Справа № 140/10991/25
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року ЛуцькСправа № 140/10991/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Аускон Україна» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування карток відмови та рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Аускон Україна» (далі ПП «Аускон Україна») звернулося з позовом до Волинської митниці (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 27.05.2025 №UA205140/2025/001399, №UA205140/2025/001383, №UA205140/2025/001393 та рішення про коригування митної вартості від 27.05.2025 №UA205140/2025/000180/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПП «Аускон» здійснювало імпорт товарів на територію України, а саме: сідельного тягача, призначеного для перевезення напівпричепів марки SCANIA; модель R450; 2017 року випуску, номер кузова/шасі (VIN) НОМЕР_1 , щодо якого прийнято картку відмови прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001399 від 27.05.2025 та пасажирського автобусу марки - MERCEDES-BENZ SPRINTER; номер кузова/шасі (VIN) НОМЕР_2 ; 2013 року випуску, щодо якого прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001383 від 27.05.2025.

Вказані картки відмови були прийняті у зв`язку із тим, що у митниці є обґрунтовані сумніви щодо преференційного походження вищезазначеного товару.

В подальшому, під час застосування іншого режиму оформлення було прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001 від 27.05.2025, відповідно до якої митна вартість товару не може бути визначена за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку відсутністю у поданих до митного оформлення документах належних відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена (підлягає сплаті) за ці товари та неподання декларантом додаткових документів, витребуваних митним органом. Також прийнято рішення про коригування митної вартості №UA205140/2025/000180/2 від 27.05.2025, відповідно до якого вартість ввезеного автобусу відкориговано з 17 000 євро на 26 000 євро.

Позивач не погоджується з прийнятими рішеннями, вважає їх незаконними, необґрунтованими та такими, підлягають до скасування.

В обґрунтування такої позиції вказує, що основним документом, що свідчить про країну походження товару для надання товару режиму вільної торгівлі є сертифікат про походження товару, виданий уповноваженим органом держави вивезення відповідно до її національного законодавства.

ПП «Аускон» для митного оформлення товару сідельного тягача марки SCANIA R450 номер кузова/шасі (VIN) НОМЕР_1 та пасажирського автобусу марки - MERCEDES-BENZ SPRINTER; номер кузова/шасі (VIN) НОМЕР_2 подано митні декларації, відповідно до яких до товару застосовано преференцію за кодом «410».

3 метою підтвердження походження товару для застосування преференційного режиму оподаткування ввізним митом під час митного оформлення сідельного тягача марки SCANIA R450 номер кузова/шасі (VIN) НОМЕР_1 також подано інвойс №89/25 від 20.05.2025, міжнародну товарно-транспортну накладну, вкладиш з інформацією про країну-походження (Нідерланди) та місце, дату першої реєстрації, сертифікат з перевезення EUR.1 N.PL/MF/AU0063326 від 26.05.2025, підтвердження про вивіз та супровідний документ, зовнішньоекономічний контракту.

3 метою підтвердження походження товару для застосування преференцій режиму оподаткування ввізним митом під час митного оформлення пасажирського автобусу марки - MERCEDES-BENZ SPRINTER; номер кузова/шасі НОМЕР_2 подано: інвойс №87/25 від 20.05.2025, міжнародну товарно-транспортну накладну, вкладиш з інформацією про країну-походження (Німеччина) та місце, дату першої реєстрації, сертифікат з перевезення EUR №PL/MF/AU006324 від 23.05.2025, підтвердження про вивіз та супровідний документ, зовнішньоекономічний контракт.

Жодних зауважень щодо форми та змісту вищезазначених інвойсів та інших документів у митниці не виникало.

Позивач вказує, що за умови подання документів із підтвердженням преференційного походження сумніви в оформленні таких документів не можуть бути підставою для відмови у визнанні преференційного статусу. Тобто на імпортера не може бути покладено тягар доказування наявності в експортера правових підстав для підтвердження преференційного походження.

Відомості, що містяться в сертифікатах містять інформацію про країну походження товару яка не відрізняються від інформації, яка вказана експортером у інвойсі, що саме по собі дозволяло митниці встановити дані про країну походження товару.

Однак, у спірній картці відмови відсутні будь-які обґрунтування щодо невідповідності інформації у товаросупровідних документах, у тому числі щодо виробника чи країни походження товару.

У картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 27.05.2025 №UA205140/2025/001399 та №UA205140/2025/001383 митниця вказала щодо неможливості завершення митного оформлення у зв`язку із призупиненням застосування преференційного режиму вільної торгівлі до отримання результатів перевірки достовірності документів про преференційне походження товару у зв`язку із не підтвердженням походження товарів митними органами країни ЄС, покликаючись на статтю 32 Доповнення І «Щодо визначення поняття «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва».

Позивач зазначає, що, вказані норми передбачають взаємодію договірних сторін, зокрема, ними передбачено право та спеціальний порядок перевірки достовірності та правильності інформації (у тому числі декларацій інвойсів), що міститься у відповідних документах. При цьому наведені положення фактично передбачають презумпцію достовірності документів до тих пір, поки митні органи країни експорту за запитом митних органів країни імпорту за результатами проведеної перевірки не доведуть протилежно (за винятком ситуації, що відповідь на запит про перевірку не надійшла протягом десяти місяців з дати подання цього запита, або якщо відповідь не містить достатньо інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжності походження товарів).

Однак, матеріали справи не містять доказів надіслання запитів до митних органів країни - експортера про проведення перевірки.

Також позивач зазначає, що наявність у контролюючого органу сумнівів щодо наданих декларантом документів на підтвердження заявленої ним країни походження товару є лише обставиною для перевірки таких документів та не може бути беззаперечною підставою для відмови у застосуванні преференційної ставки мита.

Щодо зауваження, які викладені в рішенні про коригування митної вартості №UA205140/2025/000180/2 від 27.05.2025 позивач вказує, що витрат на перевезення товарів не поніс, оскільки за умовами СРD усі витрати несе продавець.

Стосовно доводів відповідача про те, що у рахунку-фактурі від 20.05.2025 зазначено вартість автомобіля 17 000 євро, а в митній декларації країни-відправника від 23.05.2025 72 618, позивач зауважує, що в рішенні митниця свідомо не зазначає валюту, яка є - польським злотим. При цьому, 17 000 євро, станом на 23.05.2025 дорівнює 69 947.14 польських Злотих і дорівнювали 793 900 грн. В такому випадку зважаючи на мінімальне відхилення курсу іноземних валют в України, курсова різниця у розмірі 2670,86 Польських Злотих становить близько 3,5 %, що є допустимим розміром.

Стосовно доводів митного органу про те, що продавцем виступає Мультітрейд Естонія, а власником транспортного засобу вказана інша особа позивач повідомляє, що йому не відомо про відносини власника і продавця, наявність між ними договорів комісії тощо. Документи, які надані були законною підставою для пропуску товару за межі Євросоюзу уповноваженими органами країни - відправника, забезпечили ввезення товару на митну території України, прийняття документів митними органам та випуску у вільний обіг, державну реєстрацію у відповідних органах і подальше використання в Україні.

Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що ним подано для митного оформлення товару повний пакет документів на підтвердження повноти достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстави визначення митної вартості за першим методом.

Також позивач вказує, що митний орган не навів жодних пояснень чи розрахунків здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які використано в якості джерела інформації, про числові значення митної вартості таких товарів, умови поставки, країну походження, фактурну вартість, комплектацію та особливості, діапазон декларованих цін за ідентичні чи подібні товари тощо та відповідно не довів подібність (аналогічність) товарів, вказаних у митній декларації, на яку посилається.

Враховуючи наведене, на думку позивача, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару є необґрунтованим, а відповідач не довів правомірності такого в частині застосування саме другорядного методу для визначення митної вартості імпортованого товару.

Крім того, оскільки рішення про коригування митної вартості стало підставою для прийняття картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001393 від 27.05.2025, то позовні вимоги про її скасування є похідними та також підлягають задоволенню.

З наведених підстав позивач вважає, що оскаржувані картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості прийняті не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України а також необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а відтак порушують права та законні інтереси позивача. Просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.49).

У відзиві на позовну заяву (а.с.53-64) представник відповідача позовні вимоги заперечила та у їх задоволенні просила відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказала, що у відповідності до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, статті 257 Митного кодексу України (далі МК України) для митного оформлення товарів декларантом було подано: МД №25UA90U0 від 28.05.2025 на товар: «сідельний тягач призначений для перевезення напівпричепів: марка - SCANIA; номер кузова/шасі (VIN) НОМЕР_1 » та МД №25UA34U8 від 27.05.2025 на товар: «пасажирський автобус марки - MERCEDES-BENZ; модель SPRINTER; номер кузова/шасі (VIN) НОМЕР_2 та перелік документів, визначених в графі 44 МД.

До вищевказаного товару декларантом було застосовано преференцію по сплаті ввізного мита «410» в рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27.06.2014, про що свідчить графа 36 «Преференція поданої МД, яка засвідчує що товари, що ввозяться в Україну та походять з ЄС.

Країна походження визначена декларантом по МД №25UA90U0 від 28.05.2025 на підставі сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AU0063326 від 26.05.2025 та по МД №25UA34U8 від 27.05.2025 на підставі сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AU0063248 від 23.05.2025.

При перевірці підстав для застосування преференцій встановлено, що з попереднім запитом митниці наявний факт не підтвердження преференційного походження транспортних засобів, ввезених імпортером ПП «Аускон Україна».

Так, згідно листа Держмитслужби №15/15-03-01/7/2590 в 01.05.2025 у разі заявлення під час митного оформлення сертифікатів з перевезення товарів EUR.1 із зазначеним імпортером ПП «Аускон Україна» застосувати механізм призупинення надання тарифних пільг (преференцій) для відповідних товарів до отримання результатів їх перевірки митними органами Сполученого Королівства та/або Європейського Союзу таких преференційних доказів походження, згідно із пунктом 4 статті 33 Протоколу І щодо визначення концепції «Походження товарів» та методів адміністративного співробітництва до Угоди та пункті 4 статті 34 Доповнення І оновленої Регіональної конвенції про пан-євро- середземноморські преференційні правила походження.

З урахуванням зазначеного, преференційний режим вільної торгівлі не може бути застосований до надходження результатів перевірки сертифікатів з перевезення EUR.1 №PL/MF/AU0063326 від 26.05.2025 та №PL/MF/AU0063248 від 23.05.2025, а також відомостей, що в них містяться.

Зважаючи на існування інформації щодо фактів непідтвердження преференційного походження раніше ввезених імпортером ПП «Аускон Україна» товарів, було прийнято рішення про видачу картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: по МД по №25UA90U0 від 28.05.2025 - №UA205140/2025/001399 від 28.05.2025 та по МД №25UA34U8 від 27.05.2025 - №UA205140/2025/001383 від 27.05.2025.

Представник відповідача повідомляє, що митницею в адресу Державної митної служби України скеровано лист від 02.06.2025 №7.3-2/15-03/4/6535 з метою перевірки преференційного походження товару та недопущення безпідставного застосування тарифних пільг, в тому числі сертифікатах з перевезення EUR.1 №PL/MF/AU0063326 від 26.05.2025 та EUR.1 №PL/MF/AU0063248 від 23.05.2025.

Товар не вважається таким, що походить з відповідної країни, доти, доки митні органи не одержать належним чином оформлений сертифікат про походження товару або затребувані ними додаткові відомості.

Станом на дату підготовки відзиву на адміністративний позов відповіді від Уповноважених митних органів іноземних країн не надходили.

Таким чином, згідно прийнятих карток відмови від 28.05.2025 №UA205140/2025/001399 від 27.05.2025 №UA205140/2025/001383 преференційний режим вільної торгівлі не міг бути застосований до надходження результатів перевірки сертифікатів перевезення EUR.1 №PL/MF/AU0063326 від 26.05.2025 та №PL/MF/AU0063248 від 23.05.2025 та відомостей, що в них містяться.

Зважаючи на існування інформації щодо фактів непідтвердження преференційно походження раніше ввезених імпортером ПП «Аускон Україна» товарів по МД №25UA34U8 від 27.05.2025 було сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001383 від 27.05.2025.

27.05.2025 декларантом подано нову МД №25UA37U2 без застосування пільги. Митну вартість оцінюваного транспортного засобу визначено за основним методом - за ціною договору (контракту), про що свідчить інформація, зазначена в графі 43 даної МД.

Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів в поданих до митного оформлення товарів за митною декларацією №25UA37U2 встановлено, що документи містять наступні розбіжності:

- згідно рахунка-фактури від 20.05.2025 №87/26 вартість товару становить 17000 євро, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 23.05.2025 №25PL341010000JUVB9 - 72618; числового розрахунку для підтвердження заявленої митної вартості не надано;

- відповідно до поданого інвойсу від 20.05.2025 №87/26 продавцем (власником) транспортного засобу є Multitrade Estonia OU Harju maakond Kuusalu vald, Pudisco kula, Ratsepa, 74626, однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 зазначений власник транспортного засобу - ROSENGRUN DANIEL інформація щодо якого відсутня в зовнішньоекономічному контракті. Документів про перехід права власності, а також умов та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано. Дана інформація свідчить про наявність третіх осіб, які не є стороною контракту. Участь третіх осіб у ланцюзі поставки товару на митну територію України може створювати додаткові витрати, обов`язок сплати комісійної винагороди, які за правилами частини десятої статті 58 МК України можуть бути складовими митної вартості;

- з огляду на умови поставки СРТ фрахт/перевезення відбуваються в пункті призначення. Згідно рахунка-фактури від 11.04.2025 №FS25-0406 пунктом призначення є Луцьк (Україна), тобто усі витрати на фрахт/перевезення до м. Луцьк несе продавець. Договору (контракту) про перевезення та/або інших документів, які підтверджують понесення витрат на транспортування з боку Продавця не надано. Це може створювати додаткові витрати, які за правилами частини десятої статті 58 МК України можуть бути складовими митної вартості.

Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання транспортного засобу та неможливість перевірити числовий розрахунок митної вартості та як наслідок, реалізації права митного органу вимагати додаткові документи, які б спростували ці розбіжності.

Згідно із статтями 53-54 МК України декларанту було запропоновано надати додаткові документи, однак переліку запитуваних документів декларантом не надано, листом від 27.05.2025 №27/05 повідомлено про відсутність додаткових документів.

Оскільки позивачем не було надано всіх документів на запит митного органу, які б документально підтвердили або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла визначена за основним методом визначення митної вартості.

З огляду на вказане, Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості від 27.05.2025 №UA205140/2025/000180/2, згідно якого митну вартість товарів визначено за статтею 64 МК України, згідно раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, а саме: товар №1 - 27000 євро за МД №UA209200/2025/31350 від 19.05.2025.

Митницею за основу для коригування митної вартості товару №1 взято вартість товару «1, Автобус туристичний бувший у користуванні, марки MERCEDES-BENZ - модель SPRINTER-загальна кількість місць - 22 - 2987см потужність двигуна 140 kw календарний рік виготовлення 2013.

Декларантом оцінюваний товар оформлено у вільний обіг згідно МД №25UA24U5 від 28.05.2025 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України.

З огляду на вищевикладене представник відповідача, вважає, рішення про коригування митної вартості товарів від 27.05.2025 №UA205140/2025/0001802/2 таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому законним та обґрунтованим.

Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного №UA205140/2025/001393 містить причини відмови, вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також в ній вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову. Тобто вона цілком відповідає положенням МК України та Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631.

З огляду на вищезазначене, представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Волинської митниці про розгляд даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.151).

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що 12.09.2024 між ПП «Аускон Україна» (покупець) та компанією Multitrade Estonin OU (продавець) укладено контракт купівлі - продажу №MEO/UKR (а.с.14-16) за умовами якого продавець продає, а покупець купує товари відповідно до інвойсу, який є невід`ємною частиною даного контракту.

На виконання умов вказаного контракту, згідно із рахунком-фактурою (інвойсом) №89/25 від 20.05.2025 компанія Multitrade Estonia OU поставила позивачу транспортний засіб SCANIA VIN: YS2R4X4, 2017 року випуску, вартістю 20 840 євро (а.с.36, 72, переклад а.с.36 зворот.).

З метою митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару: «Сідельний тягач, призначений для перевезення напівпричепів: марка - SCANIA; модель R450; календарний рік виготовлення - 2017 рік; модельний рік випуску - 2017 рік; дата першої реєстрації 21.12.2017 рік; номер кузова/шасі (VIN) YS2R4X4; повна маса -22 000 кг; власна маса -8233 кг; Графа 31 двигун - дизельний; об`єм двигуна - 12742 см3; потужність -331 кВт; загальна кількість місць включаючи місце водія - 2; колісна формула - 4*2; бувший у використанні; категорія транспортного засобу - N3; торгівельна марка SCANIA; країна походження Швеція (SE); кількість - 1 штука.» позивач подав до Волинської митниці МД №25UA90U0 від 28.05.2025 (а.с.33, 71), у якій зазначено: вантажовідправник/Експортер: «Multitrade Estonia OU» (графа 2), країна походження: EU (графа 34), код товару: 87012190 (графа 33), ціна товару 20 840,00 євро (графа 42), преференція - код «410000000» (графа 36).

На підтвердження наявної преференції щодо сплати мита було подано сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AU0063326 від 26.05.2025, виданий експортером Multitrade Estonia OU (а.с.40, 73, переклад а.с.41).

За результатами здійснення митного контролю Волинською митницею сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001399 від 27.05.2025 (а.с.37, 76 зворот.-77), якою відмовлено у прийнятті митної декларації з таких причин: «У митниці є обґрунтовані сумніви щодо преференційного походження товару. Згідно пункту 1 статті 34 Доповнення І «Визначення поняття «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» Регіональної конвенції про пан-єро-середземноморські преференційні правила походження преференційний режим вільної торгівлі не може бути застосований до надходження результатів перевірки сертифіката з перевезення EUR.1 №РPL./MF/AU0063326 від 26.05.2025. Митне оформлення товару слід здійснити із застосуванням режиму найбільшого сприяння».

У зв`язку із вказаним, отримавши відмову у застосуванні преференційних ставок на ввезений товар, для митного оформлення цього ж товару на загальних підставах позивач повторно подав нову МД №25UA88U6 від 28.05.2025 (а.с.44, 78 зворот.-79). Митну вартість товару визначено за першим основним методом - за ціною договору.

Також на виконання умов контракту купівлі - продажу від 12.09.2024 №MEO/UKR, згідно із рахунком-фактурою (інвойсом) №87/26 від 20.05.2025 компанія Multitrade Estonia OU поставила позивачу MERCEDES-BENZ, VIN: НОМЕР_2 , 2013 року випуску, вартістю 17 000 євро (а.с.23, переклад а.с.23).

З метою митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару: «Пасажирський автобус, марки - MERCEDES-BENZ; модель SPRINTER; номер кузова/шасі (VIN) НОМЕР_2 ; календарний рік виготовлення -2013 рік; модельний рік випуску -2013 рік; дата першої реєстрації 06.06.2013 рік; повна маса -5300 кг; власна маса -3740 кг; двигун - дизельний; обєм двигуна - 2987 см3; потужність - 140 кВт; колісна формула - 4*2, призначений для перевезення людей; кількість місць, включаючи водія-21; торгівельна марка - MERCEDES-BENZ; країна походження - Німеччина (DE); автобус, бувший у використанні; кількісь - 1 штука» позивач подав до Волинської митниці МД №25UA34U8 від 27.05.2025 (а.с.15, 81, 96 зворот.-97), у якій зазначено: вантажовідправник/Експортер: «Multitrade Estonia OU» (графа 2), країна походження: EU (графа 34), код товару: 87021019 (графа 33), ціна товару 17 000,00 євро (графа 42), преференція - код «410000000» (графа 36).

На підтвердження наявної преференції щодо сплати мита було подано сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AU0063248 від 23.05.2025, виданий експортером Multitrade Estonia OU (а.с.31, 83, переклад а.с.31 зворот.).

За результатами здійснення митного контролю Волинською митницею сфомовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001383 від 27.05.2025 (а.с.25, 92 зворот.-93), якою відмовлено у прийнятті митної декларації з таких причин: «У митниці є обґрунтовані сумніви щодо преференційного походження товару, зазначеного в сертифікаті з перевезення (походження) товару форми EUR №PL/MF/AU0063248 від 23.05.20025. Згідно з положеннями пункту 4 статті 34 «Перевірка підтверджень про походжень» «Доповнення 1» «Визначення поняття «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» оновленої Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, ратифікованої Законом України від 17.12.2024 №4148-ІX «Про ратифікацію Рішення №1/2023 Спільного комітету Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження від 07.12.2023» преференційний режим вільної торгівлі не може бути застосований до надходження результатів перевірки сертифікати з перевезення EUR №PL/MF/AU0063248. Роз`яснено, що митне оформлення товару слід здійснити із застосуванням режиму найбільшого сприяння ».

