Справа № 160/30809/25
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рянської В.В.,
за участю: секретаря судового засідання Любої Н.Р.,
представника позивача Ромащенка К.В.,
представника відповідача Овсяникової Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, подана через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» представником позивача адвокатом Ромащенком Костянтином Віталійовичем, у якій позивач просить визнати протиправним та скасувати прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення форми «С» № 577/32-00-07-13 від 25.08.2025.
Ухвалою від 29.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 28.11.2025, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
18.11.2025 надійшла відповідь на відзив, у якій позивач підтримав позовні вимоги та висловив незгоду з доводами відповідача, викладеними у відзиві. Навів посилання на правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах у подібних правовідносинах. Вказав, що чинне законодавство не зобов`язує суб`єкта господарювання зазначати в розрахункових документах серію та номер марки акцизного податку при продажу алкогольних напоїв, що марковані марками старого зразка (до 01.05.2020), оскільки така марка не містила штрих-коду. Твердження відповідача про те, що реквізити марки акцизного податку зразка до 01.05.2020 необхідно було вводити вручну, не відповідають вимогам чинного законодавства. Введення реквізитів марки акцизного податку зразка до 01.05.2020 було неможливим через те, що її кодування та нумерація є відмінною від кодування та нумерації, що була запроваджена в реквізитах марки акцизного податку зразка після 01.05.2020. Підтвердження відповідачем факту відображення в акті перевірки розрахункових операцій з реалізації алкогольних напоїв, які не підлягають маркуванню марками акцизного податку (слабоалкогольних напоїв), є підставою для скасування податкового повідомлення-рішення. Відповідач не підтвердив ані проведеного ним розрахунку неправомірно відображених розрахункових операцій з реалізації алкогольних напоїв, які не підлягають маркуванню марками акцизного податку, ані тієї обставини, що в усіх випадках при повторенні фіскальних чеків в акті перевірки це не призвело до штучного збільшення розміру штрафних санкцій.
28.11.2025 до суду надійшли додаткові пояснення відповідача, у яких наведено посилання на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11.09.2025 у справі № 580/7450/24.
Підготовче засідання 28.11.2025 було відкладено до 19.12.2025 за клопотанням представника позивача для надання письмових пояснень щодо доводів відповідача, викладених у додаткових поясненнях.
01.12.2025 надійшли додаткові пояснення позивача, у яких зазначено, що в постанові від 11.09.2025 у справі № 580/7450/24, на яку посилається відповідач, Верховний Суд вказує на відмінність обставин, у яких розглядається необхідність відображення у фіскальних чеках реквізитів марок акцизного податку для алкогольних напоїв, що марковані марками акцизного податку зразка після 01.05.2020 (які містили штрих-код), від алкогольних напоїв, що були марковані акцизними марками зразка до 01.05.2020 (без штрихових кодів). У вказаній справі не розглядалося та не досліджувалося питання щодо відображення у фіскальних чеках реквізитів марок акцизного податку зразка до 01.05.2020. Позивач зазначає, що під час розгляду цієї справи підлягає врахуванню постанова Верховного Суду від 16.05.2024 у справі № 520/4564/23.
18.12.2025 надійшли додаткові пояснення позивача, у яких зазначено, що у раніше поданих заявах по суті справи відповідач не оспорював та не спростовував доводи позивача в тій частині, що в обігу ТОВ «ОМЕГА» у 2022, 2023 роках (період, охоплений перевіркою) перебували алкогольні напої, що марковані марками акцизного податку зразка до 01.05.2020. Відповідач не з`ясовував та не досліджував цієї обставини. Застосування штрафу на підставі положень пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не переслідує своєю метою стягнення грошової компенсації, оскільки жодна шкода інтересам держави завдана не була, на обчислення та сплату податків це не вплинуло. Контролюючий орган має довести, що позивачем було допущено протиправне, винне діяння, вчинене ним умисно, що позивач удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім невиконання або неналежного виконання законодавчих вимог, що в контексті спірних правовідносин є невідображенням штрих-коду марок акцизного податку в реквізитах фіскальних чеків. Позивач вважає, що факт перебування в обігу ТОВ «ОМЕГА» у 2022, 2023 роках алкогольних напоїв, що марковані марками акцизного податку зразка до 01.05.2020, підтверджений належними доказами: аналітичною довідкою, складеною станом на 13.09.2023, листами постачальників та доданим до цих пояснень реєстром по прибутковим операціям щодо поставки алкогольних напоїв протягом 2019-2023 рр. Відображення чи невідображення в реквізитах розрахункових документів марки акцизного податку жодним чином не впливає на повноту сплати податків та зборів. Відображення в реквізитах розрахункових документів марки акцизного податку направлене на забезпечення простежуваності таких марок, яке можливо виключно щодо марок акцизного податку зразка з 01.05.2020.
19.12.2025 суд постановив ухвалу в судовому засіданні без оформлення окремого документа про продовження з ініціативи суду строку підготовчого провадження на тридцять днів для належної підготовки справи для розгляду по суті.
Підготовче засідання 19.12.2025 було відкладено до 31.12.2025 за клопотанням представника відповідача для ознайомлення з поясненнями позивача та надання письмових пояснень.
