Справа № 160/26708/24
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2026-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 лютого 2026 року

м. Київ

справа №160/26708/24

адміністративне провадження №К/990/2324/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желєзного І.В.,

суддів: Білак М.В., Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року у справі №160/26708/24 за позовом Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, треті особи: Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Міністерство фінансів України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати Подання №8 від 26 серпня 2024 року, внесене Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про здійснення до Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова", заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (основний борг) за кредитами, отриманими під державні гарантії, станом на 01 серпня 2024 року у сумі 4 826 096 373,64 грн. за офіційним курсом Національного банку, встановленому на звітну дату 117 626 181,75 USD та в іноземній валюті.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано Подання №8 від 26 серпня 2024 року, що винесене Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про здійснення до Державного підприємства Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (основний борг) за кредитами, отриманими під державні гарантії, станом на 01 серпня 2024 року у сумі 4 826 096 373,64 грн. за офіційним курсом Національного банку, встановленим на звітну дату 117 626 181,75 USD та в іноземній валюті.

Стягнуто на користь Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 30 280,00 грн.

Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2026 року касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року у справі № 160/26708/24 залишено без руху. Надано скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом надання до суду уточненої касаційної скарги із обґрунтуванням наявності підстав передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України та документа про сплату судового збору.

29 січня 2026 року до Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги із обґрунтуванням наявності підстав передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України та документом про сплату судового збору.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за вказаною касаційною скаргою, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".

За змістом частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

На підставі частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

В касаційний скарзі відповідач зазначає, що судами попередніх інстанції не враховано висновки Верховного Суду викладені в постанові від 22 жовтня 2019 року у справі №826/8966/14 щодо застосування норм Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2011 року № 174 та Податкового кодексу України в частині функцій контролюючого органу щодо стягнення сум простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою за кредитами (позиками), залученими державою, у постанові від 22 жовтня 2019 року.

Також, скаржник вказує, що судами не враховано висновок Верховного Суду викладений в постанові від 05 жовтня 2020 року у справі №755/12736/17 стосовно визначення нормативно-правового акту та індивідуальних актів.

Обґрунтування скаржника щодо наявності підстави для касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, є мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.

Ураховуючи доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328- 330, 334, 335, 338 КАС України, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року у справі № 160/26708/24 за позовом Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, треті особи: Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Міністерство фінансів України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Витребувати справу № 160/26708/24 з Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

3. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

4. Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Желєзний

Судді М. В. Білак

В. Е. Мацедонська