Отримавши відмову у застосуванні преференційних ставок на ввезений товар, позивач повторно подано до уповноваженого органу для митного контролю і митного оформлення цього ж товару нову МД №25UA37U2 від 27.05.2025 (а.с.16, 97 зворот.-98) та наступні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного основного методу її обчислення: контракт купівлі - продажу від 12.09.2024 №MEO/UKR (а.с.14-16), рахунок-фактура (інвойс) №87/26 від 20.05.2025 (а.с.23, 82, переклад а.с.23), автотранспорта накладна (CMR) від 20.05.2025 (а.с.13, 82 зворот.), сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AU0063248 від 23.05.2025 (а.с.31,83, переклад а.с.31 зворот.), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 06.06.2025 НОМЕР_3 (а.с.14, 84), експертна довідка №5522/25 від 26.05.2026 (а.с.85), договір-доручення на надання митно-брокерських послуг від 12.09.2024 №1209/24 (а.с.20-21), довідку щодо відповідності транспортного засобу екологічним нормам від 26.05.2025 №260525048 (а.с.86 зворот.), копія митної декларації країни відправлення від 23.05.2025 №25PL341010000ІUVB9 (а.с.17, 87, а.с.17 зворот.-18 переклад). Митну вартість товару визначено за першим основним методом - за ціною договору.

Однак, 27.05.2025 Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2025/000180/2 (а.с.30, 99 зворот.-100), а також сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001393 (а.с.24, 93 зворот.-94), в якій причиною відмови зазначено: «Митна вартість товару не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з відсутністю у поданих до митного оформлення документах належних відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена (підлягає сплаті) за ці товари та неподанням декларантом додаткових документів, витребуваних митним органом, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині третій статті 53 МК України».

У графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів зазначено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів в поданих до митного оформлення товарів за митною декларацією №25UA37U2 документи містять розбіжності, зокрема:

- згідно рахунка-фактури від 20.05.2025 №87/26 вартість товару становить 17000 євро, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 23.05.2025 №25PL341010000JUVB9 - 72618; числового розрахунку для підтвердження заявленої митної вартості не надано;

- відповідно до вказаного в інвойсі від 20.05.2025 №87/26 продавцем (власником) транспортного засобу є Multitrade Estonia OU Harju maakond Kuusalu vald, Pudisco kula, Ratsepa, 74626, однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 зазначений власник транспортного засобу - ROSENGRUN DANIEL інформація щодо якого відсутня в зовнішньоекономічному контракті. Документів про перехід права власності, а також умов та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано. Дана інформація свідчить про наявність третіх осіб, які не є стороною контракту. Участь третіх осіб у ланцюзі поставки товару на митну територію України може створювати додаткові витрати, обов`язок сплати комісійної винагороди, які за правилами частини десятої статті 58 МК України можуть бути складовими митної вартості;

- з огляду на умови поставки СРТ фрахт/перевезення відбуваються в пункті призначення. Згідно рахунка-фактури від 11.04.2025 №FS25-0406 пунктом призначення є Луцьк (Україна), тобто усі витрати на фрахт/перевезення до м. Луцьк несе продавець. Договору (контракту) про перевезення та/або інших документів, які підтверджують понесення витрат на транспортування з боку Продавця не надано. Це може створювати додаткові витрати, які за правилами частини десятої статті 58 МК України можуть бути складовими митної вартості.

Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання транспортного засобу та неможливість перевірити числовий розрахунок митної вартості.

Згідно вимог наказу Держмитслужби від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» та згідно із статтями 53 та 54 МК України декларанту запропоновано надати в 10-денний термін наступні документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; 4) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару; 5) платіжні документи; 6) транспортні (страхові) документи.

Переліку запитуваних документів декларантом не надано, листом від 27.05.2025 №27/05 повідомлено про відсутність додаткових документів.

У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, МК України , також вимогами частини шостої статті 54 МК України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (статті 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (статті 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСУР, митницею відповідно до положень статей 55 та 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

На виконання вимог Методичних рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 №476, митницею проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор», а також з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, згідно раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, а саме: товар №1 - 27000 євро за ЕМД №UA209200/2025/31350 від 19.05.2025.

Митницею за основу для коригування митної вартості товару №1 взято вартість товару «1, Автобус туристичний бувший у користуванні, марки MERCEDES-BENZ - модель SPRINTER-загальна кількість місць - 22 - 2987см потужність двигуна 140 kw календарний рік виготовлення 2013.

Товар був випущений у вільний обіг відповідно до МД від 28.05.2025 №25UA24U5 (а.с.19, 98 зворот.-99), з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України.

Не погоджуючись із прийнятими Волинською митницею картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 1 МК України відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Як встановлено частиною першою статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Частиною першою статті 270 МК України передбачено, що правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, митом, крім особливих видів мита, встановлюються цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із нормами статті 271 МК України мито - це загальнодержавний податок, встановлений Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. В Україні застосовуються такі види мита: 1) ввізне мито; 2) вивізне мито; 3) сезонне мито; особливі види мита: спеціальне, антидемпінгове, компенсаційне, додатковий імпортний збір.

Відповідно до статті 272 МК України ввізне мито встановлюється на товари, що ввозяться на миту територію України. Встановлення нових та зміна діючих ставок ввізного мита, визначених Митним тарифом України, здійснюється Верховною Радою України шляхом прийняття законів України.

Статтею 280 МК України визначено, що в Україні застосовуються такі види ставок мита:

1) адвалерна - у відсотках до встановленої статтею 279 МК України бази оподаткування;

2) специфічна - у грошовому розмірі на одиницю бази оподаткування, встановлену статтею 279 МК України;

3) комбінована, що складається з адвалерної та специфічної ставок мита.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 280 МК України визначено, що ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.

Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом.

До товарів, які випускаються у вільний обіг на митній території України відповідно до частини шостої статті 75 цього Кодексу, застосовуються знижені ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не визначено законом.

До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Відповідно до частини першої статті 281 МК України (в редакції чинній на момен виникнення спірних правовідносин) допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Кабінет Міністрів України затверджує концепцію "походження товарів" і методи адміністративного співробітництва відповідно до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, які підлягають застосуванню з дня набрання чинності відповідним рішенням Підкомітету з питань митного співробітництва, утвореного відповідно до статті 83 глави 5 розділу IV зазначеної Угоди, що оприлюднюється відповідно до процедури, встановленої Кабінетом Міністрів України..

Згідно із частинами першою, другою статті 36 МК України положення цього Кодексу встановлюють непреференційні правила щодо визначення країни походження товарів, що переміщуються через митний кордон України, з метою застосування:

1) ставок мита, правил щодо його справляння до товарів, яким надається режим найбільшого сприяння, крім тарифних пільг (преференцій), встановлених міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

2) заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності;

3) інших заходів відповідно до вимог Світової організації торгівлі, пов`язаних із визначенням країни походження товару.

Країною походження товару вважається країна, в якій:

1) товар був повністю отриманий;

2) товар був підданий останнім економічно обґрунтованим виробничим та технологічним операціям з переробки, що призвели до виробництва нового товару або є важливою стадією виробництва, за умови виконання в цій країні критеріїв достатньої переробки, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України..

