Справа № 360/2308/25
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

05 лютого 2026 рокум. ДніпроСправа № 360/2308/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом адвоката Отрох Алли Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2025 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Отрох Алли Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 (далі- позивач) до Міністерства оборони України (далі відповідач), в якій позивач просить:

визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо недонарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в повному обсязі в розмірі 908 400,00 грн за встановлення інвалідності II групи внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини в 2024 році;

зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про донарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги за встановлення інвалідності II групи внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини в 2024 році в розмірі 379 800, 00 грн з урахуванням раніше сплачених 528 600, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.02.2018 під час первинного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю III групи, внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, на підставі довідки МСЕК серія 12 ААА №509943 від 13.02.2018, а 16.01.2024 під час чергового перегляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІI групи внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батківщини.

Позивач звертався із заявою та пакетом документів про виплату одноразової грошової допомоги як такому, що отримав поранення під час захисту Батьківщини, що призвело до встановлення ІІ (другої) групи інвалідності, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року № 975.

Відповідно до Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.09.2025 № 496/975: «Сержанту у відставці ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), звільненому 12.12.2023, який є особою з інвалідністю II групи внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, у зв`язку зі встановленням вищої групи інвалідності та зміною причинного зв`язку інвалідності, на підставі довідок МСЕК серія 12ААА № 509943 від 12.02.2018 та серія 12ААГ № 277568 від 16.01.2024 - у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2018), в сумі 528600 (П`ятсот двадцять вісім тисяч шістсот) грн. 00 коп».

Позивач вважає рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум протиправним, з огляду на те, що відповідно до пункту 19 Порядку № 975 якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (зокрема внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв) із розрахунку прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок.

За твердженням позивача, сума одноразової грошової допомоги, що підлягала виплаті позивачу має складати: 300 х 3028,00 грн = 908 400,00 грн, однак відповідачем призначено зазначену виплату у розмірі 528 600 грн..

Ухвалою суду від 05.12.2025 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 13.01.2026 зобов`зано Міністерство оборони України надати до суду за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (особистий кабінет в системі «Електронний суд»), з використанням власного електронного підпису, протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання цієї ухвали належним чином засвідчені копії: заяви ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги як особі, що отримала поранення під час захисту Батьківщини, що призвело до встановлення ІІ (другої) групи інвалідності, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року № 975; доданих до заяви ОСОБА_1 документів; протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.09.2025 № 496/975, з відображенням розгляду порядку заяви ОСОБА_1 (обговорення, розгляд документів, прийняте рішення).

Ухвалою суду від 27.01.2025 продовжено Міністерству оборони України строк для надання витребуваних ухвалою суду від 13.01.2026 доказів, зобов`язано Міністерство оборони України надати до суду за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (особистий кабінет в системі «Електронний суд»), з використанням власного електронного підпису, протягом 3 (трьох) календарних днів з дня отримання цієї ухвали належним чином засвідчені копії: заяви ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги як особі, що отримала поранення під час захисту Батьківщини, що призвело до встановлення ІІ (другої) групи інвалідності, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року № 975; доданих до заяви ОСОБА_1 документів; протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.09.2025 № 496/975, з відображенням розгляду порядку заяви ОСОБА_1 (обговорення, розгляд документів, прийняте рішення).

12.12.2025 відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено таке.

Предметом спору у даній справі є законність п. 8 протоколу Комісії Міністерства оборони України від 25.09.2025 № 496/975, яким комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги позивачу, який є особою з інвалідністю П групи внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, у зв`язку зі встановленням вищої групи інвалідності та зміною причинного зв`язку-інвалідності, на підставі довідок МСЕК серія 12ААА № 509943 від 12.02.2018 та серія 12ААГ № 277568 від 16.01.2024 - у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2018), в сумі 528600 (П`ятсот двадцять вісім тисяч шістсот) грн. 00 коп

Позивач не погоджується із вказаним рішенням, оскільки на його думку, має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми отриманої під час захисту Батьківщини, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності та змінено її причинний зв`язок.

12.02.2018 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби (контузія головного мозку в 1986).

16.01.2024 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини (отримання поранення 20.01.2023).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та суди зобов`язані діяти виключно на підставі та в межах закону. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи (ч. 1 ст. 58).

Цей принцип є ключовим для забезпечення законності та передбачуваності правового регулювання, зокрема при вирішенні адміністративних спорів.

Дотримання цього принципу гарантує захист прав і законних інтересів громадян та запобігає застосуванню нових норм до подій, що відбулися раніше. Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Єдиний виняток з даного правила, закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, складають випадки, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Позивач звернувся до Комісії МОУ, бажаючи реалізувати своє право на ОГД у зв`язку із встановленням йому інвалідності, яке відбулося 16.01.2024, отже законодавство, яке застосовується до спірних правовідносин має відповідати вказаній даті.

