірі 593 412,26 грн., яким піддано сторону скаржника. Як вбачається з матеріалів, які долучені до даного позову, а саме за податковими повідомленнями-рішеннями № від 14.01.2025 року, № від 20.03.2024 року та № від 15.04.2025 року контролюючим органом вже було притягнуто скаржника до відповідальності у вигляді штрафних санкцій за порушення граничного строку реєстрації податкових накладних за період, який також охоплюється і в оскаржуваному рішенні від 20.03.2025 року. Тобто, як встановлено та беззаперечно підтверджується матеріалами скарги, контролюючий орган оскаржуваним рішенням від 20.03.2025 року тричі притягнув скаржника до відповідальності за одне й теж саме порушення податкових зобов`язань, які охоплюють періоди та визначають суму штрафних санкцій за які підприємство вже було притягнуто до відповідальності. Дані суттєві обставини, суперечать положенням ст. 61 Конституції України, у зв`язку із чим, вбачається достатні правові підстави для скасування протиправного оскаржуваного рішення № від 20.03.2025 року. На думку позивача, після скасування даного оскаржуваного рішення від 20.03.2025 року, контролюючий орган, у межах своїх повноважень, має право скласти нове податкове повідомлення-рішення, із зменшеним розміром штрафних санкцій та без врахування тих періодів, які охоплюються попередньо винесеними податковими повідомленнями-рішеннями № від 14.01.2025 року, № від 20.03.2024 року та № від 15.04.2025 року. Контролюючим органом було прийнято податкову вимогу №319-50 від 04.06.2020 року про сплату податкового боргу у розмірі - 5 680 047,11 грн. Однак, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовними вимогами про визнання протиправною та скасування податкової вимоги №319-50 від 04.06.2020 року. Так, 14.01.2021 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/9281/20 задоволено позовні вимоги, а саме визнано протиправною та скасовано податкову вимогу контролюючого органу №319-50 від 04.06.2020 року. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 року апеляційну скаргу контролюючого органу залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2021 року без змін. Постановою Верховного Суду від 09.08.2022 року у справі №160/9281/20 касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 року у справі №160/9281/20 скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною та скасування податкової вимоги у розмірі 5 316 613,45 грн. В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 року у справі №160/9281/20 залишено без змін. Під час судового розгляду справи №160/9281/20 Верховним Судом встановлено, що податковий орган неправомірно нарахував ДПП Кривбаспромводопостачання пеню у розмірі 363 433,66 грн., що свідчить про протиправність податкової вимоги в цій частині. Таким чином, кінцевим результатом розгляду справи №160/9281/20 про скасування податкової вимоги №319-50 від 04.06.2020 року, стало зменшення суми податкового боргу, визначеного у ній із 5 680 047,11 грн. до 5 316 613,45 грн. На момент прийняття відповідачем оскаржуваного повідомлення-рішення сума податкового боргу визначена у ньому не відповідала дійсності, оскільки її розмір мав бути зменшений контролюючим органом на суму визначену у постанові Верховного Суду від 09.08.2022 року у справі №160/9281/20. Оскаржуване рішення про застосування до ДПП КПВП фінансових санкцій прийнято контролюючим органом 20.03.2025 року на підставі акта перевірки, яка проводилася 10.02.2025 року, тобто з пропуском строку встановленого пунктом 86.8 статті 86 ПК України на прийняття такого рішення. Рішення про застосування фінансових санкцій контролюючий орган мав прийняти протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення акта перевірки. Однак таке рішення прийняте більш як через місяць, тобто 20.03.2025 року. Як убачається із оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 20.03.2025 року, то як оскаржуване рішення так і розрахунок штрафних санкцій долучений до нього, не містять чітких, конкретних та визначених граничних строків реєстрації податкових накладних, що не є опискою та має істотне значення щодо дотримання вимог Закону. Відтак, позивач вважає за необхідне скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.03.2025 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області сформоване із грубим порушенням норм Податкового кодексу України.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 14.08.2025 відмовлено в задоволенні позовних вимог ДПП «Кривбаспромводопостачання».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів скарги просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено , що ДПП КПВП засноване на державній власності, належить до сфери управління Дніпропетровської обласної державної адміністрації та створено з метою отримання відповідного прибутку за рахунок виробничої та підприємницької діяльності із забезпечення перекидання води у маловодні регіони каналами та водогонами.