Відповідно до частини першої статті 41 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару.

Нормами частини другої статті 41 МК України визначено, що країна походження товару заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення назви країни походження товару та відомостей про документи, що підтверджують походження товару, у митній декларації, крім випадків, якщо обов`язкове подання оригіналу такого документа для цілей визначення країни походження товару передбачено законами України або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частинами третьою, п`ятою, шостою статті 41 МК України сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом цієї країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Засвідчена декларація про походження товару - це декларація про походження товару, засвідчена державною організацією або компетентним органом, наділеним відповідними повноваженнями.

Декларація про походження товару - це письмова заява про країну походження товару, зроблена у зв`язку з вивезенням товару виробником, продавцем, експортером (постачальником) або іншою компетентною особою на комерційному рахунку чи будь-якому іншому документі, що стосується товару.

Відповідно до частин восьмої дев`ятої статті 41 МК України у разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або митним органом встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені в документах, декларант має право надати митному органу для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.

Додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі - Угода про асоціацію, Угода).

Відповідно до статті 26 розділу IV Угоди про асоціацію Положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами-2, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I до цієї Угоди («Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва»).

Кожна Сторона відповідно до частини 1 статті 29 розділу IV Угоди про асоціацію зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони, відповідно до Графіків, встановлених у Додатку 1-А до цієї Угоди.

Відповідно до статті 2 розділу II «Визначення концепції «походження товарів» Протоколу І до Угоди про асоціацію з метою впровадження цієї Угоди як такі, що походять з Європейського Союзу, вважаються, зокрема (а) товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу; (b) товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до статті 6 цього Протоколу.

Згідно частини першої статті 16 розділу V Підтвердження походження Протоколу І Угоди товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання сертифіката з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку ІІІ до цього Протоколу, як одного з таких документів.

Відповідно до першої, третьої статті 17 розділу V Протоколу І Угоди, сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера. Експортер, який подає заяву про видачу сертифіката з перевезення товару EUR.1, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту, у якій видається сертифікат з перевезення товару EUR.1, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу.

Відповідно до частини першої статті 29 розділу V Протоколу І Угоди, експортер, який подає заяву на отримання сертифіката з перевезення товару EUR.1, повинен зберігати документи, зазначені в статті 17 (3) цього Протоколу, протягом щонайменше трьох років.

Відповідно до частини першої, другої статті 32 розділу VI Протоколу І Угоди митні органи держав-членів Європейського Союзу і України повинні надавати один одному через Європейську комісію зразки відбитків штампів, використовуваних у їхніх митних службах для видачі сертифікатів з перевезення товару EUR.1 і адреси митних органів, які відповідають за перевірку цих сертифікатів і декларацій інвойс. З метою забезпечення правильного застосування цього Протоколу Європейський Союз і Україна повинні допомагати один одному через компетентні митні адміністрації у перевірці достовірності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 або декларацій інвойс та правильності інформації, що міститься в цих документів.

Статтею 33 Протоколу 1 до Угоди передбачено порядок такої перевірки підтверджень походження товарів.

Частинами першою статті 33 Протоколу 1 до Угоди визначено, що Подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватись у довільному порядку або тоді, коли митні органи країни імпорту мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цього Протоколу.

Відповідно до частин третьої шостої статті 33 Протоколу 1 до Угоди перевірка має бути здійснена митними органами країни експорту. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними.

Якщо митні органи країни імпорту вирішують призупинити надання преференційного режиму для товарів, щодо яких здійснюється перевірка, до надходження результатів цієї перевірки, вони повинні запропонувати імпортерові позбавитися товару з уживанням будь-яких запобіжних заходів, які вважатимуться необхідними.

Митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути повідомлені про її результати якомога раніше. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам цього Протоколу.

Якщо у випадку обґрунтованих сумнівів відповідь на запит про перевірку не надійшла протягом десяти місяців з дати подання цього запита, або якщо відповідь не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що подали запит, повинні за відсутності виняткових обставин відмовити у наданні права на преференції.

Законом України від 08.11.2017 №2187-VІІІ «Про приєднання України до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження» Україна приєдналася до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 01.02.2018.

В подальшому Законом України від 17.12.2024 № 4148-IX було ратифіковано Рішення №1/2023 Спільного комітету Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження від 07.12.2023 щодо внесення змін до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження

Відповідно до статті 1 оновленої Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження ця Конвенція встановлює положення про походження товарів, що продаються згідно із відповідними угодами, укладеними між Договірними Сторонами.

Поняття «походження товарів» і методи адміністративного співробітництва, що мають відношення до них, викладені в Доповненнях до цієї Конвенції. У Доповненні І викладено загальні правила для концепції походження товарів та методів адміністративного співробітництва.

Відповідно до пункту 1 статті 15 Доповнення І товари, що походять з однієї з Договірних Сторін, і ввозяться в інші Договірні Сторони, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів, що підтверджують походження:

(a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III а;

(b) сертифікат з перевезення товару EUR-МЕD, зразок якого наведений у Додатку III b;

(c) у випадках, вказаних у Статті 21(1), декларація (надалі іменуватиметься «декларацією походження» або «декларацією походження EUR-МЕD»), надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати.

Пунктом 2 статті 31 Доповнення І передбачено, що з метою належного застосування цієї Конвенції Договірні Сторони повинні допомагати один одному, через компетентні митні адміністрації у перевірці достовірності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 та EUR-МЕD», декларацій про походження і декларацій про походження EUR-МЕD» та правильності інформації, що міститься в цих документів.

Положення аналогічні положенням статті 33 Протоколу І Угоди містяться в статті 32 Доповнення І до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що основним документом, що свідчить про країну походження товару для надання товару режиму вільної торгівлі відповідно до критерію достатньої обробки/переробки товару є сертифікат про походження товару, виданий уповноваженим органом держави вивезення відповідно до її національного законодавства.

При цьому, митним органом імпортера може бути надіслано митному органу Договірної сторони - експортера запит на перевірку достовірності поданих до митного оформлення документів, зокрема, сертифікату з перевезення товару EUR.1 з метою перевірки, зазначеної в ньому інформації та підтвердження походження імпортованого товару. Таку перевірку може бути здійснено за наявності у митного органу обґрунтованих сумнівів у достовірності таких документів.

З метою забезпечення контролю за тарифними преференціями до митних органів листом Держмитслужби від 02.07.2021 №08-1.4/15-03/7/6496 надіслано стандартний алгоритм дій працівників митниць при проведенні перевірки документів про преференційне походження товару із залученням митних адміністрацій країни експорту (в тому числі вживаних транспортних засобів), які подаються до митного оформлення (далі алгоритм).

