Справа № 757/37308/25-а
Суддя: Григоренко І. В.
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Григоренко І.В.,

при секретарі: Андрієнко І.І.,

за участю:

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Управління патрульної поліції у м. Києві (далі - відповідач, Управління патрульної поліції у м. Києві), в якому просить скасувати постанову від 26.07.2025 року серії ЕНА № 5315712 про накладення адміністративного стягнення, винесену Інспектором патрульної поліції в місті Києві лейтенантом поліції Гавриленком Іваном Вячеславовичем, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що Інспектором патрульної поліції в місті Києві лейтенантом поліції Гавриленком Іваном Вячеславовичем 26.07.2025 року складена постанова серії ЕНА № 5315712 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП України. Відповідно до постанови, ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом ELWNNI MARS без номерного знаку, під час керування не мав мотошолому та при цьому не мав права керувати такими транспортними засобами. Разом з тим, мопед ELWNNI MARS є електроскутером що підтверджує Специфікацією №?1, яка укладена між ФОП « ОСОБА_2 » як продавцем; та ОСОБА_1 як покупцем (Надалі - специфікація №?1). Специфікація № 1 укладена відповідно до договору поставки 23042025/4 23.04.2025 року, відповідно до якого продавець та покупець погодили умови поставки товару. Відповідно до специфікації №?1 продавцем поставлено, а покупцем отримано Електроскутер: ELWNN Mars, потужність: 3000Вт., ємність акумулятора: 75В, 30 А год., батерея Літій-10 зйомна, безключовий доступ, сигналізація, зарядний пристрій, дзеркало заднього виду, гарантія: 12 місяців (двигун, акумулятор, контролер), рама: LX01WFDM9P1001754, двигун: QS72V3000W001722, колір: чорний. Відповідно до 2.1 ПДР, наявність посвідчення водія і реєстраційного документа передбачена лише для механічних транспортних засобів. Відтак, якщо скутер має потужність менше, ніж 3 кВт, він не належить до категорії механічний і відповідно не передбачає для водія необхідності мати при собі посвідчення водія та реєстраційного документа. За таких обставин, зазначає, що постанова є необгрунтованою та підлягає скасуванню.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2025 року, справу було розподілено та 11.08.2025 року передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

12.08.2025 року зроблено Запит щодо доступу до персональних даних щодо місця реєстрації позивача та 14.08.2025 року отримано Витяг № 135530290 з Реєстру територіальної громади м. Києва від 14.08.2025 року щодо місця реєстрації ОСОБА_1 .

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.08.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків.

05.09.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, яка була передана головуючому судді 08.09.2025 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.09.2025 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 13.10.2025 року.

10.10.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва через підсистему «Електронний суд» від представника позивача - адвоката Чуйка Я.В. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.10.2025 року у задоволенні клопотання представника позивача - адвоката Чуйка Я.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

В судове засідання 13.10.2025 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явилися, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Суд встановив, що 26.07.2025 року Інспектором 1 взводу 2 роти 3 бат. полк-1 патрульної поліції в місті Києві лейтенантом поліції Гавриленком Іваном Вячеславовичем винесено постанову серії ЕНА № 5315712 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 980,00 грн. (далі - постанова серії ЕНА № 5315712 від 26.07.2025 року) (а. с. 7).

Відповідно до постанови серії ЕНА № 5315712 від 26.07.2025 року, ОСОБА_1 26.07.2025 року о 01 год. 12 хв., керуючи транспортним засобом мопед ELWNNI MARS без номерного засобу, по вул. Німанська 10 у м. Києві, під час руху на мопеді не мав мотошолому та при цьому не мав права керувати такими транспортними засобами, чим порушив п. 2.1 ПДР. Адміністративна відповідальність за вчинення вказаного правоплрушення передбачена ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом ч. 1 ст. 222 КпАП України, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, стаття 127-3, частини перша і друга статті 127-4, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, частина перша статті 173-8, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), частини перша і третя статті 175-3 (у частині порушень, пов`язаних із незабезпеченням безперешкодного доступу громадян до об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту, у випадках та порядку, встановлених законодавством), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Як визначено у ч. ч. 2, 3 ст. 222 КпАП України, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України, належить до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції, мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.

Отже, відповідні інспектори та управління не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме той орган, на який, зокрема, положеннями статті 222 КпАП України покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КпАП України - Департамент патрульної поліції.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст. 222-244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.04.2023 року у справі №757/30991/18-а, від 17.09.2020 року у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 року у справі №724/716/16-а.

Відповідно до п. 1 Положення про Департамент патрульної поліції, затверджений наказом Національної поліції України від 06.11.2015 № 73 (у редакції наказу Національної поліції України від 31.10.2016 № 1114) (далі - Положення), Департамент патрульної поліції (далі - Департамент, ДПП) є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України, який створюється, реорганізовується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законом порядку.

Згідно п. 4 Положення, Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції (далі - підрозділи Департаменту патрульної поліції).

Як визначено у п. 5 Положення, Департамент патрульної поліції організовує діяльність своїх підрозділів, здійснює контроль за їх діяльністю, надає їм організаційно-методичну і практичну допомогу та здійснює їх інформаційно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення.

Відповідно до п. 6 Положення, Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах, має печатки із зображенням Державного Герба України, інші печатки та штампи.

Викладене свідчить, що у спірному випадку органом Національної поліції є Департамент патрульної поліції, від імені якого, зокрема, Інспектор патрульної поліції в місті Києві уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст. ст. 25, 26, 42 КАС України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Водночас позивач не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідача або третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Однак, Департамент патрульної поліції як суб`єкт владних повноважень до участі у розгляді цієї адміністративної справи у якості відповідача залучений не був, позивач клопотання про заміну неналежного відповідача не подав, відтак, суд був позбавлений можливості замінити неналежного відповідача.

Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного Відповідача.

За приписами ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 17.09.2020 у справі №742/2298/17 зазначив, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі, й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Отже, заміна неналежного відповідача або залучення співвідповідача може здійснюватися до ухвалення рішення у справі за наявності відповідного клопотання учасника справи та за згодою позивача.

Враховуючи викладене, оскільки адміністративний позов заявлено до неналежного відповідача, позивачем в ході розгляду справи не заявлено про заміну відповідача на належного та/або залучення в якості співвідповідача належного відповідача у даній справі, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Разом з тим, доводи позовної заяви, які стосуються оскаржуваної постанови, не підлягають оцінці, виходячи з того, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, а тому і законність його дій може бути перевірена лише у випадку пред`явлення позову до особи, яка є належним відповідачем у справі.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що він не позбавлений права звернутися з позовом до суду про скасування вказаної постанови до належного відповідача та клопотати про поновлення строку звернення до суду як такого, що пропущений з поважних причин.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 9, 17, 18, 33, 122, 247, 251, 254, 258, 268, 284, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 6, 77, 90, 94, 99, 132, 139, 268-272, 286, п.п. 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у м. Києві, 03048, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 9.

Апеляційні скарги на судове рішення можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення учасниками справи до Шостого апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 13.10.2025 року.

Суддя І.В. Григоренко