Підприємство входить до переліку підприємств та організацій, які забезпечують перекидання води у маловодні регіони каналами і водогонами міжбасейнового та внутрішньобасейнового перерозподілу водних ресурсів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.1997р. №524.

ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І. підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 розділу ІІ Податкового кодексу України. у порядку. визначеному пунктом 76.2 статті 76 розділу ІІ Податкового кодексу України головним державним інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб у галузях будівництва, добувної промисловості і розроблення кар`єрів та класах ремонту і технічного обслуговування машин, устаткування, виробів, харчової промисловості управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області Кондрат`євою Іриною Леонідівною проведено камеральну перевірку дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПП КПВП (ЄДРПОУ 191017) за серпень, вересень, жовтень та листопад 2024 року.

Контролюючим органом під час проведення перевірки було використано: Єдиний реєстр податкових накладних, АІС Податковий блок.

За висновками перевірки встановлена відповідальність щодо порушення позивачем абзацу 1 пункту 120-1.1 статті 120-1 розділу II Податкового кодексу України. Порушення платниками податку на додану вартість граничного строку передбаченого для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної п.201.10 ст.201. Та встановлена відповідальність про порушення позивачем пункту 90 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України. Порушення платниками податку на додану вартість граничного строку передбаченого, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної п.89 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України на суму 4 213 644,68 грн.

19.02.2025 року позивач отримав засобами поштового зв`язку акт перевірки № 6638/04-36-04-15/191017 від 10.02.2025 року, про результати камеральної перевірки ДПП КПВП (), щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПП КПВП.

01.04.2025 року ДПП "Кривбаспромводопостачання" (надалі ДПП "КПВП") отримало податкове повідомлення - рішення № від 20.03.2025 р. ГУ ДПС у Дніпропетровській області про термінову сплату суми штрафу у розмірі 593 420,26 грн.

Не погодившись із рішенням податкового органу, 10.04.2025 року ДПП "КПВП" звернулося із скаргою на вищезазначене податкове повідомлення - рішення відповідача та просило визнати його протиправним та скасувати.

Однак, 02.06.2025 року від Державної податкової служби України надійшло рішення, відповідно до якого, дану скаргу було залишено без задоволення.

На обґрунтування винесення цього рішення відповідач послався на те, що в ході камеральної перевірки ДПП "КПВП", було встановлено порушення несвоєчасної реєстрації податкових накладних за лютий, липень, серпень, вересень 2024 року.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішеннями вважаючи його протиправним та таким, що порушує законні права та інтереси, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення рішення про накладення штрафних санкцій за порушення строків реєстрації податкових накладних є правомірним та підстави для його скасування відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Так, ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І. підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 розділу ІІ Податкового кодексу України. у порядку. визначеному пунктом 76.2 статті 76 розділу ІІ Податкового кодексу України головним державним інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб у галузях будівництва, добувної промисловості і розроблення кар`єрів та класах ремонту і технічного обслуговування машин, устаткування, виробів, харчової промисловості управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області Кондрат`євою Іриною Леонідівною проведено камеральну перевірку дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПП КПВП (ЄДРПОУ 191017) за серпень, вересень, жовтень та листопад 2024 року.

Контролоюючим органом під час проведення перевірки було використано: Єдиний реєстр податкових накладних, АІС Податковий блок.

Пунктом 201.10 статті 201 Кодексу визначено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Законом № 2876-IX підрозділ 2 розділу ХХ Податкового кодексу України (далі Кодекс) доповнено пунктами 89 та 90, якими на період дії воєнного стану та протягом шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, збільшено граничні строки реєстрації ПН/РК до ПН у ЄРПН, встановлені пунктом 201.10 статті 201 Кодексу, та зменшено розміри штрафів за їх порушення, які встановлено пунктом 1201.1 статті 1201 Кодексу.

Визначені пунктом 89 підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу строки реєстрації в ЄРПН застосовуються до ПН/РК, граничний термін реєстрації в ЄРПН яких припадає на період з дати набрання чинності Законом № 2876-ІХ (тобто з датою складання починаючи з 16 січня 2023 року), та діють тимчасово протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, та становлять:

для ПН/РК, складених з 01 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, до 05 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для ПН/РК, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

для РК, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, складеної на отримувача платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їхньому постачальнику, протягом 18 календарних днів з дня отримання такого РК до ПН отримувачем (покупцем).

