Справа № 420/1751/26
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1751/26
УХВАЛА

04 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Собчук Є.В.,

за участю:

представника позивача - Громового К.В.,

представника відповідача - Бродецької С.Б.,

розглянувши в судовому засіданні клопотання представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовною заявою Малого приватного підприємства "НІКА" до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання протиправними дії та скасування результатів заходів контролю,

встановив:

Мале приватне підприємство "НІКА" звернулося з позовною заявою до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, в якій просить:

- визнати протиправними дії Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради щодо проведення перевірок роботи МПП "НІКА" у період 19-24 грудня 2025 р.;

- скасувати результати вказаних перевірок, викладені у 82 Актах.

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив забезпечити позов шляхом зупинення дії результатів заходів контролю (82 актів про порушення умов договорів), проведених Департаментом транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради у період з 19.12.2025 р. по 24.12.2025 р. щодо МПП "НІКА", до набрання рішенням у даній справі законної сили, а також заборонити Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради приймати рішення про дострокове одностороннє розірвання Договорів № 130 та № 131 від 09.05.2024 р., якщо підставою для такого розірвання є акти про порушення, складені у період з 19.12.2025 р. по 24.12.2025 р., до вирішення спору по суті.

Ухвалою від 26.01.2026 р. заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково, заборонено Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради вчиняти дії, направлені на дострокове розірвання з Малим приватним "Ніка" договорів від 09.05.2024 р. № 130, № 131 до набрання рішенням суду у справі № 420/1751/26 законної сили; в іншій частині заяви відмовлено.

Ухвалою від 26.01.2026 р. відкрито спрощене провадження у справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву.

30.01.2026 р. від представника відповідача надійшло клопотання про скасування ухвали Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/1751/26 від 26.01.2026 р. про забезпечення позову. Обґрунтовуючи клопотання, представник відповідача вказував на те, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 р. по справі № 420/40922/25 частково задоволено заяву МПП "НІКА" та заборонено Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради вчиняти будь-які дії щодо дострокового припинення дії договорів № 130 від 09.05.2024 р. та № 131 від 09.05.2024 р., укладених з МПП "НІКА", до набрання законної сили рішенням суду у справі про визнання протиправним та скасування дострокового припинення дії договорів. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2026 р. по справі № 420/40922/25 апеляційну скаргу Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради задоволено: ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 р. про задоволення заяви МПП "НІКА" про забезпечення позову до його пред`явлення скасовано; прийнято у справі нову постанову, якою у задоволенні заяви МПП "НІКА" про забезпечення позову до його пред`явлення відмовлено. Після цього позивачем подано ще чотири заяви про забезпечення позову, ідентичних за змістом, що, на думку відповідача, свідчить про зловживання позивачем своїх прав. Також представник відповідача вказує на право Департаменту здійснювати контроль, що передбачено умовами договорів від 09.05.2024 р. № 130 та № 131, а акти про порушення умов договорів вираженими на папері результатами заходів контролю та самі по собі не є індивідуальними актами, що породжують правові наслідки. Крім того, наголошено, що висновок суду про наявність очевидних ознак протиправності ґрунтується на попередній оцінці правомірності дій відповідача. В свою чергу, Департамент не погоджується з висновками суду щодо того, що забезпечення позову не порушить баланс інтересів сторін, оскільки Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради відповідає за безпеку руху та безпеку пасажирів, а не просто є стороною договорів з МПП "НІКА". Повна заборона вчиняти буд-які дії щодо припинення договорів незалежно від підстав, строків та характеру порушень, на думку Департаменту, є надмірною та непропорційною, а також ґрунтується на припущеннях, оскільки у нього відсутні наміри розривати договори.

Ухвалою від 02.02.2026 р. клопотання представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову призначено до розгляду в судовому засіданні на 04.02.2026 р. на 12:00 год.

03.02.2026 р. представник позивач подав до суду заперечення на клопотання про скасування заходів забезпечення позову. В обґрунтування позиції вказано на те, що відповідач не надав жодного доказу того, що загроза розірвання договорів зникла. Навпаки, подана заява підтверджує, що відповідач прагне будь-яким шляхом отримати можливість негайного припинення договірних відносин з позивачем. Наголошує, що заходи забезпечення не порушують прав третіх осіб (пасажирів), оскільки позивач продовжує виконувати умови договору. Скасування ж заходів призведе до невідворотних наслідків: зупинки бізнесу, втрати робочих місць та позбавлення мешканців міста транспортного сполучення ще до того, як суд перевірить правомірність дій Департаменту.

Представник відповідача в судовому засіданні просила суд задовольнити клопотання з викладених у ньому підстав.

Представник позивача в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову з підстав, викладених у запереченні.

Дослідивши клопотання про скасування заходів забезпечення позову, заслухавши позицію сторін, суд виходить з наступного.

За приписами ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 КАС України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд у кожному випадку повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є захід забезпечення позову, про який просить позивач, співрозмірним з позовними вимогами та чи відповідає він меті і завданням правового інституту забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Аналогічні правові висновки зазначено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 31.10.2019 р. у справі № 640/2326/19.

