Справа № 600/2835/25-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 лютого 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/2835/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Чернівецької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління ДПС у Чернівецькій області, про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту фінансів Чернівецької міської ради про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову Департаменту фінансів Чернівецької міської ради в погодженні електронних висновків, які подавались Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області для повернення ОСОБА_1 сум надміру сплачених до бюджету податків в розмірі 2178282,56 грн (податок на доходи фізичних осіб 1796896,96 грн, єдиний податок з фізичних осіб 381885,60 грн);

- зобов`язати Департамент фінансів Чернівецької міської ради погодити подані Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області електронні висновки на повернення ОСОБА_1 надміру сплачених до бюджету податків: №23RS/2413 від 04 березня 2025 року з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1796896,96 грн, №22RS/2413 від 04 березня 2025 року з єдиного податку з фізичних осіб на загальну суму 381885,60 грн.

В обґрунтування позову вказано, що невиконання рішення суду у справі №600/2332/24-а в частині повернення позивачеві на його рахунок надміру сплачених до бюджету податків, а саме податку на доходи фізичних осіб - 1796896,96 грн., та єдиного податку з фізичних осіб-381885,60 грн, є наслідком протиправних дій Департаменту фінансів Чернівецької міської ради через відмову в погодженні електронних висновків, поданих Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області, органом, якого рішенням суду зобов`язано подати такий висновок.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; встановлено строк для подання заяв по суті справи; залучено до участі у розгляді справи як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління ДПС у Чернівецькій області, встановлено йому строк для подання пояснень.

Відповідачем подано до суду відзив, у якому він просить суд у задоволенні позову відмовити у зв`язку із їх безпідставністю. При цьому наголошено на тому, що стягнення коштів з бюджету Чернівецької міської територіальної громади, які надійшли до іншого бюджету - бюджету міста Києва, суперечитиме положенням пункту 43.6 статті 43 Податкового кодексу України та частини п`ятої статті 176 Цивільного кодексу України. У зв`язку із цим правові підстави для погодження Департаментом фінансів Чернівецької міської ради електронних висновків ГУ ДПС у Чернівецькій області були відсутні.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якій виражено незгоду із доводами відзиву.

Правом подати заперечення відповідач не скористався.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, у поданих до суду поясненнях підтримала позицію позивача та просила суд позов задовольнити у повному обсязі. Водночас, повідомивши про обставини, що передували зверненню позивача до суду з цим позовом, стосовно оскаржуваної відмови вказано про те, що чинним законодавством не передбачено підстав для непогодження відповідними місцевими фінансовими органами повернення надмірно зарахованих до місцевого бюджету коштів.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

За таких обставин, варто зазначає наступне.

Судом на підставі інформації із системи «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що у травні 2024 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Чернівецькій області, яка полягає у неподанні до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок на повернення ОСОБА_1 надміру сплачених до бюджету сум податків;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Чернівецькій області подати до Головного управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення ОСОБА_1 на його розрахунковий рахунок НОМЕР_1 сум надміру сплачених до бюджету податків в розмірі 4243910,72 грн. (податок на доходи фізичних осіб - 1796896,96 грн., податок на додану вартість - 2065128,16 грн., єдиний податок з фізичних осіб - 381885,60 грн.).

В обґрунтування позову вказувалося, що відповідно до даних електронного кабінету платника податків за позивачем обліковуються надміру сплачені до бюджету України суми з: податку на доходи фізичних осіб - 1796896,96 грн; податку на додану вартість - 2065128,16 грн; єдиного податку з фізичних осіб -381885,60 грн. З метою повернення вказаних сум на розрахунковий рахунок, позивачем до ГУ ДПС у Чернівецькій області через електронний кабінет платника податків були подані заяви про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені, відповідно: 29.02.2024 року 11:23:02 год. з податку на доходи фізичних осіб; 01.03.2024 року 12:23:02 год. з податку на додану вартість; 01.03.2024 року 17:08:01 год. з єдиного податку з фізичних осіб. У зв`язку із неподанням Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області до Головного управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення сум надміру сплачених до бюджету податків в розмірі 4243910,72 грн. (податок на доходи фізичних осіб - 1796896,96 грн., податок на додану вартість - 2065128,16 грн., єдиний податок з фізичних осіб - 381885,60 грн.), ОСОБА_1 і звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.09.2024 року (справа №600/2332/24-а), залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2025 року, позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Чернівецькій області, яка полягає у неподанні до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку на повернення ОСОБА_1 надміру сплачених до бюджету сум податків. Зобов`язано Головне управління ДПС у Чернівецькій області подати до Головного управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення ОСОБА_1 на його розрахунковий рахунок НОМЕР_1 сум надміру сплачених до бюджету податків в розмірі 4243910,72 грн. (податок на доходи фізичних осіб - 1796896,96 грн, податок на додану вартість - 2065128,16 грн, єдиний податок з фізичних осіб - 381885,60 грн).

