Справа № 640/17785/21
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2026-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить:
- визнати протиправними дії Відповідача - Міністерства оборони України щодо невиплати Позивачу - ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду III групи;
- зобов?язати Відповідача - Міністерства оборони України призначити та виплатити Позивачу - ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як інваліду III групи, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме на 11.10.2016 р. в розмірі 217 500,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у виплаті одноразової грошової допомогу у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як інваліду III групи, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме на 11.10.2016 р. в розмірі 217500,00 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.
Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 06.07.2021 залишив позов без руху.
04 серпня 2021 року позивачем надано заяву про усунення недоліків.
Ухвалою від 09.09.2021 Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
23 вересня 2021 року від Міністерства оборони України надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі Закон № 2825-IX) ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.
04.02.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченко А.В.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Суд встановив, що відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №147 від 27.12.2018 року, ОСОБА_1 , дійсно проходив військову службу в складі в/ч п.п. НОМЕР_2 , з 08.11.1981 року по 11.11.1983 року, в Демократичній Республіці Афганістан.
Також, зазначене підтверджується копією військового квитка серії, яка міститься в матеріалах справи.
При цьому, у відповідності до наявної у матеріалах справи копії витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (протокол від 30.06.2016 року №2871), захворювання ОСОБА_1 , ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Згідно висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи 1675/Ж від 29.06.2016 описані рубці є наслідком загоєння ран, що могли утворитися внаслідок осколкових поранень, які виникли внаслідок розривної дії снаряду, могли бути спричинені в період проходження служби під час виконання бойових дій у 1983 році.
Як вбачається з копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0646175 від 12.10.2016 року, ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності до 12.10.2018 року.
Згідно з копією довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0985044 від 16.10.2018 року, ОСОБА_1 при повторному огляді підтверджено ІІІ групу інвалідності, без зміни причинного зв`язку, довічно.
Враховуючи зазначене, позивач звернувся до Міністерства оборони України із заявою про призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності.
Згідно з наявним у матеріалах справи витягом з протоколу засідання комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум від 01.11.2019 року №142, документи повернуто на доопрацювання для призначення одноразової грошової допомоги.
Вказане мотивовано тим, що позивачем не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення, передбачений п. 11 Порядку № 975. Водночас, комісія відповідача дійшла висновку, що висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи, який складено зі слів заявника, та висновок Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, які подані разом з іншими документами, не є документами, що свідчать про обставини поранення.
Вказані обставини встановлені в рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2020р. у справі №640/1063/20.
Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2020р. у справі №640/1063/20 позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви та додатних документів про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві»;

- зобов`язано Міністерство оборони України розглянути направлені ІНФОРМАЦІЯ_3 документи та прийняти відповідне рішення про призначення або відмову у призначенні ОСОБА_1 , як інваліду III групи, одноразової грошової допомоги, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» з урахуванням правових висновків суду, яки викладені в цій постанові.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020р. у справі №640/1063/20 апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2020 року без змін.

На виконання рішення Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №640/1063/20, ІНФОРМАЦІЯ_3 до Департаменту фінансів Міністерства оборони України були направлені документи щодо розгляду питання правомірності виплати одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов?язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, (вих. № BC3/6204 від 03.12.2020), що підтверджується листом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 24.12.2020р. №ВСЗ/6583.

На виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.05.2020 у справі № 640/1063/20 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020 відповідачем 17.12.2020 протоколом №169 відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги громадянину ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), якого 11.11.1983 звільнено зі строкової військової служби та 11.10.2016 під час первинного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю III групи внаслідок поранення, пов?язаного з виконанням обов?язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (довідка МСЕК серія АВ №0646175 від 11.10.2016). Заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (травми, каліцтва), який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги..., затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. №975. Висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 29.06.2016 № 1675/ж, який складено зі слів заявника, та висновок Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 30.06.2016 № 2871, які подано разом з іншими документами, не е документами, що свідчать про обставини поранення (травми, каліцтва). Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 10.04.2019 справа № 822/220/18. Висновок про причинний зв?язок травми, поранення, контузії складається на підставі документів, передбачених пунктами 21.7 та 21.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, які не подано на розгляд комісії. Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 10.04.2019 справа № 822/220/18, від 31.07.2019 справа № 440/3614/18, від 29.04.2020 справа № 520/8686/18, від 04.03.20 справа №806/2879/18, від 12.06.2020 справа №622/19/17.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. №2232-ХІІ (далі також - Закон № 2232-ХІІ, в редакції, чинній на час звернення позивача за отриманням допомоги) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Пунктом 4 частини 2 статті 16 Закону №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Частиною 9 статті 16-3 Закону №2011-XII встановлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На день встановлення інвалідності позивачу діяв Порядок № 975, а тому саме його належить застосовувати у спірних правовідносинах.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 17.08.2021 р. у справі № 484/295/17.