Цим алгоритмом відповідно до статті 32 Доповнення І до Регіональної конвенції передбачено призупинення тарифних преференцій до отримання від митних адміністрацій країн ЄС результатів перевірки документів про проходження у випадках подання до митного оформлення вживаних транспортних засобів, зокрема, у випадках: «Сертифікат з перевезення товару EUR.1 видано експортеру товарів, походження яких не підтверджено митними органами країни експорту за запитом Держмитслужби і в подальшому експортує такі ідентичні товари (за тим же кодом згідно з УКТЗД, або за тим же кодом згідно з УКТЗЕД та описом та/або маркою та/або артикулом тощо) із сертифікатом з перевезення товару EUR.1 (до ідентичних також відносяться вживані транспортні засоби товарних позицій 8701, 8702, 8703, 8704, 8705, 8716 згідно з УКТЗЕД незалежно від їх коду згідно з УКТЗЕД ( пункт 2.2 алгоритму)»; «Сертифікат з перевезення товару EUR.1 або декларація походження (інвойс) подані підприємствами або громадянами, якими у попередній період здійснено поставку ідентичних товарів (за тим же кодом згідно з УКТЗЕД та описом, маркою, артикулом тощо) (до ідентичних товарів також відносяться вживані транспортні засоби товарних позицій 8701, 8702, 8703, 8704, 8705, 8716 згідно з УКТЗЕД незалежно від їх коду згідно з УКТЗЕД) від іншого експортера з непідтвердженим преференційним походженням за результатами перевірки, проведеної митними органами країни експорту за запитом Держмитслужби (пункт 2.5.алгоритму)».

Як встановлено судом, для підтвердження країни походження спірного товару та з метою застосування преференційного режиму ПП «Аускон» надано Волинській митниці сертифікати EUR.1 №PL/MF/AU0063326 від 26.05.2025 (а.с.40, 73, переклад а.с.41), та №PL/MF/AU0063248 від 23.05.2025 (а.с.31, 83, переклад а.с.31 зворот.), видані експортером Multitrade Estonia OU, у якому підтверджено походження спірних товарів з Європейського Союзу.

Зі змісту оскаржуваних карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001383 від 27.05.2025 (а.с.25, 92 зворот.-93) та №UA205140/2025/001399 від 27.05.2025 (а.с.37, 76 зворот.-77) слідує, що причиною відмови у митному оформленні за преференційним режимом стало те, що у митниці були обґрунтовані сумніви щодо преференційного походження товару, зазначеного у вказаних сертифікатах з перевезення (походження) товару форми EUR.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача повідомив, що при перевірці підстав для застосування преференцій встановлено, що з попереднім запитом митниці наявний факт не підтвердження преференційного походження транспортних засобів, ввезених імпортером ПП «Аускон Україна».

Так, матеріалами справи підтверджується, що листом Державної митної служби України від 01.05.2025 №15/15-03-01/7/2590 відповідачу було надіслано лист уповноваженого органу Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії б/н від 30.04.2025 (вх. Держмитслужби №11914/11/15 від 30.04.2025) щодо результатів перевірки сертифікатів з перевезення товару EUR.1 №S0936410, №S0936408, №S0936409, №S0824600, №S0810758 (еспортер «WOODIO INTERNATIONAL TRADE LTD») відповідно до статей 32 і 33 Протоколу І щодо визначення концепції «походження товарів» та методів адміністративного співробітництва до Угоди про політичне співробітництво, вільну торгівлю і стратегічне партнерство між Україною та Сполученим Королівством Великої Британії і Північної Ірландії (далі - Угода).

Згідно із листом уповноваженого органу Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії б/н від 30.04.2025 контакти з компанією експортером не вдалось встановити. При цьому продавець товару проживає в Україні і користується адресою проживання у Сполученому Королівстві. Відсутня інформація, що транспортні засоби виготовлені у Великобританії. Товари, що були піддані верифікації, не відповідають критеріям преференційного походження у розумінні Угоди. Тому товари не підлягають преференційному режиму.

3 огляду на вищевказане, відповідач повідомлений, що у разі заявлення під час митного оформлення сертифікатів з перевезення товару EUR.1 із зазначеним експортером (відправником): «WOODIO INTERNATIONAL TRADE LTD» та/або імпортером ПП «Аускон Україна» слід застосовувати механізм призупинення надання тарифних пільг (преференцій) для відповідних товарів до отримання результатів їх перевірки митними органами Сполученого Королівства та/або Європейського Союзу таких преференційних доказів походження, згідно із пунктом 4 статті 33 Протоколу 1 щодо визначення концепції «Походження товарів» та методів адміністративного співробітництва до Угоди та пунктом 4 статті 34 Доповнення І оновленої Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження (а.с.95-96).

Таким чином, імпортер ПП «Аускон Україна» раніше подавав до митного оформлення документи про преференційне походження товару, який визнавались митними органами країн експорту не підтвердженими.

Саме ця обставина викликала сумніви у відповідача щодо застосування преференційного режиму імпортованого товару.

В подальшому, відповідачем розпочато процедуру перевірки сертифікатів EUR.1 №PL/MF/AU0063326 від 26.05.2025 та №PL/MF/AU0063248 від 23.05.2025.

Так, як встановлено судом, відповідно до положень статті 34 Доповнення 1 «Визначення поняття «походження товарів» методів адміністративного співробітнитва» та врахуванням вимог наказу Держмитслужби від 15.07.2022 №329 «Про затвердження Алгоритму дій працівників митниці під час здійснення контролю правильності визначення країни походження товарів та направлення до Держмитслужби запитів щодо проведення перевірки документів про походження товарів» Волинська митниця звернулася до Державної митної служби України з листом від 02.06.2025 №73.2/15-03/4/6535 щодо перевірки документів про походження товару, яким надала для подальшого направлення на перевірку до уповноважених органів країв експорту сертифікати з перевезення EUR.1 та декларації про походження (а.с.94 зворот.).

Представник відповідача повідомив, що станом на дату підготовки відзиву на адміністративний позов відповіді від уповноважених митних органів іноземних країн не надходили.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що у митного органу були обґрунтовані сумніви у достовірності поданих документів та зважаючи на існування інформації щодо фактів непідтвердження преференційного походження раніше ввезених імпортером ПП «Аускон Україна» товарів, на думку суду, преференційний режим вільної торгівлі не може бути застосований до надходження результатів перевірки сертифікатів з перевезення EUR.1 №PL/MF/AU0063326 від 26.05.2025 та №PL/MF/AU0063248 від 23.05.2025, а також відомостей, що в них містяться.

Враховуючи вищенаведене, на думку суду, Волинська митниця, як суб`єкт владних повноважень надала суду достатні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються її заперечення, а тому, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що відповідачем правомірно прийнято оскаржувані картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001383 від 27.05.2025 та №UA205140/2025/001399 від 27.05.2025.

Як встановлено судом, отримавши відмову у застосуванні преференційних ставок на ввезений товар, позивач розмитнив товар на загальних підставах.

Так, з метою митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару: «Пасажирський автобус, марки - MERCEDES-BENZ ; модель SPRINTER; номер кузова/шасі (VIN) НОМЕР_2 ; календарний рік виготовлення -2013 рік; модельний рік випуску -2013 рік; дата першої реєстрації 06.06.2013 рік; повна маса -5300 кг; власна маса -3740 кг; двигун - дизельний; об`єм двигуна - 2987 см3; потужність - 140 кВт; колісна формула - 4*2, призначений для перевезення людей; кількість місць, включаючи водія-21; торгівельна марка - MERCEDES-BENZ; країна походження - Німеччина (DE); автобус, бувший у використанні; кількість - 1 штука», позивач подав до Волинської митниці нову МД №25UA37U2 від 27.05.2025 (а.с.16, 97 зворот.-98), в якій митну вартість товару визначено за першим основним методом - за ціною договору в розмірі 17000 євро.