Згідно з пунктом 1201.1 статті 1201 Кодексу, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі:

до 15 календарних днів 10 % суми ПДВ, зазначеної у таких ПН/РК;

від 16 до 30 календарних днів 20 % такої суми ПДВ;

від 31 до 60 календарних днів 30 % такої суми ПДВ;

від 61 до 365 календарних днів 40 % такої суми ПДВ;

на 366 і більше календарних днів 50 % такої суми ПДВ;

Відповідно до пункту 90 підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу штраф за порушення платником податку граничних строків реєстрації ПН/РК у ЄРПН, передбачених пунктом 89 підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу, встановлюється у таких розмірах:

до 15 календарних днів 2 % суми ПДВ, зазначеної у таких ПН/РК;

від 16 до 30 календарних днів 5 % такої суми ПДВ;

від 31 до 60 календарних днів 10 % такої суми ПДВ;

від 61 до 365 календарних днів 15 % такої суми ПДВ;

на 366 і більше календарних днів 25 % такої суми ПДВ.

Тобто, штрафи у розмірах, встановлених пунктом 90 підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу, застосовуються у разі порушення платником податку передбачених пунктом 89 підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу граничних строків реєстрації ПН/РК у ЄРПН із датою складання починаючи з 16 січня 2023 року.

При цьому порушення платником податку граничних строків реєстрації ПН/РК у ЄРПН, які припадають на період до дати набрання чинності Законом № 2876-ІХ (тобто застосовується до ПН/РК з датою складання не пізніше 15 січня 2023 року включно), тягне за собою накладання на такого платника податку штрафу у розмірах, встановлених пунктом 1201.1 статті 1201 Кодексу.

У разі порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень, при реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

По-перше, щодо доводів позивача в частині неможливості у повному обсязі виконання податкових зобов`язань.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Слід зазначити, що предметом розгляду справи №160/17097/25 є податкове повідомлення-рішення № від 20.03.2025 у зв`язку з порушенням платником податку граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, пунктом 89 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення ПК України, та згідно з пунктом 1201.1 статті 1201 , пунктом 90 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення ПК України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, застосовано штраф у сумі п`ятсот дев`яносто три тисячі чотириста дванадцять гривень 26 копійок.

Отже, посилання позивача на неможливість виконання податкових зобов`язань є безпідставними, оскільки предметом перевірки було дотримання обов`язку з реєстрації податкових накладних передбаченного п.201.10 ст. 201 ПК України, а не сплата податкових зобов`язань.

Слід зазначити, що позивачем не підтверджено факт неможливості виконувати свої податкові обов`язки, зокрема, в частині дотримання термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі накладних.

По-друге, щодо обставин непереборної сили.

Позивачем зазначено: Внаслідок цих діянь, Підприємство постійно змушене шукати альтернативні джерела фінансових надходжень з метою покриття незахищених статей витрат, в першу чергу погашення заборгованості із заробітної плати.

Про ці обставини непереборної сили, які виникли та мають по своїй природі причинно-наслідковий зв`язок, оскільки до руйнування Каховської ГЕС, Підприємство було прибуткове, стабільно здійснювало свою господарську діяльність, було наголошено контролюючому органу шляхом направлення скарги на податкове повідомлення-рішення № від 15.04.2025 року.

Щодо зміни фінансового стану Підприємства до руйнування Каховської ГЕС внаслідок обстрілів військ російської федерації з розрізом прибутковості та в подальшому збитковості, виникнення податкової заборгованості за періоди нормального функціонування господарської діяльності Підприємства та після 06.06.2023 року, надаємо на підтвердження вищезазначеної інформації бухгалтерську довідку за певні періоди. Таким чином вважаємо за доцільне наголосити, що дійсно на теперішній час Підприємство переживає тяжкі часи, що у свою чергу не звільняє від податкових зобов`язань, у тому числі реєстрації податкових накладних, однак при цьому посадова особа контролюючого органу взагалі не зважила на ці безумовно важливі обставини непереборної сили, які виникли, не дослідила проблематику та обставини господарської діяльності Підприємства, при цьому обмежилася одним лише мотивуванням в Оскаржуваному рішенні, дослівно встановлено можливість виконання ДПП Кривбаспромводопостачання свого податкового обов`язку.

Твердження позивача є помилковими та не відповідають обставинам справи, оскільки в вищенаведеному обґрунтуванні своєї позиції позивач посилається на податкове повідомлення-рішення з іншим номером, ніж те, що є предметгом судового розгляду в межах справи № 160/17097/25.