Приписами ч.1 ст.157 КАС України закріплено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч.5 ст.157 КАС України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Отже, із аналізу процесуальних норм, які регулюють інститут забезпечення адміністративного позову, слідує, що скасування заходів забезпечення позову можливе, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі, або відпадуть підстави, які зумовили вжиття судом таких заходів.

Скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. При цьому правомірність застосування таких заходів судом відповідач, як правило, не заперечує.

Натомість, скасування ухвали про забезпечення позову здійснюється за наслідками її апеляційного оскарження. У цьому випадку ухвалу скасовує апеляційний суд, якщо під час її постановлення було порушено вимоги закону, зокрема, були відсутні підстави для забезпечення позову.

При цьому, суд зауважує, що КАС України не наводить підстав для скасування заходів забезпечення, однак, зважаючи на наведені норми в сукупності, такими слід вважати наявність обставин, котрі засвідчують відсутність тих підстав для забезпечення позову, які визначені у ст.150 КАС України.

Зокрема, підставою для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову можуть бути обставини, які не були відомі суду та існували на момент винесення ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, або які вказують на зміну умов, що існували на момент вжиття таких заходів.

Отже, на вмотивоване клопотання учасника справи, за доведення відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, раніше застосовані заходи забезпечення можуть бути скасовані.

Забезпечивши позов ухвалою від 26.01.2026 р., суд виходив, зокрема, з того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду. Суд прийшов до висновку, що належним та достатнім способом забезпечення позову є саме заборона Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради вчиняти дії на одностороннє розірвання договорів про організацію перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування, оскільки застосування даного способу забезпечення позовну в апріорі призводить до неможливості укладення договорів з третіми особами на ті маршрути, на яких позивачем здійснюються перевезення відповідно до вищевказаних договорів.

Окрім цього, суд зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду поданої заяви не є вирішенням публічно-правового спору по суті без фактичного його розгляду судом. Вжиття заходів забезпечення позову, у даному випадку, суд вважає вимушеним заходом, оскільки, як вже зазначалося, невжиття заходів забезпечення позову призведе до негативних наслідків, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. При цьому, застосовуючи заходи забезпечення позову, судом не розглядалось питання правомірності дій Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради щодо проведення перевірки та встановлення порушень, які відображені у 82 Актах і наявності обставин, як підстав для задоволення позову.

Отже, судом встановлено наявність очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам позивача, неможливості чи ускладнення їх захисту у разі задоволення позову без вжиття заходів забезпечення позову. Наведене вище, на думку суду, свідчило про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, що було самостійною та достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Отже, суд дійшов висновку, що встановлення заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради вчиняти дії, направлені на дострокове розірвання з МПП "НІКА" договорів від 09.05.2024 р. № 130, № 131 до набрання рішенням суду у справі № 420/1751/26 законної сили, є співмірним з ними та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

Аргументуючи підстави для скасування заходів забезпечення позову, представник відповідача вказує на помилковість висновку суду щодо наявності очевидних ознак протиправності дій відповідача, а також ґрунтується на припущеннях.

Суд вважає наведені доводи безпідставними, оскільки в ухвалі суду чітко зазначено, що судом при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову не розглядалось питання правомірності дій відповідача. Крім того, суд зауважує, що інститут забезпечення позову є превентивним інструментом, спрямованим на запобігання можливим порушенням прав позивача, які можуть настати в майбутньому.

Складання відповідачем актів про порушення умов договорів є об`єктивним юридичним фактом, який не заперечується сторонами. Оскільки умови договорів від 09.05.2024 р. № 130 та № 131 передбачають право Департаменту на одностороннє розірвання у разі систематичних порушень, наявність актів створює пряму, реальну та очевидну загрозу припинення господарських відносин. При цьому, твердження відповідача про відсутність намірів є суб`єктивною декларацією, яка не спростовує наявності у нього визначеного договорами права та можливості вчинити таку дію в будь-який момент на підставі вже складених документів.

Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо надмірності та непропорційності вжитих судом заходів забезпечення позову, оскільки останні не порушують прав сторін та третіх осіб, забезпечують збереження існуючого становища до розгляду справи по суті позовних вимог, а також сприяють попередженню ускладнення виконання рішення суду або ефективного захисту/поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Також суд не приймає до уваги аргументи представника відповідача щодо зловживання позивачем процесуальними правами, оскільки його дії не підпадають під ознаки відповідних зловживань, визначених ст.45 КАС України, а докази зворотного матеріали адміністративної справи не містять.

Суд наголошує, що не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Представник Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради не навів аргументів щодо втрати мети забезпечення позову. Разом з тим всі аргументи заявника зводяться до незгоди з ухваленим судом рішенням, що може бути підставою для перегляду ухвали суду в апеляційному порядку, однак не підставою для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.157 КАС України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою суду від 26.01.2026 р., а відтак клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.150-151, 157, 243, 248 КАС України, суд -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовною заявою Малого приватного підприємства "НІКА" до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання протиправними дії та скасування результатів заходів контролю.

Копію ухвали надіслати (надати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвалу може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя О.І. Бездрабко