Справа № 500/5256/24
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення заяви

Справа № 500/5256/24

05 лютого 2026 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., перевіривши заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 27.09.2024, яке набрало законної сили 29.01.2025, позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Суд вирішив:

«Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії згідно вимог рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(11)/2021, відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №230/96-ВР.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату основної пенсії ОСОБА_1 з 28.02.2024 відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р (1)/2021 та статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №230/96-ВР, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп.»

17.02.2025 у справі судом видано виконавчі листи.

16.04.2025, представником позивача адвокатом Бевз Тетяною Сергіївною подано до суду заяву в порядку вимог статті 383 КАС України, у якій вона просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі №500/5256/24 щодо обчислення основного розміру пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.03.2024, виходячи з величини прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік - 2093,00грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судових рішень.

В обґрунтування вказаної заяви представник позивача зазначила, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/5256/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату основної пенсії ОСОБА_1 з 28.02.2024 відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р (1)/2021 та статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №230/96-ВР, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.

Оскільки з 1 березня 2024 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить 2361 грн, відтак на виконання рішення суду від 27.09.2024 відповідач був зобов`язаний зробити перерахунок та нарахувати пенсію позивачу в розмірі 18888грн (2361грн*8). Проте, листом №1900-0305-8/12828 від 14.03.2025 відповідач повідомив про те, що з 28.02.2024 розмір пенсійної виплати позивача перераховано та він становить 16971,76 грн.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 заяву про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду від 27 вересня 2024 року в адміністративній справі №500/5256/24, повернуто заявнику без розгляду.

03.02.2026 представником позивача адвокатом Бевз Тетяною Сергіївною повторно подано до суду заяву в порядку статті 383 КАС України, у якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 500/5256/24 щодо обчислення основного розміру пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2026 року без врахування зміни величини прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на відповідний рік;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судових рішень.

Вказану заяву обґрунтовано тим, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/5256/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату основної пенсії ОСОБА_1 з 28.02.2024 відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р (1)/2021 та статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №230/96-ВР, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.

Вказує, що відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Оскільки з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить 2595 грн, відтак вважає, що на виконання рішення суду від 27.09.2024 відповідач був зобов`язаний зробити перерахунок та нарахувати пенсію позивачу в розмірі 20760 грн (2595 грн*8). Натомість, листом №1900-0303-8/1686 від 13.01.2026 відповідач повідомив адвоката позивача про те, що з 28.02.2024 розмір пенсійної виплати позивача перераховано та він становить 16971,76грн.

Не погоджуючись із діями Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, вчиненими на виконання рішення суду від 27.09.2024, позивач повторно звернувся до суду з вказаною заявою.

Надаючи правову оцінку вказаній заяві на предмет її відповідності нормам процесуального права, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частини третьої статті 383 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду. (частина четверта статті 383 КАС України)

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, така заява ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена. (абзац другий частини п`ятої статті 383 КАС України)

Судом встановлено, що з заявою про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду, представник позивача адвокат Бевз Т.С., зверталась неодноразово, зокрема 16.04.2025 та 03.02.2026.

Як при первинному зверненні, так і наразі підставою для визнання протиправними дій Головного управління ПФУ в Тернопільській області, вчинених на виконання рішення суду від 27.09.2024 у справі №500/5256/24, представник позивача зазначає неправильне, на його думку, обчислення органом Пенсійного фонду основного розміру пенсії позивача у сумі 16744,00 грн.

З матеріалів справи слідує, що перерахунок пенсії на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі №500/5256/24, яке набрало законної сили 29.01.2025, здійснено відповідачем 11.03.2025, що підтверджується протоколом, у якому визначено основний розмір пенсії ОСОБА_1 у сумі 16744,00 грн. (а.с.77)

Враховуючи щомісячний характер виплати пенсій слід вважати, що позивачу з 01.04.2025 було відомо чи мало бути відомо про розмір перерахованої на виконання рішення суду пенсії, а відтак і про порушення його прав, свобод та інтересів.

Таким чином, звертаючись 03.02.2026 до суду з заявою про визнання протиправними дій відповідача, вчинених на виконання рішення суду у справі №500/5256/24, позивачем та його представником пропущено встановлений частиною четвертою статті 383 КАС України десятиденний строк та не порушено питання про його поновлення, що відповідно до абзацу другого частини п`ятої статті 383 КАС України є підставою для повернення заяви.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно пунктів 7, 8 частини другої статті 383 КАС України у такій заяві зазначаються: інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформація про хід виконавчого провадження.

Суд враховує сталу практику Верховного Суду, викладену у своїх рішеннях, за якою звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви в порядку статті 383 КАС України, позаяк повноваження щодо вчинення дій з примусового виконання рішення суду, зокрема і щодо перевірки його виконання, належать насамперед до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку наведеної статті є винятковим заходом, до якого позивач може вдатися, коли вичерпає всі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду (постанови Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №805/1458/17-а, від 27.06.2019 у справі №807/220/18; аналогічний підхід застосовано в ухвалах Верховного Суду від 05.07.2021 у справі №260/636/19, від 18.12.2020 у справі №200/5793/20-а).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.12.2021 у справі №9901/235/20 вказала, що визначені вимоги до заяви, яка подається відповідно до статті 383 КАС України, зокрема надання інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформації про хід виконавчого провадження, не є формальними вимогами, а навпаки є важливою інформацією, яка дає можливість суду визначити, чи не є передчасним звернення стягувача до суду з такою заявою.

Указана стаття (383 КАС України) передбачає можливість звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі IV КАС України Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви.

Зі змісту цієї статті слідує, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою.

Перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII), і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, тоді в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.12.2021 у справі №9901/235/20 зазначила, що зважаючи на відсутність такої інформації (про хід виконавчого провадження), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення заяви відповідно до абзацу другого частини п`ятої статті 383 КАС України. При цьому, Велика Палата Верховного Суду не погодилася з доводами про те, що суд першої інстанції обмежив право на доступ до правосуддя, оскільки рішення суду першої інстанції про повернення заяви зумовлене не відсутністю бажання суду з якихось причин не розглядати подану заяву, а недотриманням автором заяви обов`язкових вимог частини другої статті 383 КАС України щодо надання інформації про хід виконавчого провадження.

Суд вважає, що заявником не дотримано вимог пунктів 7, 8 частини другої статті 383 КАС України, позаяк у поданій заяві не зазначено: інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформацію про хід виконавчого провадження (після пред`явлення виконавчого листа до виконання та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження), яка б свідчила, що позивач вичерпав всі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Поряд з цим, положеннями статті 75 Закону №1404-VIII встановлено відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії. Зокрема частиною першою наведеної норми встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Приписами частини другої вказаної статті передбачено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Слід зазначити, що у постанові від 08.11.2024 у справі №340/222/20 Верховний Суд також дійшов висновку, що ураховуючи положення частини п`ятої статті 383 КАС України судом не може бути прийнято іншого, альтернативного рішення ніж повернення заяви.

Вказаний висновок суду підтримано Верховним Судом у постанові від 24.04.2025 у справі №340/5977/22

Відтак, оскільки подана позивачем у порядку статті 383 КАС України заява не відповідає встановленим вище вимогам, наявні підстави для її повернення заявнику.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до суду у порядку, встановленому законом, після усунення вказаних вище недоліків у спосіб належного оформлення заяви (зокрема, з дотриманням вимог частини першої, пунктів 7, 8 частини другої, частини четвертої статті 383 КАС України).

Керуючись статтями 248, 383 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду від 27 вересня 2024 року в адміністративній справі №500/5256/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 05 лютого 2026 року.

Суддя Мірінович У.А.