Отже посилання позивача на норми законодавства станом на даний час не відповідають вищевказаним Конституційним принципам, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

За змістом ч.1 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом №2011-XII мають право на її отримання (далі ОГД).

При цьому у випадку наявності у військовослужбовця декількох підстав для призначення ОГД, застосовується приписи частини 4 ст. 16-3 Закону №2011-XII, згідно якої якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (частина 10 ст. 16-3 Закону №2011-XII).

Пунктом 3 (в редакції станом на 16.01.2024) Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 (далі Постанова № 975) встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.

Отже для позивача таким днем є 12.02.2018, коли йому первинно встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби (контузія головного мозку в 1986).

Розмір такої допомоги регламентовано пунктом 6 Порядку № 975 (в редакції станом на 16.01.2024), згідно якого одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Оскільки позивач не вказує про отримання ОГД у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності у 2018, Комісія МОУ прийняла рішення про виплату йому суми у розмірі 300 кратного прожиткового мінімуму станом на дату, зазначену у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності. Відповідно 300-кратний прожитковий мінімум на 2018 рік є 528600,00 грн. (300*1762).

Щодо позовної вимоги - зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про донарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги за встановлення інвалідності II групи внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини в 2024 році в розмірі 379 800, 00 грн з урахуванням раніше сплачених 528 600, 00 грн.

Міністерство оборони України зазначає, що згідно з позицією Верховного Суду, яка сформована, зокрема, у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 361/7567/15-а, від 7 березня 2018 року у справі № 569/15527/16-а, від 20 березня 2018 року у справі № 461/2579/17, від 20 березня 2018 року у справі № 820/4554/17, від 3 квітня 2018 року у справі № 569/16681/16-а, від 12 квітня 2018 року справі № 826/8803/15, від 21 червня 2018 року у справі №274/1717/17, від 14 серпня 2018 року у справі №820/5134/17, від 17 жовтня 2019 року у справі №826/521/16, від 30 березня 2021 року у справі №400/1825/20, від 14 вересня 2021 року у справі № 320/5007/20, від 27 вересня 2021 року у справі № 380/8727/20 та від 22 вересня 2022 року у справі №380/12913/21, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними); відповідно до завдань адміністративного судочинства, визначених статтею 2 КАС України, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею; завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади; принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності; перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства; адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

Стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами суб`єктів владних повноважень Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus N 32181/04); пункт 44 рішення у справі "Брайєн проти Об`єднаного Королівства" (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus N 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі "Путтер проти Болгарії" (Putter v. Bulgaria N 38780/02).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи N R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Згідно з п. 13 Постанови 975 розпорядник бюджетних коштів щодо отриманих документів на призначення ОГД може приймати наступні рішення: про призначення одноразової грошової допомоги; відмову в її призначенні; повернення документів на доопрацювання - у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю.

Таким чином, визначення судом конкретного рішення, яке має бути прийнято суб`єктом владних повноважень не буде відповідати засадам і завданню адміністративного судочинства, яке полягає у здійснені судового контролю правомірності тих рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які ним прийняті, вчинені чи допущені.

На підставі викладеного відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

02.02.2026 відповідачем на виконання вимог ухвал суду надано додаткові докази.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з паспорта громадянина України НОМЕР_2 , картки фізичної особи платника податків.

Згідно із випискою з акта огляду МСЕК серії 12ААА № 509943 ОСОБА_1 з 12.02.2018 первинно встановлено третю групу інвалідності у зв`язку з пораненням (контузією), захворювання так, пов`язано з виконанням обов`язків військової служби, перебуванням у країнах, де велися воєнні дії.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 12.12.2023 № 351 сержанта ОСОБА_1 , колишнього санітарного інструктора 3 механізованої роти: військової частини НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_3 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) № 111-РС від 10.12.2023 у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово лікарської комісії про непридатністьб до військової служби з виключенням з військового облікуабо про непридатність до військової служби з переоглядом через 6 -12 місяців) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважати таким, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 12.12.2023 виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 277568 внаслідок повторного огляду ОСОБА_1 з 16.01.2024 встановлено інвалідність ІI групи внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батківщини, безстроково.

14.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, поранення (травми), так, пов`язані із захистом Батьківщини.

Листом від 05.02.2025 № 11/1685 начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 направив Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України заяву ОСОБА_1 та пакет документів, зазначивши, що відповідно до п.13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 № 975 (зі змінами), подається висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги колишньому військовослужбовцю, сержанту у відставці ОСОБА_1 , який вперше 13.02.2018 визнаний особою з інвалідністю третьої групи внаслідок поранення, контузії захворювання отримані при виконанні обов`язків військової служби…, та вдруге 16.01.2024 визнаний особою з інвалідністю другої групи внаслідок поранення (травми), яке пов`язане з захистом Батьківщини. Командування вважає, що ОСОБА_1 має право на отриманння зазначеної допомоги в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2018 року.