26.12.2025 до суду надійшли додаткові пояснення відповідача, у яких зазначено, що до ТОВ «ОМЕГА» застосовано відповідальність за пунктом 1 статті 17 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», яка не передбачена переліком випадків, визначених пунктом 109.3 статті 109 ПК України, у яких необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи. Позивачем не надано жодного доказу вчинення ним дій щодо проведення розрахункових операцій через РРО з відображенням в розрахункових документах серії та номеру марки акцизного податку, та що з незалежних від нього причин цей обов`язковий реквізит не був відображений у розрахунковому документі. Індивідуальна податкова консультація № 3347/ІПК/99-00-07-05-01-06 від 06.09.2021, на яку посилається позивач, була надана ДПС України на звернення іншого платника податків, а не позивача, тому не може бути врахована в межах розгляду даної справи. Крім того, з 01.01.2022 набрали чинності зміни до пункту 11 статті 3 розділу II Закону № 265/95-ВР, згідно з яким суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через РРО та/або через ПРРО для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.
Підготовче засідання 31.12.2025 не відбулося через відсутність інтернет-зв`язку, що унеможливило фіксування судового засідання технічними засобами. Наступне підготовче засідання призначено на 21.01.2026.
21.01.2026 представник позивача подав клопотання про огляд та дослідження в судовому засіданні речового доказу. Суд постановив ухвалу в судовому засіданні 21.01.2026 без оформлення окремого документа про задоволення вказаного клопотання.
Ухвалою суду від 21.01.2026 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.01.2026.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у заявах по суті справи та додаткових поясненнях.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог з підстав, наведених у відзиві та додаткових поясненнях.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
На підставі висновків акта перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № 577/32-00-07-13 від 25.08.2025, яким відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано до ТОВ «ОМЕГА» штрафні санкції у сумі 4963102,75 грн за проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер), що призвело до нероздрукування та невидачі відповідних розрахункових документів на загальну суму 3308818,50 грн (порушення п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», п. 2 р. ІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів/ електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13).
Згідно з розрахунком штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення № 577/32-00-07-13 від 25.08.2025 штрафні санкції нараховано в розмірі 100% від суми 250,00 грн (вартості проданих з порушеннями товарів) та 150% від суми 3308568,50 грн (вартості проданих з порушеннями товарів за кожне наступне вчинене порушення).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов такого висновку.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
За змістом пункту 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Абзацом дев`ятнадцятим статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій чи використанням розрахункових книжок, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Положення фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити, зокрема, цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) на алкогольні напої або унікальний ідентифікатор електронної марки акцизного податку, або серійний номер електронної марки акцизного податку (зазначаються у випадках, передбачених законодавством) (рядок 9).
Згідно з пунктом 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції, за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг) або неповну суму розрахунку при організації та проведенні азартних ігор; непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:
100 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг) та/або розрахунки при організації та проведенні азартних ігор з порушеннями, встановленими цим пунктом, - за порушення, вчинене вперше;
150 відсотків суми, на яку здійснено продаж товарів (робіт, послуг) та/або розрахунки при організації та проведенні азартних ігор з порушеннями, встановленими цим пунктом, - за кожне наступне порушення.
Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Встановлюючи порушення позивачем пункту 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», контролюючий орган керувався даними системи СОД РРО щодо проведення позивачем у період лютий 2022 року вересень 2023 року розрахункових операцій з реалізації алкогольних напоїв без зазначення у розрахунковому документі цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер).
У додатку № 5.2.1 до акта фактичної перевірки № 592/32-00/07-13/30982361 від 08.08.2025 наведено суми розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) за лютий 2022 року вересень 2023 року на загальну суму 3308568,50 грн.
Акт перевірки не містить доказів того, що розрахункові документи під час реалізації алкогольних напоїв у періоді, що перевірявся, не було роздруковано та не видано покупцю, що відповідач не заперечує. До позивача оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням застосовано штрафні санкції за відсутність у розрахункових документах цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої.
Відповідно до пункту 226.6 статті 226 Податкового кодексу України маркуванню підлягають усі (крім зазначених у пункті 226.10 цієї статті) алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється.