Таким чином, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначає Порядок №975 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

В оскаржуваному рішенні відповідач у якості підстави для відмови позивачу у виплаті допомоги вказав, що заявник не подав документ, що свідчить про причини та обставини поранення (травми, каліцтва), який передбачено пунктом 11 Порядку № 975.

При цьому, відповідач зазанчив, що таким документом не є висновок спеціаліста з питань МСЕК та висновок ЦВЛК.

Такий висновок відповідача є необгрунтованим, оскільки він зроблений без належного розгляду та оцінки усіх документів.

Так, як вбачається зі змісту заяви позивача про виплату одноразової грошової допомоги від 19.06.2019 р., до неї додано, зокрема, пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Позивач подавав вказані документи у якості таких, що свідчить про причини та обставини поранення (травми, каліцтва).

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 27.07.2022 року (справа № 620/3562/18) з огляду на відсутність у абзаці 6 п. 11 Порядку № 975 вказівки про якийсь конкретний документ (військово-облікові документи, медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, виписка з історії хвороби, тощо), який свідчить про причини та обставини поранення говорить про те, що в кожному конкретному випадку це можуть бути різні документи, які достовірно свідчать про причини та обставини поранення.

Проте, у рішенні відповідача, прийнятому за наслідками розгляду заяви позивача про виплату одноразової грошової допомоги від 17.12.2020 р., не зазначено причин, з яких не враховано дані цих пояснень та взагалі не надано їм оцінки.

Натомість, відповідач лише обмежився оцінкою висновку спеціаліста з питань МСЕК та висновку ЦВЛК, вказуючи, що це не є документами які свідчать про причини та обставини поранення, хоча позивач не надавав їх у якості документів про причини та обставини поранення.

Як зазначалось, документами, який свідчить про причини та обставини поранення можуть бути різні документи, які достовірно свідчать про причини та обставини поранення, саме тому надані позивачем пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 мали бути проаналізовані відповідачем.

Також, в оскаржуваному рішенні відповідач зазначив, що висновок про причинний зв`язок травми, поранення, контузії складається на підставі документів, передбачених пунктами 21.7 та 21.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 р. № 402, які не подано на розгляд комісії.

Проте, перелік документів, що подається для виплати одноразової грошової допомоги регламентується пунктом 11 Порядку № 975, а тому вимога відповідача надати документи, передбачені пунктами 21.7 та 21.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 р. № 402, є неправомірною.

З огляду на наведене, суд вважає, що оскаржуване рішення Міністерства оборони України, оформлене п.4 протоколу від 17.12.2020 р. №169 комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум є передчасним, необґрунтованим, прийнятим без урахування усіх обставин, а отже - протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Одночасно суд зазначає про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині зобов`язання відповідача призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності з огляду на те, що відповідач не перевірив у спірних правовідносинах усіх обставин, які впливають на виплату грошової допомоги, не проаналізував та не надав оцінку усім поданим документам.

Так, Згідно з п. 4 ч. 2, ч. 4 ст. 245 КАС у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Отже, можливість суду зобов`язати відповідача вчинити певні дії, або прийняти певне рішення, може бути обмежена у зв`язку з такими обставинами: 1. для прийняття такого рішення, чи вчинення дій, виконано не всі умови, визначені законом; 2. прийняття такого рішення передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд (дискреційні повноваження).

Повноваження відповідача у спірних праволвідносинах не є дискреційними, проте встановлених у цій справі обставин не достатньо для висновку, що виконано всі необхідні умови для прийняття рішення на користь позивача, оскільки відповідач не здійснив усіх необхідних дій для перевірки відповідності поданого пакету документів вимогам законодавства.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов належить задовольнити частково та прийняти рішення про інший спосіб захисту прав позивача, а саме зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача.

Застосовуючи механізм захисту порушеного права та його ефективного відновлення, суд вважає за необхідне зобов`язати Міністерство оборони України в особі Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум повторно розглянути заяву про призначення одноразової грошової допомоги.

За викладених вище обставин, суд задовольняє позовні вимоги частково.

Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (прт.Повітрофлотський, 6, м.Київ, 03168, ), третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 4 протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 17.12.2020 р. № 169, яким відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути направлену ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності з датковими документами та прийняти відповідне рішення з урахуванням правових висновків суду, які викладені в цьому рішенні

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України (прт.Повітрофлотський, 6, м.Київ, 03168, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Савченко