Зокрема, предметом розгляду у цій справі є податкове повідомлення-рішення № від 20.03.2025, натомість позивач наведеному обґрунтуванні у своїй позовній заяві посилається на податкове повідомлення-рішення № від 15.04.2025 року, що не має відношення до даної справи.

Отже, зазначене твердження правильно не враховане судом першої інстанції, оскільки відноситься іншого рішення, яке не є предметом оскарження в цій справі.

З огляду на посилання позивачем на обставини непереборної сили, суд зазначає про наступне.

Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 року № 225 затверджено Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, та переліків документів на підтвердження (далі - Порядок № 225).

Цей Порядок розроблено відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України з метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 глави 2 розділу II Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо.

У розділі II пункт 1 Порядку №225 наведено Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів). Так, підставами неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є:

1) втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

2) неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

3) використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я посадової особи платника податків або неможливе у зв`язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень;

4) відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, відсутність можливості у власника призначити таких посадових осіб за умови відсутності у такого платника податків об`єктів оподаткування, або показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу, може бути пов`язана з такими обставинами: посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи; юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи;

5) перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження / знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації;

6) інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.

У разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента до контролюючого органу в порядку передбаченому пунктом 8 цього розділу (п.3 розділу II Порядку №225).

Платники податків, які не подали у строки, встановлені пунктами 3 та 4 цього розділу, заяви у довільній формі та відповідних документів (копії документів), що підтверджують неможливість виконання податкового обов`язку, передбаченого Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи або щодо яких контролюючий орган прийняв вмотивоване рішення щодо можливості своєчасного виконання таким платником податків свого податкового обов`язку, вважаються такими, що мають можливість своєчасно виконати податкові обов`язки у терміни, визначені Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи.

Порядком № 225 затверджено Перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, а саме: акт, що засвідчує факт пожежі; інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у разі його знищення; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення, інші документи, складені відповідно до вимог підпунктів 14, 15 пункту 2 Порядку визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації; документ, що підтверджує відсутність коштів на банківських рахунках платника податків (виписка з рахунків клієнта банку на дату подання до банку розрахункового документа на сплату податків); копія наказу підприємства про призупинення роботи підприємства та його працівників або встановлення простою в роботі підприємства, викликане обставинами непереборної сили (із зазначенням дати початку і закінчення такого призупинення (за можливості)); документ або повідомлення оператора поштового зв`язку, що підтверджує призупинення функціонування оператора поштового зв`язку та/або об`єктів поштового зв`язку на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії; документ або повідомлення банку, що підтверджує призупинення роботи банку або його відокремлених підрозділів та/або платіжних систем у зв`язку із введенням воєнного стану та ін.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду за результатами розгляду в порядку письмового провадження касаційної скарги у справі № 160/10740/23 (касаційне провадження № К/990/319/24) у постанові від 06 лютого 2024 року дійшов наступного висновку:

Позивач впродовж розгляду справи не доводив наявність обставин звернення Товариства до податкового органу з відповідною заявою на виконання положень Порядку №225, будь-яких доказів на підтвердження існування таких обставин не надавав, підставами позову не визначав.

Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що посилання на сам факт запровадження воєнного стану в Україні не може безумовно вважатись поважною причиною для звільнення від відповідальності за порушення строків реєстрації податкових накладних, норми пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України передбачають звільнення від відповідальності, зокрема за порушення строків реєстрації податкових накладних, у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, і за умови підтвердження неможливості виконання платником податків обов`язків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Аналогічна позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 02 квітня 2024 року у справі № 520/18349/23 (касаційне провадження № К/990/205/24):

Пунктом 4 розділу ІІ Порядку № 225 встановлено, що у разі відсутності у платника податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, можливості подати таку заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію у строки, визначені пунктом 3 цього розділу, платник податків подає заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію одночасно з набуттям можливості виконання одного із податкових обов`язків (реєстрації податкової накладної, подання звітності, сплати невиконаного податкового зобов`язання тощо) таким платником податку, передбачених Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючий орган, але не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платника податків.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що позивач не надав суду доказів подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість виконання податкового обов`язку по реєстрації податкових накладних внаслідок воєнних дій, що свідчить про недотримання позивачем вищезазначеного порядку.

В постанові Верховного Суду від 11.02.2021 по справі № 812/1019/18 зазначено, що в пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України наведено норму, яка в імперативному порядку зобов`язує контролюючий орган визначати суму грошових зобов`язань за штрафними санкціями платникові податку в тому разі, якщо таким платником порушено норми законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідний орган.