Верховний Суд у постанові від 16.05.2024 у справі № 520/4564/23 дійшов висновку, що пункт 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків: 1) проведення розрахункової операції через РРО, однак, на неповну суму покупки; 2) непроведення розрахункової операції через РРО; 3) невидача відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції; 4) проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання.
Перші два обов`язки суб`єкта господарювання походять зі змісту пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а третій - з пункту 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Відповідно, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення, за яке настає відповідальність за пунктом 1 статті 17 вказаного Закону.
При цьому, якщо звернути увагу на об`єктивну сторону складу правопорушення, а саме дії, які становлять суть протиправної поведінки платника податків, то в контексті пункту 1 статті 17 Закону відповідальність настає за дії, які за своєю суттю та способом спрямовані на приховування належного обліку здійсненої розрахункової операції на повну суму з використанням реєстраторів розрахункових операцій, тощо.
У цій справі позивача притягнуто до фінансової відповідальності за невиконання обов`язків, встановлених пунктом 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме за видачу розрахункового документа, який не містить одного з обов`язкових реквізитів розрахункових документів/електронних розрахункових документів (цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку).
Згідно з пунктом 109.3 статті 109 КАС України у випадках, визначених пунктами 123.2-123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2-125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.
Оскільки до позивача було застосовано штрафні санкції на підставі пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», встановлення контролюючим органом вини особи не є необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення.
Верховний Суд у постанові від 16.05.2024 у справі № 520/4564/23 наголосив, що законодавець не визначив як самостійний склад правопорушення та не встановив відповідальності, за видачу розрахункового документа з використанням реєстраторів розрахункових операцій, в якому не відображається той чи інший елемент наведеного у Положенні змісту, а саме цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку. Тобто, законодавець визначив обов`язок, за невиконання якого не встановив відповідальність статтею 17 Закону.
Безумовно, до розрахункового документа встановлюються певні вимоги щодо відтворення його змісту. Водночас, відсутність певного елементу змісту (незначний недолік) у такому розрахунковому документі, який в свою чергу у повному обсязі надає можливість не тільки відтворити, зрозуміти та ідентифікувати розрахункову операцію за місцем її проведення не приховуючи її сутність за допомогою реєстратора розрахункових операцій (тощо), але і підтвердити її виконання, не може бути правовою підставою для притягнення такого платника податків до відповідальності за пунктом 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме, як за невидачу такого розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції.
Виключенням з цього правила, можна вважати видачу такого фіскального чеку, в якому не зазначено тих обов`язкових реквізитів, що встановлені у наведеному Положенні, які не надають можливості підтвердити виконання розрахункової операції, та які мають вплив на правильність визначення, реальність здійснення господарської операції за її суттю та на формування показників податкової звітності.
Відповідно до підпункту 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв (пункт 226.7 статті 226 Податкового кодексу України).
Аналіз податкового законодавства України свідчить про те, що маркування продукції маркою акцизного податку підтверджує сплату акцизу та легальність ввезення та реалізації на території України відповідних виробів.
В той же час, Верховний Суд у постанові акцентував увагу на тому, що алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць мають тривалий або необмежений термін придатності, тому можуть перебувати в обігу протягом великого проміжку часу. Таким чином, на дату початку дії змін до Положення № 13 у частині обов`язкового відображення у фіскальному чеку цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку для алкогольних напоїв (01 жовтня 2021 року) в обігу перебували алкогольні напої, марковані акцизними марками, введеними в обіг з 01 липня 2015 року (без штрихових кодів), та акцизними марками нового зразка, введеними в обіг 01 травня 2020 року (з нанесеним штриховим кодом).
Обов`язковим реквізитом фіскального касового чека є саме цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку, тобто такий реквізит у фіскальному касовому чеку може бути відображений лише при продажу алкогольних напоїв, маркованих акцизними марками нового зразка, які мають штрих-код.
Вказаний факт обов`язково необхідно враховувати при притягнені особи до відповідальності за невидачу відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції.
Постанова Верховного Суду від 11.09.2025 у справі № 580/7450/24 містить посилання на висновки, викладені Верховним Судом у тому числі в постанові від 16.05.2024 у справі № 520/4564/23. Верховний Суд у постанові від 11.09.2025 у справі № 580/7450/24 зазначив, що законодавство безпосередньо не визначає відповідальності саме за відсутність цифрового зазначення марок акцизного податку на фіскальних розрахункових документах, водночас відсутність такого реквізиту на фіскальних чеках, в яких зазначено про реалізацію підакцизних товарів, свідчить про проведення розрахункових операцій без видачі розрахункового документа встановленої форми та змісту. Саме за останнє правопорушення Законом про РРО й передбачена відповідальність.

У справі, що розглядається, позивач зазначає про відсутність податкового правопорушення з огляду на ту обставину, що у розрахункових документах не було відображено цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку при продажу алкогольних напоїв, маркованих акцизними марками без штрихових кодів, введеними в обіг до 01.05.2020. Відповідач цієї обставини не спростував.

Для підтвердження факту перебування в обігу ТОВ «ОМЕГА» у 2022-2023 роках алкогольних напоїв, що були марковані марками акцизного податку зразка до 01.05.2020, позивачем було надано суду аналітичну довідку, складену ТОВ «ОМЕГА» станом на 13.09.2023, листи окремих постачальників позивача про поставку у 2022, 2023 роках таких алкогольних напоїв, реєстр по прибутковим операціям щодо поставки алкогольних напоїв протягом 2019-2023 рр. У судовому засіданні за клопотанням позивача було оглянуто речовий доказ належний ТОВ «ОМЕГА» алкогольний напій, маркований маркою акцизного податку зразка до 01.05.2020.

Відповідачем не доведено, що ТОВ «ОМЕГА» не було відображено у розрахункових документах за лютий 2022 року вересень 2023 року цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку при продажу алкогольних напоїв, маркованих акцизними марками нового зразка, які мають штрих-код.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до позивача фінансових санкцій, визначених податковим повідомленням-рішенням № 577/32-00-07-13 від 25.08.2025.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження правомірності податкового повідомлення-рішення № 577/32-00-07-13 від 25.08.2025. Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, з урахуванням висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у сумі 24224,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 173253731від 23.10.2025.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

У позовній заяві зазначено суму витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 100000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною сьомою статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки позивачем не надано доказів, необхідних для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу таких судових витрат, питання про витрати позивача на правничу допомогу судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 139, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 577/32-00-07-13 від 25.08.2025.

Стягнути зі Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 24224,00 грн (двадцять чотири тисячі двісті двадцять чотири гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА», місцезнаходження: 49041, м. Дніпро, вул. Панікахи, буд. 15, .

Відповідач: Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, місцезнаходження: 49600, м. Дніпро, проспект Олександра Поля, буд. 57, .

Повний текст рішення складено 05 лютого 2026 року.

Суддя В.В. Рянська