До заяви були додані:

- повідомлення від 14.01.2025, що після звільнення з військової частини НОМЕР_3 у грудні 2023 року та після отримання інвалідності у січні 2024 року відповідно довідки МСЕК 12 ААГ № 277568 за виплатою ОГД до інших установ, крім ІНФОРМАЦІЯ_6 , не звертався;

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 12.12.2023 № 351;

- Виписка з акта огляду МСЕК 12 ААА № 509943 від 13.02.2018;

- Довідка до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 277568;

- Свідоцтво про хворобу № 1343;

- Довідка № 428 (від 03.03.2023 № 2425) про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва);

- Довідка військово лікарської комісії, видана військовою частиною НОМЕР_5 ;

- Довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, видана військовою частиною НОМЕР_3 від 13.12.2023 № 5147;

- Паспорт НОМЕР_2 ;

- Картка фізичної особи-платника податків;

- Довідка від 03.05.2024 № 3250-/29877 про взяття на облік внутрішньої переміщеної особи;

- Згода на збір та обробку персональних даних;

- Лист ГУПФУ в Луганській області від 17.12.2024 № 1200-0210-8/32086;

- Лист Новопсковської селищної військової адміністрації Старобільського району Луганської області від 10.12.2024 № 2716;

- Лист ГУПФУ в Луганській області від 02.01.2025 № 1200-0210-8/58;

- Довідка для МСЕК від 02.02.2016 № 1602608;

- Військовий квиток НОМЕР_6 .

Згідно із пунктом 8 витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.09.2025 № 496/975, затвердженим заступником Міністра оборони України генерал-лейтенантом ОСОБА_2 29.09.2025, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги: 8. Сержанту у відставці ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), звільненому 12.12.2023, який є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, у зв`язку зі встановленням вищої групи інвалідності та зміною причинного зв`язку інвалідності, на підставі довідок МСЕК серія 12ААА № 509943 від 12.02.2018 та серія 12ААГ № 277568 від 16.01.2024 у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2018), в сумі 528600 (П`ятсот двадцять вісім тисяч шістсот) грн. 00 коп

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей (частина п`ята статті 17 Конституції України).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.02.1993 (далі - Закон №2232-XII), який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

За приписами ст. 41 Закону №2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві.

Виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно зі статтею 1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно із пунктом 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через один рік після звільнення її з військової служби (підпункт 7 пункту 2 статті 16 в редакції Закону № 4546-IX від 16.07.2025).

Відповідно до частини другої статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.

Якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв) (частина четверта статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ).

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами (частина шоста статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ).

Відповідно до частини сьомої статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ Міністерство оборони України, інші центральні органи виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки безоплатно в порядку електронної взаємодії отримують необхідну інформацію від державних органів, які є власниками (розпорядниками, держателями, володільцями, адміністраторами тощо) інформаційних (автоматизованих), інформаційно-комунікаційних, комунікаційних і довідкових систем, реєстрів та банків даних, у тому числі з Єдиного державного демографічного реєстру, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру судових рішень, Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, банку даних про дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім`ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів тощо, про осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Порядок отримання інформації з реєстрів та інформаційних баз даних визначається розпорядником персональних даних, що містяться у відповідних реєстрах або базах даних.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (частина десята статті 16-3 Закону №2011-ХІІ).

Так, на виконання Закону №2011-XII Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 (далі - Порядок №975).

Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, та осіб, звільнених з військової служби (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Спірним питанням у цій справі є правомірність застосування відповідачем при вирішенні питання призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги Порядку № 975 у редакції станом на дату набуття позивачем права на отримання такої допомоги (16.01.2024), а не станом на дату розгляду заяви (25.09.2025), як вважає правильним представник позивача.

Як зазначено вище, Законом № 2011-ХІІ встановлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (частина десята статті 16-3 Закону №2011-ХІІ).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975, якою затверджено Порядок № 975, визначено:

Установити, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:

допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. № 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. № 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 89, ст. 3255);

допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

В межах спірних правовідносин позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 з заявою від 14.01.2025 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 16.01.2024 другої групи інвалідності, поранення (травми), так, пов`язані із захистом Батьківщини.

Тобто, днем виникнення у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності є 16.01.2024.

Станом на 16.01.2024 діяв Порядок № 975 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2023 № 697.

З огляду на положення частини десятої статті 16-3 Закону №2011-ХІІ та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, оскільки допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги, відповідач при розгляді заяви ОСОБА_1 повинен був керуватися редакцією Порядку № 975, чинною станом на 16.01.2024, тобто у редакції зі змінами, внесеними постановою КМУ від 11.07.2023 № 697.