Визначений вказаною нормою обов`язок контролюючого органу є безумовним і виникає в тому разі, коли контролюючим органом виявлено відповідні порушення, що тягнуть за собою застосування до платника податків штрафних санкцій.

Крім того, слід зазначити, що порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) встановлюється Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами Регламентом засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) це надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратство, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучання, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (пункт 2 статті 141 Закону України від 02.12.1997 № 671/97-ВР Про торгово-промислові палати в Україні; підпункт 3.1 пункту 3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України 18 грудня 2014 року N 44(5), далі Регламент).

Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю (п. 1 ст. 141 Закону України від 02.12.1997 № 671/97-ВР).

Не вважаються форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) фінансова та економічна криза, дефолт, зростання офіційного та комерційного курсів іноземної валюти до національної валюти, недодержання/порушення своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів тощо (підпункт 3.2 пункту 3 Регламенту).

Підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14 1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" в редакції від 02.09.2014 року, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами (підпункт 6.1 пункту 6 Регламенту).

Для отримання сертифікату суб`єкт господарювання повинен звернутися до ТПП із заявою, в якій обґрунтувати причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією і неможливістю виконання Заявником своїх конкретних зобов`язань (за договором, контрактом, угодою, законом, нормативним актом, актом органів місцевого самоврядування тощо) (підпункт 6.9 пункту 6 Регламенту). За результатами розгляду заяви і наданих документів та прийняття рішення уповноваженою особою щодо можливості засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) за наявністю підстав, видається Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Отже, Сертифікат ТПП про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчує такі обставини, зокрема, по кожному податковому обов`язку, виконання яких настало згідно з законодавчими актами і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Державна податкова служба за результатами розгляду скарг платників податків також зазначає, що ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор (обставини непереборної сили) це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання.

Сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, воєнний стан, не можуть автоматично означати звільнення від виконання будь-ким будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Збройна агресія проти України, воєнний стан, як обставини непереборної сили, звільняють від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних з ними обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні підприємство, яке посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинно довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Позивачем на аркуші 4 позовної заяви зазначено правовий висновок Верховного Суду наведений в постанові від 15.06.2023 у справі №910/8580/22, у зв`язку з чим контролюючий орган вважає за доцільне звернути увагу, що в наведеній постанові зазначено, про необхідність наявності причинно-наслідкового зв`язку між форс-можором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Зокрема Верховним Судом зазначено:

«8.59.1. Колегія суддів погоджується у цій частині з висновками судів попередніх інстанцій, що лист ТПП України від 28.02.2022 є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного Договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. При цьому позивач не був позбавлений можливості звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом ТПП України від 18.12.2014, саме за спірним зобов`язанням.

8.59.2. Що ж до віднесення девальвації гривні відносно іноземних валют до обставин непереробної сили, Суд відзначає, що ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, девальвація гривні, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні.

Воєнний стан, девальвація гривні, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання.

8.59.3. Суд наголошує, що наявність сертифікату ТПП України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Водночас сторона, яка посилається на форс-мажор, з урахуванням умов Договору у даній справі, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-можором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання.

8.60. Суд підкреслює, що сторони є суб`єктами господарювання, а відтак у разі здійснення підприємницької діяльності мають усвідомлювати, що господарська діяльність здійснюється ними на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від) таких дій (схожа правова позиція викладена у пункті 6.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17).

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору (постанови Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 915/531/17, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 17.12.2020 у справі № 913/785/17, від 30.11.2021 у справі №913/785/17 та від 07.06.2023 у справі № 906/540/22).»

В постанові Верховного Суду від 03.04.2025 року по справі № 320/27109/23, зазначено, зокрема, про таке:

«…Колегія суддів також зазначає, що той платник податків, у якого відсутня можливість своєчасно виконати податковий обов`язок, в тому числі й щодо своєчасної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до податкової накладної, з 27 травня 2022 року повинен довести обставини неможливості виконання податкового обов`язку шляхом подання відповідної заяви та документів до контролюючого органу відповідно до вимог Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, та переліків документів на підтвердження, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225. За умови отримання відповідного рішення контролюючого органу щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку відповідальність, передбачена статтею 120-1 ПК України, до цього платника податків не застосовується.