Однак, 27.05.2025 Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2025/000180/2 (а.с.30, 99 зворот.-100), а також сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001393 (а.с.24, 93 зворот.-94).

При вирішення позовних вимог в цій частині суд виходить із наступного.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій із митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із частиною першою третьою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу..

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) обмінюватися інформацією, що стосується митної вартості товарів, в електронній формі у форматі міжнародних стандартів обміну електронною інформацією з митними органами іноземних держав із використанням інформаційних технологій, за умови дотримання вимог щодо її конфіденційності; 7) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант на письмову вимогу митного органу зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених вище положень МК України дозволяє дійти висновку про те, що підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товару, серед іншого, може слугувати неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другої-четвертої статті 53 МК України, або відсутність у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, на думку суду, у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, митний орган може витребувати додаткові документи.

У розглядуваному випадку оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару прийняті відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) декларант позивача подав разом із митною декларацією документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару згідно з частиною другою статті 53 МК України, а саме: контракт купівлі - продажу від 12.09.2024 №MEO/UKR (а.с.14-16), рахунок-фактура (інвойс) №87/26 від 20.05.2025 (а.с.23, 82, переклад а.с.23), автотранспорта накладна (CMR) від 20.05.2025 (а.с.13, 82 зворот.), сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AU0063248 від 23.05.2025 (а.с.31,83, переклад а.с.31 зворот.), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 06.06.2025 НОМЕР_3 (а.с.14, 84), експертна довідка №5522/25 від 26.05.2026 (а.с.85), договір-доручення на надання митно-брокерських послуг від 12.09.2024 №1209/24 (а.с.20-21), довідку щодо відповідності транспортного засобу екологічним нормам від 26.05.2025 №260525048 (а.с.86 зворот.), копія митної декларації країни відправлення від 23.05.2025 №25PL341010000ІUVB9 (а.с.17, 87, а.с.17 зворот.-18 переклад).

На думку суду, подані декларантом документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Так, контрактом купівлі - продажу від 12.09.2024 №MEO/UKR (а.с.14-16), укладеним між ПП «Аускон Україна» (покупець) та компанією Multitrade Estonin OU (продавець) визначено предмет, суму контракту, умови поставки та оплати товару.

Згідно із пунктом 2 контракту валютою контракту є євро. Покупець купує продукцію у кількості та за ціною, вказаною у інвойсі. Сума контракту визначається сумою кожного інвойсу в рамках цього контракту.

На виконання умов вказаного контракту, згідно із рахунком-фактурою (інвойсом) №87/26 від 20.05.2025 компанія Multitrade Estonia OU поставила позивачу пасажирський автобус марки MERCEDES-BENZ, VIN: НОМЕР_2 , 2013 року випуску, вартістю 17 000 євро (а.с.23, переклад а.с.23).

Ціна товару в інвойсі №87/26 від 20.05.2025 (17 000 євро) відповідає загальній фактурній вартості, зазначеній в МД №25UA37U2 від 27.05.2025 (графа 22) (а.с.16, 97 зворот.-98).

Суд зазначає, що ціна продажу імпортованих товарів це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс), згідно з частиною другою статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару.

Отже, вказаним документом підтверджується, що вартість оцінюваного товару, щодо якого здійснено коригування митної вартості відповідає тій, що зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі).

Однією із підстав для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару слугувало те, що згідно рахунка-фактури від 20.05.2025 №87/26 вартість товару становить 17000 євро, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 23.05.2025 №25PL341010000JUVB9 - 72618; числового розрахунку для підтвердження заявленої митної вартості не надано.

Надаючи оцінку таким доводам митного органу, суд зауважує, що відповідно до рахунку-фактури від 20.05.2025 №87/26 вартість товару становить 17000 євро, натомість в митній декларації країни відправлення від 23.05.2025 №25PL341010000IUVB9 вартість товару визначена в польських злотих.

При цьому, неподання курсів валют на дату складання декларацій країни відправлення жодним чином не впливає на визначення числових значень митної вартості, яка встановлена саме з урахуванням інвойсів, а не декларацій країни відправлення. Митні декларації країни відправлення не є документами, які підтверджують митну вартість товару, тому митний орган не міг посилатися на виявлені у них та у інвойсах розбіжності.

Суд зазначає, що експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. На підставі цього документа відправник вантажу отримує відшкодування податку на додану вартість.

З матеріалів справи вбачається, що декларантом до митної декларації було надано інвойс, за яким здійснювалась відповідна операція. Так рахунок-фактура є доказом операцій купівлі-продажу товарів або послуг та належить до групи документів, які є підставою для розрахунку податків за законодавством країни експорту.

При цьому у митній декларації країни відправлення вказується статистична вартість товарів (із врахуванням витрат на митне оформлення в країні експорту), а не фактурна вартість експортованих товарів, що не може свідчити про розбіжність в цифрових значеннях між митною декларацією країни відправлення і рахунком-фактурою та бути підставою для коригування вартості ввезеного товару.

Будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації не може викликати сумнівів, оскільки якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням ціни позивачем згідно з документами, виданими йому продавцем.

Наведений висновок відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постановах від 03.05.2023 у справі №140/6689/20 та від 02.10.2025 у справі №140/12559/23.

Окрім того, оскаржуване рішення про коригування митної вартості було прийнято з тих підстав, що відповідно до вказаного в інвойсі від 20.05.2025 №87/26 продавцем (власником) транспортного засобу є Multitrade Estonia OU Harju maakond Kuusalu vald, Pudisco kula, Ratsepa, 74626, однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 зазначений власник транспортного засобу - ROSENGRUN DANIEL інформація щодо якого відсутня в зовнішньоекономічному контракті. Документів про перехід права власності, а також умов та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано. Дана інформація, на думку митного органу, свідчить про наявність третіх осіб, які не є стороною контракту.

Разом з тим, суд зауважує, що в графі С.4 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 06.06.2025 НОМЕР_3 (а.с.84) зазначено «Der Inhaber der Zulassungsbescheinigung wird nicht als Eigentьmer des Fahrzeugs ausgewiesen», що в перекладі означає, що власник свідоцтва про реєстрацію не ідентифікований як власник транспортного засобу.

Суд зазначає, що продавець та власник товару не повинен обов`язково бути однією і тією ж особою. Продавець, реалізуючи транспортний засіб, не зобов`язаний здійснювати його реєстрацію за собою, а наявність у продавця права продажу може бути обумовлено цивільно-правовими відносинами між безпосереднім власником транспортного засобу та продавцем.

У даному випадку свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 06.06.2025 НОМЕР_3 , на яке посилається відповідач, не є безумовним доказом того, що власником транспортного засобу є ROSENGRUN DANIEL.

Тоді як з поданих декларантом документів зрозуміло, що продавцем є компанія Multitrade Estonia OU. Доказів перебування позивача у договірних відносинах з третіми особами, крім продавця, матеріали справи не містять.

Також суд зауважує, що чинним законодавством не передбачено обов`язку надання декларантом документів про походження товару в попередніх ланцюгах постачання продавця-експортера, що може становити комерційну таємницю, а питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу від імені його власників не входить до компетенції митного органу та не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.

Також в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості зазначено, що з огляду на умови поставки СРТ фрахт/перевезення відбуваються в пункті призначення. Згідно рахунка-фактури від 11.04.2025 №FS25-0406 пунктом призначення є Луцьк (Україна), тобто усі витрати на фрахт/перевезення до м. Луцьк несе продавець. Договору (контракту) про перевезення та/або інших документів, які підтверджують понесення витрат на транспортування з боку продавця не надано. Це може створювати додаткові витрати, які за правилами частини десятої статті 58 МК України можуть бути складовими митної вартості.

Надаючи оцінку таким доводам митного органу, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 контракту купівлі - продажу від 12.09.2024 №MEO/UKR умови поставки і вантажовідправник обговорюється додатково у товаросупровідних документах, відповідно до правил Інкотермс в редакції 2010 року, СРТ-Ковель, Луцьк, Київ, Львів, Дубно Україна. Поставка товару здійснюється по залізниці або автомобільним транспортом, У день відвантаження чергової партії Продавець сповіщає про це Покупця. У день отримання товару покупець сповіщає про це Продавця. Товар супроводжується наступними документами: комерційним інвойсом, автотранспортною накладною, залізничною накладною: та іншими документами за запитом Покупця. Термін відправки кожної партії товару затверджується додатково.

В рахунку-фактурі (інвойсі) №87/26 від 20.05.2025 вказані умови поставки CPT Луцьк (а.с.23, 82, переклад а.с.23).

За офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс в редакції 2010 року) термін CPT (Carriage Paid To) - означає фрахт/перевезення товару оплачено до (назва місця призначення).

Зазначений спосіб доставки товару означає, що поставка відбулася в момент, коли продавець доставив товар названому перевізникові або іншій особі в узгодженому сторонами місці. Продавець оплачує перевезення товару до названого пункту призначення та зобов`язаний повідомити покупця про час доставки товару в узгоджене місце. Перехід ризиків та, відповідно, перехід права власності на товар до його набувача пов`язується з моментом передання товару перевізнику.

Таким чином, суд доходить висновку, що згідно обраного базису поставки (СРТ) та умов контракту, транспортування поставленого позивачу товару до місця призначення: Луцьк (Україна) є обов`язком продавця (Multitrade Estonin OU) і здійснювалось продавцем за свій рахунок, а пов`язані з транспортуванням товару витрати продавця - включені у вартість товару.

Отже, наведене свідчить про те, що погоджуючи саме обрані умови поставки СРТ, сторони виходили з того, що продажна ціна вже включає в себе вартість товару, фрахт та/або транспортні витрати до узгодженого пункту призначення.

Аналогічна правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 20.11.2025 у справі № 280/7653/23, від 09.05.2025 у справі №160/11936/24.

При цьому, як встановлено судом, визначена у МД №25UA37U2 від 27.05.2025 (а.с.16, 97 зворот.-98) заявлена позивачем митна вартість транспортного засобу у розмірі 804 015,00 грн (17 000 євро х 47,295) не включала витрат на транспортування. Тому, з наданих до суду документів видно, що інших додаткових витрат щодо транспортування товару позивач не поніс,

Відтак, суд відхиляє доводи відповідача про ненадання договору (контракту) про перевезення та/або інших документів, які підтверджують понесення витрат на транспортування, адже у разі поставки товару на умовах CPT витрати, пов`язані з доставкою товару, здійснюються продавцем, які вже включені у вартість товару за контрактом.

З огляду на вказане, суд вважає, що зазначені митницею у рішені про коригування митної вартості зауваження, розбіжності та невідповідність відомостей, які стали підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості.

З урахуванням наведеного висновок у спірному рішенні про коригування митної вартості про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, на думку суду, не є доведеними.

Отже, подані позивачем документи містять інформацію про товар та його ціну, інші складові митної вартості, які не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про неподання декларантом додаткових документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, без наведення детальних пояснень щодо зроблених коригувань, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості тощо, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

Відтак, суд вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Також не можна погодитися із діями відповідача стосовно витребування у позивача додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано з якою метою були витребувані додаткові документи та які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Зокрема, суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою також є вимога митниці про надання висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт та рахунок-фактура (інвойс).

Також матеріали справи не містять доказів перебування позивача у договірних відносинах з третіми особами, крім продавця.

Щодо необхідності надання транспортних (страхових) документів, то як було встановлено судом згідно обраного базису поставки (СРТ) та умов контракту, транспортування поставленого позивачу товару здійснювалось продавцем за свій рахунок, а пов`язані з транспортуванням товару витрати продавця - включені у вартість товару.

Також безпідставною є вимога про надання бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та платіжних документів, оскільки пунктом 5 контракту купівлі - продажу від 12.09.2024 №MEO/UKR визначено, що оплату за товар у вигляді відстрочки оплати на 90 днів з моменту оформлення вантажної митної декларації (випуску товару у вільне обіг).

Таким чином, на момент митного оформлення імпортованого товару оплата товару не відбулася та термін оплати по факту поставки не закінчився, а відповідно до пункту 4 частини другої статті 53 МК України банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, подаються для підтвердження митної вартості товарів, якщо рахунок сплачено.

На думку суду, за обставин цієї справи відповідач не встановив таких розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем). Відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару відповідачем не спростовано, недійсність чи ознаки підробки документів ним також не виявлено, а вказані митним органом розбіжності є формальними та несуттєвими, які не впливають на рівень заявленої митної вартості.

З урахуванням наведеного висновки у спірному рішенні про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товару, які імпортуються, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому, відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

При вирішенні спору суд також враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

Між тим у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації (№UA209200/2025/31350 від 19.05.2025), на основі яких було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим. На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митниця повинна довести законність свого рішення, яке не може ґрунтуватися на припущеннях та сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Також суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, доки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Отже, підстави вважати, що рішення відповідача від 27.05.2025 №UA205140/2025/000180/2 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому таке рішення підлягає скасуванню як протиправне.

Як наслідок, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001393 теж є необґрунтованою та безпідставною.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 27.05.2025 №UA205140/2025/000180/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001393 та про відмову в задоволенні решти позовних вимог.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із квитанцією від 14.07.2025 №175 за подання даного позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 9689,60 грн (а.с.11).

Оскільки суд задовольняє позов частково, то за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ПП «Аускон Україна» необхідно стягнути судовий збір в сумі 4844,80 грн пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «Аускон Україна» (43023, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Лідавська, 4, ) до Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, код ЄДРПОУ ВП 43958385) про визнання протиправними та скасування карток відмови та рішення, задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 27.05.2025 №UA205140/2025/000180/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001393.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Аускон Україна» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судовий збір у сумі 4844,80 грн (чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні 80 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк