Справа № 420/36338/25
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової академії (м.Одеса) () щодо не нарахування та не виплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 (РНОКПІ НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2024 року по 16.09.2025 року включно.

- зобов?язати Військову академію (м.Одеса) () нарахувати та виплатити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію-різницю грошового забезпечення в розмірі 3838,88грн. в місяць за період з 01.01.2024 року по 16.09.2025 року включно в загальній сумі 78 825,00грн., відповідно до норм абзацу 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року Nє1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року Nє 44.

- визнати протиправною бездіяльність Військовій академії м.Одеса () 5до не нарахування та невиплати ОСОБА_2 (РНОКІП НОМЕР_1 ) грошової допомоги для оздоровлення за 2024-2025 роки з врахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації-різниці грошового забезпечення в розмірі 3838,08грн.

- зобов?язати Військову академію (м.Одеса) () здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) отриманої ним у 2024-2025 роках грошової допомоги на оздоровлення із урахуванням у складі грошового забезпечення індексації-різниці грошового забезпечення в розмірі 3838,88грн.

- зобов?язати Військову академію (м.Одеса) () нарахувати та виплати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків виплати індексації-різниці грошового забезпечення відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв?язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 Nє 159 за період з 01.01.2024 по 16.09.2025 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 , з якої був переміщений до Військової академії (м. Одеса), у якій проходив службу з 13.01.2023 по 16.09.2025.

На думку позивача, він не у повному обсязі отримував індексацію грошового забезпечення. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 по справі № 240/25452/24 визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року Nє1078 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022.

Зобов?язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 із застосуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року Nє1078, як різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу, з урахуванням вже виплачених сум.

Вважає, що з дати набрання законної сили рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 по справі Nє 240/25452/24 (30.07.2025) було констатовано порушення мого права на отримання індексації грошового забезпечення.

Відповідно до розрахунку індексації грошового забезпечення наданого військовою частиною НОМЕР_2 згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 по справі Nє 240/25452/24 розмір щомісячної індексації-різниці грошового забезпечення позивача склав 3838,88грн.

При цьому при переміщенні позивача до Військової академії (м.Одеса) військовою частиною НОМЕР_2 було виписано грошовий атестат відповідно до пункту 11.1 наказу Міністерства оборони України від 22.05.2017 року Nє280 "Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України".

Зазначає, що в результаті протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_2 , яка полягала у невиплаті позивачу у період проходження служби індексації-різниці грошового забезпечення у фіксованій величині 3838,88 грн на місяць в момент переміщення позивача до Військової академії (м. Одеса), першою не було записано в грошовий атестат щомісячну індексацію-різницю, яка виплачується до наступного підвищення посадових окладів згідно рішення Уряду, внаслідок чого останньою не здійснювалась така виплата у період з 01.01.2024 по 16.09.2025 року.

Також, позивач вважає, що йому належна виплата грошової компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення, та компенсація втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх вплати.

З огляду на вказане, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом з метою захисту власних порушених прав та законних інтересів.

Процесуальні дії вчинені судом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач з позовними вимогами не погоджується, з підстав, викладених у письмовому відзиві на адміністративний позов (від 17.11.2025).

Обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 , з якої був переміщений до Військової академії (м. Одеса), у якій проходив службу з 13.01.2023 по 16.09.2025.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 по справі № 240/25452/24 визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року Nє1078 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022.

Зобов?язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 із застосуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року Nє1078, як різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу, з урахуванням вже виплачених сум.

Відповідно до розрахунку індексації грошового забезпечення наданого військовою частиною НОМЕР_2 згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 по справі Nє 240/25452/24 розмір щомісячної індексації-різниці грошового забезпечення позивача склав 3838,88грн.

При цьому при переміщенні позивача до Військової академії (м.Одеса) військовою частиною НОМЕР_2 було виписано грошовий атестат відповідно до пункту 11.1 наказу Міністерства оборони України від 22.05.2017 року Nє280 "Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України".

Як зазначається позивачем та відповідачем не оспорюється, військовою частиною НОМЕР_2 не було записано в грошовий атестат позивача щомісячну індексацію-різницю, яка виплачується до наступного підвищення посадових окладів згідно рішення Уряду.

Грошовий атестат у матеріалах справи відсутній. Разом з тим, зазначена обставина сторонами не оспорюється.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Конституції України правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження визначає Закон України від 03.04.2003 N 661-IV "Про Державну прикордонну службу України" (далі- Закон N 661-IV), зокрема

- умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством. (стаття 16 Закону N 661-IV);

- військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", цього Закону, інших актів законодавства. Соціальний захист працівників Державної прикордонної служби України забезпечується на загальних підставах відповідно до законодавства про працю, якщо інше не передбачено трудовим договором. (частини 3 та 4 статті 25 Закону N 661-IV)

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей регулює Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.91 N 2011-XII (далі - Закон N 2011-XII) (тут і надалі - в редакції чинній на момент виникнення та існування спірних правовідносин), яким визначено, зокрема

- військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. (стаття 1 Закону N 2011-XII);

- у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. (стаття 2 Закону N 2011-XII);

- держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. (частина перша статті 9 Закону N 2011-XII);

- грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. (частина третя статті 9 Закону N 2011-XII);

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій регламентуються Законом України від 05.10.2000 N 2017-III Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії (далі - Закон N 2017-III, в редакції чинній на час виникнення та існування спірних правовідносин), яким визначено, зокрема

- законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін. (стаття 18 Закону N 2017-III);

- державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (стаття 19 Закону N 2017-III);

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регламентуються Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон N 1282-XII, в редакції чинній на час виникнення та існування спірних правовідносин), яким визначено, зокрема

- індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. (стаття 1 Закону N 1282-XII)

- індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення) (стаття 2 Закону N 1282-XII);

- індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. (стаття 4 Закону N 1282-XII)

- підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. (стаття 5 Закону N 1282-XII)

- індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів. (частина 1 статті 9 Закону N 1282-XII)

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначаються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. N 1078 (далі - Порядок N 1078, в редакції чинній на час виникнення та існування спірних правовідносин).

- підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. N 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту. (пункт 1-1 Порядку N 1078 у редакції, чинній 15.12.2015 р.) (Абзацом другим пункту 1-1 Порядку N 1078 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 N 77, застосовується з 01.01.2016) передбачалось, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.)

- індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, у тому числі, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу … (пункт 2 Порядку N 1078);

- у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства. (абзац 8 пункту 4 Порядку N 1078)

- виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. (пункт 6 Порядку N 1078).

З аналізу наведених вище норм убачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Тобто, індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

При цьому, за відсутності затвердженого особливого порядку індексації грошового забезпечення військовослужбовців нарахування індексації грошового забезпечення здійснюється відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 N 1078.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19 липня 2019 року у справі N 240/4911/18, від 23 жовтня 2019 року у справі N 825/1832/17.

Механізм індексації має універсальний характер, позаяк індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру. Своєю чергою, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (пункт 44 постанови Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі N 380/1513/20).

Як вірно зазначає позивач, пунктом 11.1 наказу Міністерства оборони України від 22.05.2017 року № 280 передбачено, що грошовий атестат видається військовослужбовцю військовою частину, в якій він перебуває на грошовому забезпеченні, зокрема, у випадку переміщення з однією військової частини в іншу.

Отже, обов`язок правильного заповнення грошового атестату зі внесенням до нього відомостей про щомісячну індексацію-різницю покладено на військову частину, в якій перебуває особа на момент переміщення в іншу військову частину, тобто на військову частину НОМЕР_2 , що зазначає і сам позивач.

Разом з тим, ані факт невнесення таких відомостей, ані факт бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 , ані протиправність таких обставин доказами, наявними у матеріалах справи, ані будь-яким судовим рішенням, яке б набрало законної сили, не доведено. Відсутні будь-які судові рішення, які б визнавали протиправною потенційну бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо неналежного заповнення грошового атестата позивача. Військова частина НОМЕР_2 також не є відповідачем в межах даної справи та до неї не заявлено жодних позовних вимог.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо звернення позивача до відповідача або військової частини НОМЕР_2 з метою доведення зазначеної інформації, виправлення можливої помилки у грошовому атестаті та перерахунку грошового забезпечення, виходячи з зазначеного.

Таким чином, відсутні будь-які підстави вважати, що відповідачу було відомо про необхідність здійснення виплати позивачу в розмірах, визначених позивачем, індексації грошового забезпечення. Позивачем визнається, що грошовий атестат, який мав би містити відомості щодо визначених раніше розмірів індексації грошового забезпечення, заповнено належним чином не було.

Отже, суд вважає, що відповідач у даній ситуації діяв добросовісно та виключно в межах наявних відомостей щодо належного позивачеві грошового забезпечення, та не допустив будь-якої протиправної бездіяльності.

З цих підстав, позовні вимоги щодо:

- визнання протиправною бездіяльності Військової академії (м.Одеса) () щодо не нарахування та не виплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 (РНОКПІ НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2024 року по 16.09.2025 року включно.

- зобов?язання Військової академії (м.Одеса) () нарахувати та виплатити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію-різницю грошового забезпечення в розмірі 3838,88грн. в місяць за період з 01.01.2024 року по 16.09.2025 року включно в загальній сумі 78 825,00грн., відповідно до норм абзацу 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року Nє1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року Nє 44,

- задоволенню не підлягають.

Враховуючи те, що позовні вимоги щодо зобов?язання Військової академії (м.Одеса) () здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) отриманої ним у 2024-2025 роках грошової допомоги на оздоровлення із урахуванням у складі грошового забезпечення індексації-різниці грошового забезпечення в розмірі 3838,88грн. та зобов?язання Військової академії (м.Одеса) () нарахувати та виплати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків виплати індексації-різниці грошового забезпечення відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв?язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 Nє 159 за період з 01.01.2024 по 16.09.2025 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення, є фактично похідними від вимог щодо нарахування індексації-різниці, такі вимоги, на думку суду, задоволенню також не підлягають.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим суд зазначає, що згідно із загальними засадами права, дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єкта владних повноважень, а бездіяльність - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень. Як дії, так і бездіяльність можуть мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.94 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" та в матеріалах справі відсутні докази на підтвердження понесення ним інших судових витрат по даній справі, підстави для вирішення питання про розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.6, 72-73, 77, 132, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової академії (м. Одеса) (65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 10, ), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Ю.В. Харченко

.