Справа № 320/39186/24
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

04 лютого 2026 року Справа № 320/39186/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сквиратекс до Головного управління Державної податкової служби у Київській області та Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Сквиратекс (далі по тексту - позивач) з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі по тексту - відповідач 1) та ДПС України (далі по тексту - відповідач 2), у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління у Київській області №9491598/30906741 від 08.09.2023 року про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкової накладної №1 від 10.08.2023 року, складеної ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СКВИРАТЕКС;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 10.08.2023 року, складену ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СКВИРАТЕКС датою її фактичного отримання податковим органом.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що ним була подана до контролюючого органу податкова накладна № 1 від 10.08.2023 для її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, спірним рішенням було відмовлено у її реєстрації, не зважаючи на її відповідність всім вимогам та критеріям, що встановлені Податковим кодексом України та відповідними підзаконними нормативно-правовими актами.

Позивач звернув увагу на те, що після зупинення реєстрації податкової накладної ним було подано до контролюючого органу усі необхідні для реєстрації первинні документи, які не мають жодних дефектів, підтверджують факт здійснення господарської операції та наявність підстав для реєстрації податкової накладної в ЄРПН, проте вказані документи не були враховані контролюючим органом та було прийнято спірне рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 (суддя Донець В.А.) відкрито провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 13.02.2025 №246/0/15-25 звільнено ОСОБА_1 з посади судді Окружного адміністративного суду міста Києва (відряджений до Київського окружного адміністративного суду) у зв`язку з поданням заяви про відставку.

За результатами повторного автоматизованого розподілу 17.03.2025 адміністративна справа була передана для розгляду судді Дудіну С.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 адміністративну справу прийнято до провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Головним управлінням ДПС у Київській області було подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Так, Верховний Суд у постанові від 20.11.2020 у справі №1.380.2019.006517 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 92997008) зазначив, що строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН з похідною вимогою про зобов`язання її зареєструвати, у разі, коли платником податків не використовувалася процедура адміністративного оскарження таких рішень як досудового порядку вирішення спору, становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У постанові від 21.09.2023 у справі №480/5116/22 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 113738516) Верховний Суд зазначив, що як вимоги податкового законодавства, так і положення частини 4 статті 122 КАС України встановлюють можливість оскарження протягом певного строку рішення податкового органу з днем його вручення платнику податків. Питання вручення рішення є ключовим в цих відносинах, та є відмінним від поняття фізичного ознайомлення із змістом такого рішення.

Предметом спору в даній справі є вимога про скасування рішення комісії ГУ ДПС у Київській області від 08.09.2023 №9491598/30906741 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних складеної ТОВ СКВИРАТЕКС податкової накладної від 10.08.2023 №1 та похідна вимога про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН цю податкову накладну.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не оскаржував спірне рішення від 08.09.2023 № 9491598/30906741 в адміністративному порядку шляхом подання скарги до ДПС України, внаслідок чого строк звернення до суду становить шість місяців.

Адміністративний позов був поданий позивачем до суду через підсистему ЕСІТС Електронний суд 16.07.2024, тобто з пропуском строку.

У позовній заяві позивачем було викладено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, яке не було розглянуто судом при відкритті провадження у даній справі.

Означене клопотання мотивовано тим, що оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної позивач отримав в електронній формі, хоча заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, як це передбачено положеннями статті 42 Податкового кодексу України, він не подавав. У зв`язку з цим позивач зазначає, що надсилання спірного рішення через електронний кабінет не може вважатися належним способом вручення. Позивач стверджує, що рішення мало бути направлено в паперовій формі, однак такий порядок контролюючим органом дотриманий не був, що, на переконання позивача, є підставою для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Натомість, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 вказана позиція позивача була визнана судом неправильною та такою, що не враховує особливості листування платника податків та контролюючих органів під час процедури реєстрації податкових накладних.

Суд, з посиланням на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 30.04.2025 у справі №320/40600/23, зазначив, що положення чинного законодавства не передбачають можливості надсилання рішень про відмову в реєстрації податкових накладних у паперовій формі, незалежно від того, чи висловлював платник податків бажання отримувати документи в електронній формі. Волевиявлення платника податків у цьому питанні не має юридичного значення, оскільки електронна форма документообігу щодо реєстрації податкових накладних є імперативною та обумовлена специфікою самої процедури, яка повністю відбувається в електронному форматі.

Вищевказаною ухвалою від 19.01.2026 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк (з дня вручення (отримання) даної ухвали) для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою та доказів поважності причин його пропуску.

26.01.2026 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначено, що після зупинення реєстрації податкової накладної Позивачем 24.08.2023 було направлено повідомлення № 1 про надання пояснень та копій документів, до якого долучено копію Акта СК-0000099 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 10 серпня 2023 року, Договору №04/01-2023 від 04 січня 2023 року, специфікацій.

29.08.2023 від Відповідача 1 надійшло повідомлення № 906741 про необхідність надання додаткової інформації, у відповідь на що Позивачем 05.09.2023 згідно квитанції №2 було подано додаткові пояснення.