Верховний Суд у постановах від 02 квітня 2024 року у справі № 520/18349/23, від 16 липня 2024 року у справі № 440/2936/23 висловив правову позицію, за змістом якої та обставина, що Порядок № 225 набрав чинності лише 06 вересня 2022 року, у будь-якому випадку не позбавляє платників податків права довести у визначений спосіб факт неможливості своєчасно виконати свій обов`язок і після указаної дати, вказавши у заяві про відповідний період, що прямо передбачено указаним Порядком…

..Серед іншого, слід звернути увагу, що на момент вчинення діяння платник податків діяв свідомо та керувався нормами права, чинними у відповідному темпоральному проміжку. Особа була зобов`язана здійснити реєстрацію податкових накладних у встановлені законодавством строки, усвідомлювала протиправний характер свого діяння та його наслідків, відповідно до змісту правових норм, що діяли на момент вчинення правопорушення…»

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази для застосування у цій справі підпункту 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України, який звільняє платників податків від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору). Адже відсутні докази звернення позивача до Торгово-промислової палати України та/або уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат для отримання сертифікату та самого сертифікату ТПП про підтвердження існування саме для позивача форс-мажорних обставин, через які позивач не міг виконати свій обов`язок передбачений ПК України щодо своєчасної реєстрації спірних податкових накладних.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що має встановлюватися (доводитися) вплив обставин непереборної сили, засвідчених відповідними сертифікатами ТПП України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання і на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами (постанови від 19 серпня 2022 року у справі № 818/2429/18, від 17 червня 2020 року у справі №812/677/17, від 03 вересня 2019 року у справі №805/1087/16). Ці фактори мають перебувати у причинно-наслідковому зв`язку.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необгрунтованість доводів позивача в цій частині.

Стосовно посилань позивача на порушення відповідачем строків застосування до нього штрафних (фінансових) снакцій, колегія суддів зазначє таке.

Статтею 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Статтею 1 ПК України встановлено, що податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Абзацом другим п.1.1 ст. 1 ПК України зазначено, що цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно п.п.41.1.1 п.41.1 ст.41 ПК України, контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).

Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення.

Статтею 76 ПК України визначено порядок проведення камеральної перевірки.

Відповідно до п.76.1 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Відповідно до п. 76.2 ст. 76 ПК України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Згідно з абз.1 п. 76.3 ст. 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Згідно з абз. 2 п. 76.3 ст. 76 ПК України камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Контролюючим органом в межах законодавчо встановленого строку було проведено перевірку, за результатами якої складено акт Про результати камеральної перевірки щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних з податку на додану вартість в Єдиному державному реєстрі податкових накладних ДПП КПВП від 10.02.2025 № 6638/04-36-04-15/191017, який було направлено платку податку засобами поштового зв`язку.

В подальшому, не погодившись з висновками наведеними в акті перевірки, підприємством було направлено заперечення на акт перевірки №6638/04-36-04-15/191017 від 10.02.2025.

Відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Контролюючим органом за результатами розгляду заперечень було надано відповідь листом №21918/6/04-36-04-15 від 13.03.2025, в якому зазначено, що висновки акту перевірки вважати правомірними та такими, що відповідать нормам чинного законодавства, а заперечення ДПП КПВП від 27.02.2025 №13/150 (вх. ГУ ДПС від 27.02.2025 №27496/6) залишено без задоволення.

ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення рішення від 20.03.2025 року № на підставі акту перевірки від 10.02.2025 № 6638/04-36-04-15/191017.

Не погоджуючись з вищенаведеним податковим повідомлення-рішення підприємством було направлено скаргу до Державної податкової служби України.

Державною податковою службою України прийнято рішення про результат розгляду скарги від 02.06.2025 № 15826/6/99-00-06-03-06, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішеня ГУ ДПС від 10.02.2025 № 6638/04-36-04-15/191017, а скаргу без задоволення.

Суд першої інстанції в даному випадку правильно врахував позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 29.11.2023 по справі № 640/8338/21, де зроблено висновок, про те що: лише порушення строку прийняття податкового повідомлення-рішення не може бути єдиною підставою для визнання його протиправним, за умови встановленого порушення законодавства, згідно з яким визначено грошове зобов`язання платника податків.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 03.04.2018 в справі №810/5546/15, що єдиною підставою для скасування податкового повідомлення-рішення позивач зазначає факт порушення податковим органом строку прийняття податкового повідомлення-рішення, встановленого пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, при цьому не спростовуючи доводи податкового органу по суті виявлених порушень податкового законодавства, що були встановлені у ході податкової перевірки та зафіксовані в акті, погодився з судами першої та апеляційної інстанцій, що прийняте податковим органом податкове повідомлення-рішення є правомірним, а недотримання строку його прийняття не може слугувати самостійною підставою для звільнення платника податку від відповідальності за податкове правопорушення..