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.04.2025 року (справа №600/2332/24-а) заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задоволено. Зобов`язано Головне управління ДПС у Чернівецькій області подати безпосередньо до Чернівецького окружного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі № 600/2332/24-а.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.05.2025 року (справа №600/2332/24-а) прийнято звіт Головного управлінням ДПС у Чернівецькій області про виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.09.2024 року у справі №600/2332/24-а у частині подання до Головного управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення ОСОБА_1 на його розрахунковий рахунок НОМЕР_1 сум надміру сплачених до бюджету податків, а саме податку на додану вартість, на загальну суму 2065128,16 грн. В іншій частині звіт про виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.09.2024 року у справі №600/2332/24-а не прийнято. Встановлено новий строк для подання Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області безпосередньо до Чернівецького окружного адміністративного суду звіту про виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.09.2024 року у справі №600/2332/24-а у частині повернення ОСОБА_1 надміру сплачених до бюджету податків, а саме податку на доходи фізичних осіб - 1796896,96 грн, та єдиного податку з фізичних осіб - 381885,60 грн, - протягом шістдесяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.09.2025 року (справа №600/2332/24-а) прийнято звіт Головного управління ДПС у Чернівецькій області про виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.09.2024 року у справі №600/2332/24-а.

Згідно змісту вказаної ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.09.2025 року (справа №600/2332/24-а), у поданому до суду звіті представник Головного управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області повідомляв, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.09.024 року було подано в автоматичному режимі до Головного управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, електронні висновки про повернення ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок надміру сплачених до бюджету податків в розмірі 4243910,72 грн., а саме: Електронний висновок № 23RS/2413 від 04.03.2025 року з податку па доходи фізичних осіб на загальну суму 1796896,96 грн, Електронний висновок № 21 RS/2413 від 04.03.2025 року з податку на додану вартість на загальну суму 2065128,16 грн, Електронний висновок № 22RS/2413 від 04.03.2025 року з єдиного податку з фізичних осіб на загальну суму 381885,60 грн. Однак, листом від 05.03.2025 року №10/03-07/263 (вх. ГУ ДПС від 05.03.2025р №2683/5ЕКПП) фінансове управління Чернівецької міської ради повідомило Головне управління ДПС у Чернівецькій області про непогодження вищевказаних висновків. Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області з метою виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.09.2024 року у справі № 600/2332/24-а та на виконання ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.04.2025 року щодо встановлення судового контролю та необхідності подання звіту про виконання рішення ЧОАС від 30.09.2024 року, 28.04.2025 року повторно направлено до фінансового управління Чернівецької міської ради лист №2952/6/24-13-19-02-06 про необхідність погодження електронних висновків по ФОН ОСОБА_1 . Згідно відповіді Департаменту фінансів Чернівецької міської ради від 06.05.2025 року № 5265/5/ЕКПП: .... Враховуючи те, що кошти, сплачені ОСОБА_1 до бюджету Чернівецької міської територіальної громади не зараховувались, а, як вбачається із судового рішення, були сплачені до бюджету м. Києва (за попереднім місцем обліку), електронні висновки на повернення надміру сплачених коштів фінансовим управлінням Чернівецької міської ради не погоджено та 05.03.2025 року (лист №10/03-07/263) надана ГУ ДПС у Чернівецькій області вичерпна відповідь з порушеного питання. Враховуючи, що Податковим кодексом України, не передбачено повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам з бюджету до якого такі кошти не були зараховані, електронні висновки на повернення ОСОБА_1 надміру сплачених коштів: по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 1 796 896,96 грн та єдиного податку з фізичних осіб на суму 381 885,60 грн, залишені без погодження..

В матеріалах цієї справи також наявні указані листи Департаменту фінансів Чернівецької міської ради від 05.03.2025 року №10/03-07/263, від 06.05.2025 року №5265/5/ЕКПП, адресовані ГУ ДПС у Чернівецькій області.

За таких обставин ОСОБА_1 і вирішив звернутися до адміністративного суду з позовом до Департаменту фінансів Чернівецької міської ради про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії.

У зв`язку з цим суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до визначення, наведеного у пункті 18 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

У пункті 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних та юридичних осіб з органом державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), органом місцевого самоврядування, їх посадовою чи службовою особою, іншим суб`єктом при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій або наданні адміністративних послуг.

У випадку, якщо суб`єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб`єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Розгляду адміністративним судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів.

Неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду- його акт індивідуальної дії.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 08.04.2020 року у справі № 463/6961/18, від 04.09.2018 року у справі №823/2042/16, від 29.05.2019 року у справі №826/9341/17, від 18.09.2019 року у справі №810/3711/18, від 18.12.2019 у справі №826/13961/17 та ін.

Враховуючи наведені норми процесуального права та висновки суду касаційної інстанції щодо їх застосування, а також зважаючи на викладені вище обставини, які передували зверненню ОСОБА_1 до адміністративного суду з цим позовом, суд приходить до висновку про те, що у даній ситуації відповідач - Департамент фінансів Чернівецької міської ради не є суб`єктом владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України саме по відношенню до ОСОБА_1 , ним не приймалось владне управлінське рішення щодо ОСОБА_1 . При цьому, як вбачається з обставин справи, ОСОБА_1 і не звертався до указаного виконавчого органу місцевого самоврядування, що, фактично, свідчить про відсутність відносин між ними, які можна було б визначити як спірні.

Отже, відсутні ознаки, зазначені у пункті 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічно-правового спору між сторонами справи (позивач - ОСОБА_1 , відповідач - Департамент фінансів Чернівецької міської ради), а відносини, які на думку позивача мали місце між ним та відповідачем, не ґрунтуються на управлінських чи контролюючих функціях однієї сторони (Департаменту фінансів Чернівецької міської ради) стосовно іншої ( ОСОБА_1 ).

Сам по собі факт того, що відповідач є виконавчим органом місцевого самоврядування, який у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України є суб`єктом владних повноважень, не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб`єкта владних повноважень. Розгляду ж адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів.

За відсутності указаного цю справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства як публічно-правовий спір.

Поряд з цим суд також зауважує, що листи Департаменту фінансів Чернівецької міської ради від 05.03.2025 року №10/03-07/263, від 06.05.2025 року №5265/5/ЕКПП, з якими ОСОБА_1 виражає незгоду у цьому позові, були адресовані не йому, а ГУ ДПС у Чернівецькій області, й такі, фактично, стосуються питань виконання судового рішення у справі №600/2332/24-а.

У зв`язку з цим суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, висловлену, зокрема, у постанові від 20.02.2019 року по справі №806/2143/15, у постанові від 11.07.2022 року по справі №640/23020/19, у постанові від 27.07.2022 року по справі №540/606/20, за змістом якої слідує, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення; вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності органу, які прийняті (вчинені або не вчинені) у ході виконання судового рішення у іншій справі, в окремому судовому провадженні не повинні розглядатися. Верховний Суд зазначав, що наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Отже, питання, пов`язані із невиконанням судового рішення у справі №600/2332/24-а, що згідно змісту заяв по суті цієї справи і зумовило звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом, не можуть бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Згідно пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки, з огляду на викладені судом висновки, дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, то наявні правові підстави для закриття провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Водночас суд зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» в даному випадку слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а також тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

З огляду на підстави цього позову, склад його сторін та зміст вимог варто зазначити, що вони не можуть бути предметом судового розгляду.

Наведене виключає обов`язок адміністративного суду щодо роз`яснення заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд цієї справи.

Указане узгоджується з правовою позицією суду касаційної інстанції (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №800/559/17, ухвала Верховного Суду від 30.07.2018 року у справі №9901/701/18, постанова Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 року у справі №9901/571/19, постанови від 24.09.2020 року у справі №553/2145/16-а, від 03.04.2018 року у справі №9901/152/18, від 30.05.2018 року у справі №9901/497/18).

Разом з цим суд роз`яснює, що позивач, враховуючи, фактично, його незгоду із невиконанням повністю судового рішення у справі №600/2332/24-а (саме на захист та відновлення порушених прав ОСОБА_1 у справі №600/2332/24-а подано цей позов за №600/2835/25-а), не позбавлений процесуального права як на оскарження в апеляційному порядку ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.09.2025 року у названій справі про прийняття звіту ГУ ДПС у Чернівецькій області щодо виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.09.2024 року у справі №600/2332/24-а, так і не позбавлений права на звернення до органів державної виконавчої служби з приводу примусового виконання указаного судового рішення.

За змістом частини другої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно положень частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» в разі закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3058,28 грн.

Зважаючи на закриття провадження у справі у зв`язку з неналежністю розгляду позову в порядку адміністративного судочинства, судовий збір у вказаному розмірі може бути повернуто позивачу за ухвалою суду в разі звернення з відповідним клопотанням.

Керуючись статтями 238, 241, 248, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Чернівецької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління ДПС у Чернівецькій області, про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційну скаргу на дану ухвалу може бути подано до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання.

Суддя О.П. Лелюк