У відповідності до пункту 3 Порядку № 697 (в редакції, що діяла станом на 16.01.2024) днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.

Абзацом третім підпункту 1 пункту 6 Порядку № 697 (в редакції, що діяла станом на 16.01.2024) одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи/

Вперше позивачеві встановлено інвалідність 12.02.2018, а саме - згідно із випискою з акта огляду МСЕК серії 12ААА № 509943 ОСОБА_1 з 12.02.2018 первинно встановлено третю групу інвалідності у зв`язку з пораненням (контузією), захворювання так, пов`язано з виконанням обов`язків військової служби, перебуванням у країнах, де велися воєнні дії.

Тобто, при вирішенні питання про розмір одноразової грошової допомоги відповідачем правомірно застосовано розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2018 року, тобто календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено установити у 2018 році прожитковий мінімум працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні.

Таким чином, 300-кратний прожитковий мінімум на 2018 рік є 528600,00 грн (300*1762 грн), саме такий розмір одноразової грошової допомоги нараховано та виплачено позивачеві, що визнається сторонами.

Також суд зазначає, що пунктом 8 Порядку №975 передбачено, зокрема, якщо під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Системний аналіз норм Порядку № 975 дає підстави зробити висновок, що у разі встановлення військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у них виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується їм з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги.

Наведена правова позиція щодо права на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, яка виплачується з урахуванням виплаченої раніше суми одноразової грошової допомоги узгоджується з висновками, сформульованими Верховним Судом у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постановах від 15.07.2020 у справі №240/10153/19, від 02.12.2020 у справі №1.380.2019.006957 та Верховним Судом у постанові від 08.04.2024 у справі №240/512/22, від 10.12.2024 у справі № №240/19209/21.

Верховним Судом у постанові від 14.11.2024 у справі № 560/419/24 сформульовано такі висновки:

«…35.При цьому Порядком № 975 чітко визначено, що у разі зміни групи інвалідності під час повторного огляду, днем встановлення інвалідності є дата, коли інвалідність було встановлено вперше. Розмір одноразової грошової допомоги, у разі встановлення інвалідності II групи, визначається з прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому інвалідність встановлено вперше.

36. Наведені правові норми встановлюють, що розмір одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України і такий розмір одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язаний з днем встановлення інвалідності вперше.

37. Зазначений висновок узгоджується з правової позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 08 квітня 2024 року у справі № 240/512/22, від 08 травня 2024 року у справі № 240/17749/20 та від 18 червня 2024 року у справі № 240/20065/20.

38. Слід зазначити, що нормами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку № 975, якими врегульовано виплату одноразової грошової допомоги, не визначено в якості умови, яка впливає на визначення дня виникнення права на отримання допомоги, такої умови як зміна причинного зв`язку настання інвалідності.

39. Таке законодавче врегулювання обумовлено самим поняттям «одноразова грошова допомога», яка є одноразовою, а не багаторазовою і її виплата розпочинається від моменту первинної втрати працездатності/встановлення інвалідності, а далі відбувається доплата допомоги, у разі встановлення вищої групи інвалідності або зміни її причинного зв`язку, але виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день первинного встановлення інвалідності.

40. Натомість вищезазначеними нормами передбачено, що якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв)…

… 44. Суд касаційної інстанції, переглядаючи рішення у справі № 560/419/24, застосовує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 08 квітня 2024 року у справі № 240/512/22, від 08 травня 2024 року у справі № 240/17749/20 та від 18 червня 2024 року у справі № 240/20065/20….».

Тобто, оскільки позивачеві вперше встановлено ІІІ групу інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, 12.02.2018, а 16.01.2024 при повторному огляді встановлено ІІ групу інвалідності, але змінено її причинний зв`язок, виплативши позивачу 300-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2018), у зв`язку зі встановленням вищої групи інвалідності та зміною причинного зв`язку інвалідності, на підставі довідок МСЕК серія 12ААА № 509943 від 12.02.2018 та серія 12ААГ № 277568 від 16.01.2024, в сумі 528600,00 грн, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України.

З огляду на положення частини десятої статті 16-3 Закону №2011-ХІІ та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, станом на 25.09.2025 (дата розгляду заяви ОСОБА_1 ), у відповідача були відсутні правові підстави для застосування Порядку № 975 в редакції постанови КМУ від 15.08.2025 № 1000, допомога правомірно призначена та виплачена в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги (16.01.2024).

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, у зв`язку з чим позов не належить до задоволення.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач як особа з інвалідністю ІІ групи звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову адвоката Отрох Алли Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Міністерства оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Г. Секірська