Справа № 420/31581/25
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати дії відповідача протиправними щодо відмови розглядати по суті запит № 335зі-2025/1-362104 від 22.08.2025 щодо організаційної структури Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області;

зобов`язати відповідача прийняти та розглянути по суті запит № 335зі-2025/1-362104 від 22.08.2025 щодо організаційної структури Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області та надати відповідь по суті запиту.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.08.2025 було надіслано запит на публічну інформацію до Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, на електронну пошту: . У запиті позивач просив повідомити організаційну структуру відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області. Відповідач у наданні відповіді на запит відмовив у зв`язку з тим, що письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визначається анонімним і розгляду не підлягає.

Дії відповідача щодо відмови розглянути запит позивач вважає протиправними, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 22.09.2025 провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Станом на дату розгляду справи відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Рішення ухвалюється судом в межах строку розгляду справи з урахуванням строку перебування судді у щорічній основній відпустці та на лікарняному, а також з урахуванням періодів тривалої відсутності електроенергії в будівлі суду внаслідок ракетних обстрілів збройними угрупуваннями російської федерації та тривалості повітряних тривог, оголошених в м. Одесі.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 22.08.2025 ОСОБА_1 звернувся до Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області із запитом на публічної інформації, у якому просив повідомити організаційну структуру відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

На запит про надання інформації від 22.08.2025 Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області листом від 26.08.2025 № повідомило, що відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визначається анонімним і розгляду не підлягає.

Не погоджуючись із тим, що йому відмовлено у розгляді запиту на публічну інформацію, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні приписи законодавства.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно ст.3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Згідно ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Письмовий запит подається в довільній формі.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно нормам Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

При цьому, запит на інформацію має за мету забезпечення права на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених Закону України «Про доступ до публічної інформації», та інформації, що становить суспільний інтерес.

Згідно ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Згідно з приписами ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Положеннями статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено види інформації, до якої може бути застосовано обмеження в доступі (конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація) та сукупність вимог, дотримання яких є обов`язковим для такого обмеження.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності вимог, визначених пунктами 1-3 частини 2 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Судом встановлено, що 22.08.2025 ОСОБА_1 звернувся до Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області із запитом на публічну інформацію, у якому просив повідомити організаційну структуру відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

На запит про надання інформації від 22.08.2025 Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області листом від 26.08.2025 № повідомило, що відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визначається анонімним і розгляду не підлягає.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити:

1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;

2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;

3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач електронною поштою звернувся до відповідач із запитом на публічну інформацію.

Зазначений запит в цілому відповідає вимогам до запиту на інформацію, передбачених частиною 5 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки містить ім`я запитувача і його адресу електронної пошти, а також загальний опис інформації, щодо якої зроблено запит.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, передбачений Законом України «Про доступ до публічної інформації».

При цьому, відмовляючи позивачу у розгляді запиту на публічну інформацію, відповідач керувався Законом України «Про звернення громадян».

Таким чином, відповідач неправомірно відмовив у розгляді запиту на публічну інформацію.

Оскільки судом встановлені протиправні дії відповідача щодо відмови у розгляді запиту на публічну інформацію, наслідком встановлення таких дій є зобов`язання відповідача розглянути запит на публічну інформацію від 22.08.2025, з врахуванням висновків суду.

Позовна вимога про зобов`язання відповідача надати відповідь по суті запиту не підлягає задоволенню як передчасна, оскільки вказаний запит взагалі відповідачем не розглядався відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Враховуючи те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 968,96 грн відповідно до квитанції № 6228-7875-6697-8529 від 16.09.2025.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, то сплачений позивачем судовий збір у сумі 484,48 грн підлягає стягненню на його користь з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 371 КАС України негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283, статтями 289-6, 289-7, 289-8, пунктами 1 і 2 частини першої статті 289 цього Кодексу.

Оскільки рішення прийнято у справі, визначеній п. 1 ч. 1 ст.263 КАС України, тому згідно з ч.1 ст. 371 зазначеного Кодексу підлягає негайному виконанню.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255, 257 263, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у розгляді запиту № 335зі-2025/1-362104 від 22.08.2025 щодо організаційної структури Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Зобов`язати Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 31, ) розглянути запит ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) № 335зі-2025/1-362104 від 22.08.2025 щодо організаційної структури Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, з врахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 31, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 коп.

Рішення допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний