Справа № 160/33593/24
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2026-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

06 лютого 2026 року

м. Київ

справа №160/33593/24

адміністративне провадження №К/990/3367/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Стародуба О.П., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року (колегія у складів суддів Іванова С.М., Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.)

у справі № 160/33593/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФ України в Дніпропетровській області, відповідач, скаржник), в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФ України в Дніпропетровській області щодо обчислення ОСОБА_1 розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік;

- зобов`язати відповідача здійснити з 02.09.2013 перерахунок та виплату позивачці пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2010, 2011, 2012 роки та відповідно внесених змін до Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 за № 2148-VIII, з урахуванням вже отриманих сум пенсії;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачці грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п. 7-1 розд. ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2025 позов Козлової задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФ України в Дніпропетровській області щодо обчислення ОСОБА_1 розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік. Зобов`язано ГУ ПФ України в Дніпропетровській області здійснити з 02.09.2013 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2010, 2011, 2012 роки та відповідно внесених змін до Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII, з урахуванням вже отриманих сум пенсії. Відмовлено в задоволенні іншої частини позовних вимог.

Надалі Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 04.12.2025, задовольнивши частково апеляційну скаргу відповідача, скасував зазначене рішення суду першої інстанції від 26.03.2025 та прийняв нове - про часткове задоволення позовних вимог. А саме:

- визнав протиправними дії ГУ ПФ України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в розрахунку розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010, 2011, 2012 роки;

- зобов`язав ГУ ПФ України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2010, 2011, 2012 роки, починаючи з 18.06.2024 з урахуванням раніше виплачених сум;

- відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог.

21.01.2026 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій позивачка з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2025, а натомість залишити в силі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2025.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.01.2026 цю касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Коваленко Н.В. і Стеценка С.Г.

У зв`язку із настанням інших обставин, які унеможливлюють участь судді Коваленко Н.В. (перебування у відпустці) у розгляді справи № 160/33593/24, розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 04.02.2026 призначено повторний автоматизований розподіл справи. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 04.02.2026 цю справу передано на розгляд колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Кравчук В.М. - головуючий суддя, судді: Стародуб О.П., Стеценко С.Г.

Крім того, позивачка просила визнати поважними причини пропуску нею строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції від 04.12.2025 та поновити їй вказаний строк.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Суд виходить з такого.

ОСОБА_1 мотивує зазначене клопотання тим, що Верховний Суд ухвалою від 14.01.2026 повернув скаржнику своєчасно подану первісну касаційну скаргу. ОСОБА_1 після отримання зазначеної ухвали про повернення касаційної скарги, не зволікаючи усунула відповідні недоліки та одразу звернулася із касаційною скаргою вдруге.

Відповідно до ч. 3 ст. 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Ураховуючи наведену процесуальну норму та виходячи з того, що пропуск скаржником строку на касаційне оскарження є незначним за тривалістю, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку касаційного оскарження судового рішення та, як наслідок, можливість його поновлення.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Скарга відповідає вимогам ст. 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), підстав для залишення в касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Підставою касаційного оскарження судового рішення позивачка заявила п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України, мотивуючи її такими доводами:

- неправильним застосуванням судом норми ч. 2 ст. 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції, чинній з 11.08.2013, за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання її правозастосування у подібних правовідносинах (а саме щодо наявності правових підстав для застосування ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції, чинній з 11.08.2013, під час здійснення перерахунку та виплати позивачці пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2010, 2011, 2012 роки, починаючи з 18.06.2024 з урахуванням раніше виплачених сум, без урахування внесених змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 № 2148-VIII в частині, що стосується перерахунку пенсії з 01.10.2017 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки.

У взаємозв`язку із наведеним позивачка зазначила, що з 29.08.2011 їй було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», а з 02.09.2013 - за її заявою переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому при визначенні розміру пенсії за віком орган Пенсійного фонду в порушення ч. 2 ст. 40 зазначеного Закону у редакції, чинній з 11.08.2013 (тобто, на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком) застосував показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, не за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме: 2010, 2011, 2012 роки, а за 2010 рік. Переглядаючи в порядку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції у справі № 160/33593/24 по суті суд апеляційної інстанції мав виходити з того, що перерахунок пенсії за віком має бути проведений таким чином: 1) за період з 02.09.2013 по 01.10.2017 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2010, 2011, 2012 роки; 2) за період з 01.10.2017 по теперішній час розмір пенсії, нарахований під час першого етапу, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки.

Також позивачка зауважила, що звернувшись до суду із цим позовом 18.12.2024, вона не пропустила шестимісячний строк звернення, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України, а тому відсутні правові підстави для залишення її позовних вимог за період з 02.09.2013 по 17.06.2024 без розгляду.

Крім того, скаржник стверджує, що ця справа має для неї виняткове значення, оскільки результати розгляду такої безпосередньо впливають на розмір її пенсійного забезпечення.

Такі аргументи скаржника потребують перевірки в частині правильності застосування судами норм матеріального права та дотримання ними приписів процесуальних права при прийнятті оскаржуваних судових рішень.

Керуючись ст.ст. 328 - 335, 338, 359 КАС України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження та поновити їй зазначений строк.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року.

3. Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу № 160/33593/24.

4. Направити особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження.

5. Установити відповідачу десятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для подачі відзиву на касаційну скаргу. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб

Суддя С.Г. Стеценко