Щодо посилання позивача на наявність неузгодженого податкового боргу, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 року №5 (далі Порядок №5), для забезпечення ведення оперативного обліку податків, зборів, платежів, єдиного внеску в ІКС ДПС відкриваються ІКП за кожним кодом класифікації доходів бюджету / технологічним кодом єдиного внеску щодо кожного платника, територіального органу ДПС, що відповідає місцю обліку платника або обліку об`єкта оподаткування.

ІКП містить інформацію про первинні показники оперативного обліку, облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Для організації оперативного обліку кожній ІКП присвоюється код, який її ідентифікує в інформаційній системі та не може бути присвоєний іншій ІКП.

Відповідно до Класифікації доходів бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 року №11, окремі види платежу (доходи бюджету) мають наступні коди, а саме:

- ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) має код 14060100;

- Частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до державного бюджету відповідно до закону має код 21010100.

Відповідно судових рішень у адміністративній справі №160/9281/20, предметом спору у цій справі є заборгованість, яка відображена в інтегрованій картці ДПП КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ за платежем Частка чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань) (код класифікації доходів бюджету 21010100) в ІТС Податковий блок.

Отже, облікові показники за цим видом платежу (ККДБ 21010100) не відображаються в ІКП за кодом платежу 14060100 ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та, відповідно, заява позивача, що на момент прийняття ГУ ДПС у Дніпропетровській області оскаржуваного повідомлення-рішення сума податкового боргу визначена в ньому не відповідала дійсності, є некоректною (безпідставною).

Крім того, під час проведення перевірки контролюючим органом досліджувалось дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних з податку на додану вартість в Єдиному державному реєстрі податкових накладних підприємством, в межах перевірки не встановлювалось наявність/відсутність заборгованості з податків та зборів.

Крім того, позивачем на аркуші 6 позовної заяви зазначено:

Таким чином, на момент прийняття відповідачем оскаржуваного повідомлення-рішення сума податкового боргу визначена у ньому не відповідала дійсності, оскільки її розмір мав бути зменшений Контролюючим органом на суму визначену у постанові Верховного Суду від 09.08.2022р. у справі №160/9281/20.

Контролюючий орган ззначив, що винесенним податковим повідомленням-рішенням № від 20.03.2025 року, яке є предметом розгляду даної справи, визначено загальну суму штрафу п`ятсот дев`яносто три тисячі чотириста дванадцять гривень 26 копійок, у зв`язку порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, пунктом 89 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення ПК України, та згідно з пунктом 1201.1 статті 1201 , пунктом 90 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення ПК України за затримку реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних.

Тобто, в даному податковому повідомленні-рішенні відсутня сума податкового боргу, всупереч доводам позивача.

Розрахунок штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних містить: № податкової накладної/ розрахунку коригування; дату складання податкової накладної/ розрахунку коригування; дату реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН; суму податку на додану вартість, грн.; розмір штрафу, %; суму ШС, грн.

Тобто, з даного розрахунку можливо ідентифікувати кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН та застосування відповідної штрафної санкції у зв`язку з встановленим порушенням.

Крім того, позивач в межах позову посилається на неможливість подвійного притягнення до відповідальності та наявності винесених податкових повідомлень-рішень: № від 14.01.2025 року та № від 15.04.2025 року.

Як правиьно вказав суд першої інстанції, розрахунок штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних містить: № податкової накладної/ розрахунку коригування; дату складання податкової накладної/ розрахунку коригування; дату реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН; кількість днів порушення термінів реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН; суму податку на додану вартість, грн.; розмір штрафу, %; суму ШС, грн.

Отже, досліджуючи розрахунки до податкових повідомлень-рішень можливо ідентифікувати відміність номерів податкових накладних та кількість днів прострочення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що підстави для задоволення позовних вимог ДПП «Кривбаспромводопостачання» відсутні.

З огляду на виклаене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення суду першої інстанції правильно застосував вимоги норм матеріального та процесуального права, відтак підстави для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 326, 325 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2025 в адміністративній справі № 160/17097/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена 03.02.2026.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя Н.І. Малиш