Позивач стверджує, що контролюючим органом додаткові пояснення прийняті не були через те, що Позивачем вказано невірний реєстраційний номер за квитанцією, якою повідомлено про зупинку. При цьому, позивач зауважує, що сподіваючись на прийняття відповідного документа та незастосування Відповідачем 1 надмірного формалізму при ухваленні оскаржуваних рішень, він не розраховував на отримання відмови.

Натомість, вказані пояснення суд визнає непереконливими, оскільки наведені обставини не мають юридичного значення, враховуючи, що предметом спору у цій справі є вимога про скасування рішення комісії ГУ ДПС у Київській області від 08.09.2023 №9491598/30906741 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних складеної ТОВ СКВИРАТЕКС податкової накладної від 10.08.2023 №1 та похідна вимога про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН цю податкову накладну. Отже, саме момент отримання позивачем спірного рішення є початком обчислення строку звернення до суду, внаслідок чого події, які передували прийняттю цього рішення, не мають юридичного значення.

Також позивач стверджує, що об`єктивні причини пропуску звернення до адміністративного суду зумовлені введенням на території України воєнного стану та специфікою діяльності Позивача.

Зокрема, позивач зазначає, що у період з вересня 2023 року по червень 2024 року відбувалися масовані атаки на критичну інфраструктуру, зокрема на енергооб`єкти. Таким чином, через значні пошкодження застосовувалися відключення та обмеження електропостачання для всіх споживачів на території України.

Стосовно посилань позивача на запроваджений в Україні воєнний стан суд зазначає таке.

У зв`язку із розпочатою повномасштабною військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України, строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє і на теперішній час.

Верховний Суд в ухвалі від 22 червня 2022 року у справі №640/12494/20 зазначив, що введення з 24.02.2022 воєнного стану в країні, безумовно, є поважною підставою, яка відповідно до частини першої статті 121 КАС повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку. Але між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий причинний зв`язок.

Верховний Суд в ухвалах від 23.06.2022 у справі №380/7251/21, у справі №520/8674/2020 та у справі №440/2822/20 зазначив, що питання продовження процесуального строку у випадку невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у клопотанні скаржника. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного продовження процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору у всіх абсолютно випадках.

Правова позиція аналогічного змісту викладена Верховним Судом в ухвалі від 10 березня 2023 року у справі №540/1285/22 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 109476405).

Разом з тим, посилання позивача на масовані атаки на критичну інфраструктуру та відключення енергопостачання не можуть бути основною та поважною причиною для поновлення строку на подання позову, оскільки відключення енергопостачання не мають постійного та довготривалого характеру, тривають і до теперішнього часу, не зважаючи на що позивач все ж таки звернувся до суду.

Суд зазначає, що у своєму клопотанні позивач лише посилається на обмеження та складнощі, пов`язані із запровадженим воєнним станом, однак жодних доказів на підтвердження об`єктивних перешкод для своєчасного звернення до суду з позовом у цій справі не надає. Фактично, клопотання позивача зводиться лише до його пояснень, документальне підтвердження яких відсутнє.

Також суд зазначає, що відповідно до статті 12-2 Закону України Про правий режим воєнного стану в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Частинами першою та другою цього ж Закону визначено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Отже, навіть в умовах воєнного стану робота судів не може бути припинена.

Таким чином, лише посилання позивача на введення на території України воєнного стану не є безумовною підставою для поновлення строку звернення до суду, за умови роботи (функціонування) судів, та без надання доказів того, яким чином введення воєнного стану впливає на можливість вчинення процесуальних дій.

Позивач наголошує також на тому, що його діяльність пов`язана з забезпеченням потреб війська та правозахисних та правоохоронних структур держави та просить суд врахувати, що позивач здійснює пошив одягу для потреб ЗСУ, НПУ, Національної гвардії, що є критично важливим у період холодів (осінь-весна).

Однак, суд зауважує, що специфіка діяльності позивача не може розцінюватися як перевага у порівнянні з іншими суб`єктами господарювання та визнаватися як обставина, що свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду, оскільки такий підхід може мати ознаки дискримінації.

За таких обставин, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування об`єктивних та поважних причин, які зумовили несвоєчасне звернення до суду.

Положеннями статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Інших поважних та об`єктивних причин для поновлення строку звернення до суду позивачем не зазначено, доказів на їх підтвердження не надано, тому суд дійшов висновку про неповажність наведених позивачем підстав для поновлення строку звернення до суду, внаслідок чого у задоволенні заяви про поновлення такого строку слід відмовити.

Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

На підставі викладеного, враховуючи виявлення судом факту пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою, приймаючи до уваги відсутність поважних причин пропуску такого строку, суд вважає за необхідне залишити позов без розгляду.

Керуючись статтями 171, 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Позов залишити без розгляду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи (їх представникам).

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Дудін С.О.