Справа № 760/31329/24
Суддя: Верещінська І. В.
Дата ухвалення: 2026-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Верещінської І.В., розглянувши заяву представника позивача - адвоката Литвин Василя Миколайовича про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебувала вищезазначена адміністративна справа.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 29.12.2025 позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено. Постанову від 22 листопада 2024 року серії ЕНА № 3523204 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 190 грн. скасовано і закрито справу про адміністративне правопорушення. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції суму сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн.

02.01.2025 до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Литвин В.М. про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі. В обґрунтування зазначає, що у позовній заяву було зазначено орієнтовний розрахунок суми судових витрат, відтак з метою винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, повідомляє суд про розмір витрат на правову допомогу - 4 650 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2241,40 грн., що пов`язаний з апеляційним провадженням.

12.01.2025 до суду від представника відповідача надішли письмові заперечення щодо заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення у яких останній просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

15.01.2025 заяву про ухвалення додаткового рішення передано головуючому судді Верещінській І.В.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За ч. 5 ст. 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частина 5 ст. 134 КАС України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 16.04.2022, справа № 727/4597/19 зробив висновок, що з вимог статті 134 КАС України вбачається, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

До заяви про ухвалення додаткового рішення, на підтвердження витрат на правничу допомогу, додано: витяг з договору № Ф-ЗТА про надання професійної правничої допомоги від 27.11.2024 року, протокол узгодження вартості послуг № 1 від 27.11.2024, довідку № 1 щодо вартості понесених витрат за надані адвокатські послуги (професійну правничу допомогу).

Також суд враховує практику Шостого апеляційного адміністративного суду, викладену, зокрема, у постанові від 18 травня 2023 року у справі № 760/10148/22, яка за наслідками розгляду є остаточною. «Так, предметом розгляду справи по суті було скасування постанови від 30.07.2022 серія ЕАР № 5684025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у загальному розмірі 425,00 грн.

Колегія суддів повторно звертає увагу на те, що в матеріалах справи міститься договір № 02-08/22 від 02.08.2022 про надання адвокатом об`єднання «А-АДВОКАТ» правової допомоги, додаток № 2 до договору № 02-08/22 від 02.08.2022, акт виконаних робіт № 2 від 08.08.2022 до додатку № 2 від 02.08.2022 до договору № 02-08/22 від 02.08.2022, рахунок на оплату № 29 від 02.08.2022 на суму 3000,00 грн, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 08.08.2022.

На підставі вищезазначеного, приходить до висновку, що під час прийняття рішення в даній справі в частині стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, серед усього іншого, судом першої інстанції не враховано складність предмета спору (доказування), тривалість витраченого часу на опрацювання всіх матеріалів справи, кількість судових засідань у яких брав участь адвокат, затрачений час в ході розгляду справи в судовому засіданні, а також враховує інший витрачений адвокатом час під час надання позивачу правничої допомоги та приходить до висновку, що вказана сума витрат у розмірі 3000,00 грн. є неспівмірною із складністю справи та з наданою позивачу правничою допомогою, оскільки вартість наданих позивачу відповідно до рахунку послуг є завищеною.

Окрім зазначеного, колегія суддів враховує заперечення викладені відповідачем 1 в апеляційній скарзі, а саме те, що по даній справі ціна позову становить 425,00 грн., а вартість правничої допомоги - 3000,00 грн., що не є співрозмірним із складністю справи, також зазначає, що заявник має право на відшкодування судових витрат та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим та у зв`язку з недотриманням ч. 5 ст. 134 КАС України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення суми витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню на користь позивача до суми 1 500,00 грн».

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд звертає увагу на те, що дана категорія справи відноситься до справ незначної складності, а Єдиний державний реєстр судових рішень містить велику кількість судових рішень щодо справ у аналогічних правовідносинах, що не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів, пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення практики в аналогічній категорії справ. Окрім цього суд зауважує, що предмет спору не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних.

Тобто підготовка позову та інших процесуальних документів не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку про задоволення заяви представника позивача - адвоката Литвин В.М. про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі, однак у частині, враховуючи співрозмірність із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг, а саме підлягає стягненню 1500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо сплаченого судового збору в розмірі 2241,40 грн. що пов`язаний з апеляційним провадженням суд приходить до наступного висновку.

Частина 1 статті 252 КАС України передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 252 КАС України.

Частиною 3 статті 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, дане питання повинно було бути вирішеним тим самим судом який ухвалював Постанову, а тому в цій частині заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 243, 252 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву представника позивача - адвоката Литвин Василя Миколайовича про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 / РНОКПП НОМЕР_1 / за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції витрати на професійну правову допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В.Верещінська