Справа № 160/1723/25
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2026 року м. Дніпросправа № 160/1723/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 року у справі №160/1723/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за №83 від 17.01.2025 року, щодо відмови ОСОБА_1 в переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) від 10.01.2025 року про перехід на пенсію по втраті годувальника, з урахування висновків суду викладених рішенні суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, 10 січня 2025 року позивачка звернулась до Нікопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду із заявою № 270 про призначення пенсії по втраті годувальника за померлого чоловіка. Розгляд вказаної заяви здійснювало Головне управління ПФУ в Донецькій області, яке було визначено за принципом екстериторіальності. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №83 від 17.01.2025 року відмовлено позивачу у перерахунку пенсії згідно заяви від 10.01.2025. За результатами розгляду заяви з доданими додатковими документами встановлено, що відсутня довідка, що підтверджує спільне проживання позивачки з чоловіком на момент смерті. Хоча, під час подачі заяви до управління Пенсійного фонду із заявою № 270 про призначення пенсії по втраті годувальника за померлого чоловіка позивачкою було надано окрім інших документів й документи, які підтверджують їх спільне проживання на момент смерті. Факт подачі до управління Пенсійного фонду разом із заявою № 270 про призначення пенсії по втраті годувальника за померлого чоловіка зазначених документів підтверджується скриншотом з особистого кабінету позивачки на сайті Пенсійного фонду України. Позивач не погоджується з Рішенням Головного управління ПФУ в Донецької області від №83 від 17.01.2025 року з огляду на наступне.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 року у справі №160/1723/25 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.01.2025 року о/р НОМЕР_2 про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 , яким відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до статті 36 Закону №1058. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.01.2025 року №270 про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, з урахуванням висновків суду у даному рішенні.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 з 05.04.2011 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду та отримує пенсію за віком.

26 серпня 1978 року ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб, про що складено відповідний запис за № 460 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 .

Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідно до свідоцтва про смерть виданого 06.01.2025 р. Нікопольським відділом РАЦС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), засвідчено, що ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україні, помер у ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Нікополі.

10.01.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою №270 про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

До заяви були надані: паспорт НОМЕР_5 , військовий квиток НОМЕР_6 , диплом НОМЕР_7 , довідка про заробітну плату №1449 від 08.11.2024, довідка про зміну назви організації №177, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_1 , , документ про перебування на повному утримання чи одержання від померлого годувальника допомоги №20 від 09.01.2025, витяг 164/1 від 10.01.2025, розрахунок, акти від 09.01.2025, 0400-014006-1/22637 від 10.01.2025, трудова книжка НОМЕР_8 , свідоцтво про смерть, довідка ОК-5 годувальника.

Заяву ОСОБА_1 за принципом екстериторіальності було розглянуто Головним управління ПФУ в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.01.2025 року о/р НОМЕР_2 про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 , відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до статті 36 Закону №1058.

Так, в рішення від 17.01.2025 року о/р НОМЕР_2 зазначено, що ОСОБА_1 звернулась із заявою №270 від 10.01.2025 про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" .

Відповідно п.2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок №22-1) до заяви про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника подається довідка про перебування членів сім`ї на утриманні померлого годувальника.

Згідно п.2.11 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені в п. 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, а саме довідка про перебування на утриманні (спільне проживання) видається органами місцевого самоврядування (п.2.11 Порядку) або ОСББ складені на підставі показань свідків.

За результатами розгляду наданих до заяви документів встановлено, що у заявниці відсутній документ, що підтверджує спільне проживання на момент смерті.

На підставі вищевикладеного прийнято рішення відмовити в перерахунку пенсії відповідно до статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне стажування" .

ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.01.2025 року о/р 83 про відмову у переході на інший вид пенсії (по втраті годувальника), оскільки з огляду на долучені документи до заяви, вона має право на перерахунок пенсії по втраті годувальника, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV(далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції Українита Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 8 вказаного Закону передбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №1058-IVпризначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №1058-IVособі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Тобто, законом встановлено право вибору позивача одного з виду пенсій.

Згідно з частиною першою статті 36 Закону №1058-IVпенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатні члени сім`ї особи, зниклої безвісти, у порядку, передбаченому Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти», які були на її утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу годувальника, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника у порядку, встановленому цим Законом, якщо інше не передбачено Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти.

Частиною другою статті 36 Закону №1058-IVзазначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно з абзацом 2 пункту 2 частини третьої статті 36 Закону №1058-IVчлени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(далі Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 2.3 вказаного Порядку (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2,3пункту 2.1 цього розділу.

Також надаються такі документи:

1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків, або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;

3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;

4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти»;

5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів, закладів освіти за кордоном про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) документи про місце проживання (реєстрації);

9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника);

11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

Зазначений перелік документів є вичерпним та визначальною умовою для встановлення права на пенсію по втраті годувальника є факт перебування на утриманні померлого годувальника.

Відповідно до пункту 2.11 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Аналізуючи наведені норми чинного законодавства, суд доходить висновку, що члени сім`ї померлого годувальника, які самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Визначальною обставиною для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника є доведення факту перебування на його утриманні.

Так, матеріалами справи підтверджено, що факт перебування на утриманні померлого чоловіка, відповідно до пункту 2.11 Порядку №22-1, підтверджується копіями паспорту НОМЕР_5 , військового квитка НОМЕР_6 , дипломом НОМЕР_7 , довідкою про заробітну плату №1449 від 08.11.2024, довідкою про зміну назви організації №177, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_1 , , документу про перебування на повному утримання чи одержання від померлого годувальника допомоги №20 від 09.01.2025, витягом 164/1 від 10.01.2025, розрахунок, акти від 09.01.2025, 0400-014006-1/22637 від 10.01.2025, трудовою книжка НОМЕР_8 , свідоцтвом про смерть, довідкою ОК-5 годувальника, в яких міститься відмітка про реєстрацію місця проживання за однією адресою.

За таких обставин, підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 року у справі №160/1723/25 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун