Справа № 160/20856/24
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року

м. Київ

справа №160/20856/24

адміністративне провадження № К/990/39408/25, К/990/41508/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційними скаргами Державної служби геології та надр України і Служби безпеки України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 (суддя Маковська О.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27.08.2025 (колегія суддів у складі: судді-доповідача Божко Л.А., суддів Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.) у справі №160/20856/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» до Державної служби геології та надр України, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги - Товариство з обмеженою відповідальністю «Тіберіус Плюс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба безпеки України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

I. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ПОЗИВАЧА ТА ТРЕТЬОЇ ОСОБИ, ЯКА ЗАЯВЛЯЄ САМОСТІЙНІ ВИМОГИ

1. У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - позивач за первісним позовом, ТОВ «Мотронівський ГЗК») звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби геології та надр України (далі - відповідач, Держгеонадра), за участю третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіберіус Плюс» (далі - третя особа 1, ТОВ «Тіберіус Плюс»), Служби безпеки України (далі - третя особа 2), у якому просило:

визнати протиправною бездіяльність Держгеонадра щодо ухилення від розгляду по суті заяви ТОВ «Тіберіус Плюс» від 17.07.2024 № 1707/24-1, із доданими до неї документами, про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640;

зобов`язати розглянути по суті заяву ТОВ «Тіберіус Плюс» від 17.07.2024 №1707/24-1, із доданими до неї документами, про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640;

зобов`язати відповідача видати наказ про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640 в частині власника спецдозволу на підставі поданої ТОВ «Тіберіус Плюс» заяви від 17.07.2024 про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640.

2. На обґрунтування позову позивач за первісним позовом послався на протиправну бездіяльність та протиправність дій відповідача щодо залишення без розгляду зави ТОВ «Тіберіус Плюс» до Держгеонадра від 17.07.2024 №1707/24-1 про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640 з підстав невідповідності критеріям, визначеним статтею 2 КАС України. Позивач розцінює поведінку відповідача як таку, що спрямована на ухилення від прийняття законного рішення про заміну надрокористувача за спеціальним дозволом від 31.12.2004 №3640.

Позивач за первісним позовом зазначає, що відповідач обмежив його права на отримання вигоди від відчуження прав на користування надрами, що належить йому на підставі спеціального дозволу від 31.12.2004 №3640.

Також, позивач за первісним позовом вважає, що подані на розгляд відповідача документи та їх зміст повною мірою відповідають вимогам чинного законодавства України, зокрема положенням статей 13, 16, 16-1, 16-3, 16-5 Кодексу України про надра, і єдиним правомірним рішенням Держгеонадра за результатами розгляду заяви від 17.07.2024, на думку позивача за первісним позовом, є внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640 в частині заміни надрокористувача в зв`язку із відчуженням права користування надрами згідно з договором від 25.06.2024.

3. 03.09.2024 третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ТОВ «Тіберіус Плюс», звернулася до суду з позовом до Держгеонадра, позивач за первісним позовом ТОВ «Мотронівський ГЗК», в якому просила:

визнати протиправним та скасувати наказ Держгеонадра від 29.08.2024 №394 про відмову у внесенні змін до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640, за заявою ТОВ «Тіберіус Плюс» від 02.08.2024;

зобов`язати Держгеонадра прийняти рішення у формі наказу про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640 в частині власника спецдозволу на підставі поданої ТОВ «Тіберіус Плюс» заяви від 02.08.2024 №3007/24-2 про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами №3640;

встановити судовий контроль за виконанням судового рішення;

відмовити ТОВ «Мотронівський ГЗК» в задоволенні первісного позову в частині зобов`язання Держгеонадра розглянути по суті заяву ТОВ «Тіберіус Плюс» від 17.07.2024 №1707/24-1 з доданими документами про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 № 3640.

4. На обґрунтування своїх вимог ТОВ «Тіберіус Плюс» послалося на протиправність наказу Держгеонадра від 29.08.2024 №394, яким йому відмовили у внесенні змін до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640, за його заявою від 02.08.2024 №3007/24-2.

ТОВ «Тіберіус Плюс» зазначає, що цей наказ порушує його право на користування надрами (видобування) Малишевське родовище ділянки Мотронівсько-Аннівська та Північно-Західна, що належало позивачу за первісним позовом на підставі спеціального дозволу на користування надрами №3640 від 31.12.2004. Вважає, що він має право на внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами з моменту відчуження права користування надрами надрокористувачем, ТОВ «Мотронівський ГЗК», на його користь за договором купівлі-продажу права на користування надрами, укладеного 25.06.2024 на підставі статті 16-1 Кодексу України про надра, та відповідно до умов якого продавець (надрокористувач) ТОВ «Мотронівський ГЗК» передав, а ТОВ «Тіберіус Плюс» (покупець) прийняв право користування надрами (видобування) Малишевське родовище ділянки Мотронівсько-Аннівська та Північно-Західна, що належить продавцю на підставі спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640.

ТОВ "Мотронівський ГЗК" зазначає, що зміни до спеціального дозволу на користування надрами вносяться шляхом внесення дозвільним органом відповідної інформації до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами. У разі внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами дозвільний орган одночасно вносить відповідні зміни до угоди про умови користування надрами.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Судами попередніх інстанцій установлено, що одним з основних видів господарської діяльності ТОВ «Мотронівський ГЗК» та ТОВ «Тіберіус Плюс» є 07.29 Добування руд інших кольорових металів.

6. Відповідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань бініфіціарним власником (контролером) ТОВ «Мотронівський ГЗК» є ОСОБА_1 , громадянин України.

7. Держгеонадра наказом від 24.06.2020 №248 «Про внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами» внесла зміни до спеціальних дозволів на користування надрами відповідно до пункту 17 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №124 (далі - Порядок №124) згідно з додатком до цього наказу. У додатку до цього наказу значиться, що 31.12.2004 Державна служба геології та надр України видала ТОВ «Мотронівський ГЗК» спеціальний дозвіл на користування надрами №3640 щодо видобування сировини, придатної для виробництва цирконового, рутилового, ільменітового, дистен-селіманітового і ставролітового конценратів з Малишевського родовища ділянки Мотронівсько-Аннівська та Північно-Західна.

8. Рада національної безпеки і оборони України рішенням від 18.06.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», застосувала персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) зокрема, до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (порядковий №538 у додатку №1 до рішення), в тому числі: анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами, строк застосування - три роки.

9. Президент України Указом від 24.06.2021 №266/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18 червня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» увів в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18.06.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)».

10. Рада національної безпеки і оборони України рішенням від 24.06.2024 «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», застосувала персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) зокрема, до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (№390 у додатку №1 до рішення), в тому числі: анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами (анулювання спеціального дозволу на користування надрами №3640, зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №3640, зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №3735). Строк застосування - десять років.

11. Президент України Указом від 24.06.2024 № 376/2024 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 24 червня 2024 року «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» увів в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 24.06.2024 «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)».

Цей Указ вперше опублікований 26.06.2024 в газеті «Урядовий кур`єр» №129 (7789), набрав чинності 26.06.2024.

12. 25.06.2024 між ТОВ «Мотронівський ГЗК» та ТОВ «Тіберіус Плюс» укладений договір №25/06-24 купівлі-продажу права користування надрами за спеціальним дозволом на користування надрами від 31.12.2004 №3640 (далі - Договір), за умовами якого сторони домовилися про те, що за цим Договором та у відповідності до пункту 1 статті 6 та статті 656 Цивільного кодексу України, статей 16-1, 16-5 Кодексу України про надра, продавець передає, а покупець приймає право користування ділянкою надр Малишевське родовище ділянки Мотронівсько-Анівське та Північно-Західна, місцезнаходження Дніпропетровська область, Кам`янський район (раніше Верхньодніпровський та П`ятихатський райони), вид користування надрами: видобування корисних копалин.

13. З метою внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами в зв`язку із укладеним договором, 17.07.2024 ТОВ «Тіберіус Плюс» звернулось до Держгеонадра із заявою №1707/24-1, в якій просило внести зміни до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640. До заяви додано: копію договору купівлі-продажу права користування надрами від 25.06.2024; лист-згоду надрокористувача, ТОВ «Мотронівський ГЗК», на внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами, засвідчений 16.07.2024 приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області за №1482, із зазначенням підстави відчуження права на користування надрами (шляхом купівлі-продажу); довідку щодо виконання особливих умов спеціального дозволу від 31.12.2004 №3640 та Програми робіт (додаток №2 до Угоди про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 14.08.2020 №3640); пояснювальну записку від 16.07.2024 №01-15/121; довідку від 15.07.2024 №01-15/120 щодо відсутності заборгованості по сплаті рентної плати за користування надрами; інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо покупця; інформаційну довідку від 16.07.2024 №1607/24-1 щодо бенефіціарного власника позивача; схематичне зображення структури власності позивача.

14. За результатами розгляду заяви, відповідач листом від 19.07.2024 №4624/07/2-24 повідомив позивача про залишення заяви без розгляду з підстав того, що актуальна на дату подання заяви інформація (дані), що дає змогу встановити кінцевого бенефіціарного власника, - прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, держава громадянства (підданства), а якщо кінцевий бенефіціарний власник є іноземцем і громадянином (підданим) декількох держав - усі держави його громадянства (підданства), серія (за наявності) та номер документа (документів), що посвідчує особу та підтверджує громадянство (підданство), зокрема, але не виключно, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), характер та міра (рівень, ступінь, частка) бенефіціарного володіння (вигоди, інтересу, 2 впливу) надана не в повному обсязі, доцільно доповнити надану інформацію.

15. ТОВ «Тіберіус Плюс» 02.08.2024 повторно звернулось до відповідача із заявою №3007/24-2 про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами.

16. За результатами розгляду заяви від 02.08.2024, Державною службою геології та надр України прийнято наказ від 29.08.2024 №394 «Про відмову у внесенні змін до спеціальних дозволів на користування надрами», яким відповідно до пункту 1 цього наказу відмовлено ТОВ «Тіберіус Плюс» у внесенні змін до спеціальних дозволів на користування надрами відповідно до положень статті 16-5 Кодексу України про надра та вимог статті 16-3 Кодексу України про надра згідно з додатком до наказу, а саме (за текстом додатку): «за результатами розгляду зазначеної заяви суб`єкта господарювання з доданими до неї документами, поданих відповідно до вимог статті 16-5 Кодексу України про надра, враховуючи відсутність порушень надрокористувачем умов користування надрами, передбачених угодою про умови користування надрами та відсутність податкового боргу з рентної плати згідно з листом Державної податкової служби України, відмовити у внесенні змін у зв`язку з виявленням у поданих документах недостовірних відомостей».

17. ТОВ «Мотронівський ГЗК», вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ухилення від розгляду заяви ТОВ «Тіберіус Плюс» від 17.07.2024 №1707/24-1, звернулося до суду.

18. ТОВ «Тіберіус Плюс», вважаючи протиправним наказ відповідача від 29.08.2024 №394 про відмову у внесенні змін до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2024 №3640, також звернулося до суду із самостійними вимогами щодо предмета позову.

19. Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач звернувся до суду з клопотанням про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, Служби безпеки України, яке було задоволено судом.

20. Служба безпеки України надала пояснення, в яких зазначила, що відповідно до Указу Президента України від 24.06.2021 №266/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18.06.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», застосовано персональні спеціально економічні та інші обмежувальні санкції до ОСОБА_1 , який є кінцевим бенефіціаром ТОВ «Мотронівський ГЗК», у вигляді анулювання спеціального дозволу на користування надрами №3640 від 31.12.2004.

Указом Президента України від 24.06.2024 №376/2024 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 24.06.2024 «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» застосовано спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) до ОСОБА_1 , який є кінцевим бенефіціаром ТОВ «Мотронівський ГЗК», у вигляді анулювання спеціального дозволу на користування надрами №3640 від 31.12.2004.

Кінцевим бенефіціарним власником позивача є особа, до якої на день укладення договору від 25.06.2024, застосовано санкції у виді блокування активів, а саме: ОСОБА_1 (Указ Президента України 376/2024 від 24.06.2024 Додаток 1, позиція 390). Укладений договір, на думку третьої особи 2, був спрямований на порушення застосованих санкцій.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

21. Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 07.05.2025, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.08.2025, у задоволенні позову ТОВ «Мотронівський ГЗК» відмовив.

Позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ТОВ «Тіберіус Плюс», задовольнив. Визнав протиправним та скасував наказ Державної служби геології та надр України від 29.08.2024 №394 про відмову у внесені змін до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640, за заявою ТОВ «Тіберіус Плюс» від 02.08.2024. Зобов`язав Державну службу геології та надр України прийняти рішення у формі наказу про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640 в частині власника спецдозволу на підставі поданої ТОВ «Тіберіус Плюс» заяви від 02.08.2024 №3007/24-2 про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640 та внести відповідні зміни до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами.

22. Суди попередніх інстанцій, відмовляючи ТОВ «Мотронівський ГЗК» у задоволенні позову, дійшли висновку про відсутність порушеного права ТОВ «Мотронівський ГЗК» з тих підстав, що первісний позов подано особою, відносно якої оскаржувані дії (бездіяльність) відповідачем не вчинялись. Вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ухилення від розгляду по суті заяви ТОВ «Тіберіус Плюс» про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами, стосуються прав (свободи, охоронюваного законом інтересу) ТОВ «Тіберіус Плюс» і не стосуються прав ТОВ «Мотронівський ГЗК».

23. Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Тіберіус Плюс», суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що ТОВ «Тіберіус Плюс», як набувач права користування надрами, в розумінні статті 16-1 Кодексу України про надра, відповідно до договору від 25.06.2024 купівлі-продажу права користування надрами за спеціальним дозволом на користування надрами від 31.12.2004 №3640, укладеного між надрокористувачем, ТОВ «Мотронівський ГЗК» та ТОВ «Тіберіус Плюс», наділений правом звернення до Держгеонадра з метою зобов`язання вчинення передбачених законом дій для отримання в користування надр шляхом внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640, в частині зміни надрокористувача. Оскаржуване рішення відповідача перешкоджає реалізації права ТОВ «Тіберіус Плюс» у здійсненні підприємницької діяльності в сфері надрокористування на підставі спеціального дозволу на користування надрами. Необґрунтована відмова в задоволені заяви про внесення змін до дозвільного документа в частині заміни надрокористувача порушує права ТОВ «Тіберіус Плюс». В день укладення договору (25.06.2024) санкції, накладені на бенефіціарного власника ТОВ «Мотронівський ГЗК» ОСОБА_1 , уведені в дію Указом Президента України від 24.06.2021 №266/2021, не діяли у зв`язку із закінченням їх терміну (3 роки), а санкції, накладені на цю особу, які уведені в дію Указом Президента України №376/2024 від 24.06.2024, ще не почали діяти, оскільки набрали чинності 26.06.2024, з дати опублікування цього Указу в газеті «Урядовий кур`єр» №129 (7789).

ІV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНИХ СКАРГ, ЗАПЕРЕЧЕНЬ НА КАСАЦІЙНІ СКАРГИ

24. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, Державна служба геології та надр України звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ «Тіберіус Плюс» в повному обсязі.

25. У касаційній скарзі відповідач зазначає, що суди попередніх інстанцій, розглядаючи справу, неправильно застосували положення статті 13 Кодексу України про надра, у зв`язку з введенням в дію Указом Президента України від 24.06.2021 №266/2021 рішення Ради національної безпеки і оборони України "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" від 18.06.2021 щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до ОСОБА_1 , який є кінцевим бенефіціаром ТОВ «Мотронівський ГЗК» (пункт 538 Додатку 1 до рішення), у вигляді блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном та анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами, за відсутності висновку Верховного Суду.

26. Як на підставу касаційного оскарження скаржник покликається на частини першу і четверту статті 328 КАС України. Зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення статей 13, 57 Кодексу України про надра і не врахував висновки Верховного Суду, висловлені у постанові від 18.10.2024 у справі №160/8773/23, в якій Суд зауважив, що намагання продовжити користування надрами - національним багатством Українського народу - юридичною особою, стосовно кінцевого бенефіціара якої введено санкції відповідно до Закону №1644-VII, явно суперечить інтересами держави в галузі національної безпеки, оскільки титанові руди є корисною копалиною загальнодержавного значення, яка має стратегічне значення, зокрема для військово-промислового комплексу.

Посилається на неврахування судами, що у справі №160/8773/23 Суд дійшов висновку про правомірність видання відповідачем наказу від 28.03.2023 №178 «Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та внесення змін до наказів Держгеонадра» в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640, наданого позивачу відповідно до вимог статей 13, 57 Кодексу України про надра.

Скаржник зауважує про неврахування висновків Верховного Суду від 20.06.2023 у справі №640/16632/21, в якій Верховний Суд наголосив на пріоритеті національної безпеки та обов`язку органів влади забезпечити виконання санкцій.

27. Як на підставу касаційного оскарження, скаржник покликається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що на цей час відсутні висновки Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 5 Закону України від 14.08.2014 №1644-VII (далі - Закон №1644-VII, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), стосовно моменту набрання чинності рішенням Ради національної безпеки і оборони України про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), зокрема, з моменту видання Указу Президента України чи з моменту його публікації.

Держгеонадра, посилаючись на положення частини другої статті 5 Закону №1644-VII, доводить, що суди, ухвалюючи рішення, не врахували дату набрання чинності Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 24.06.2024 «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», яке, на думку скаржника, починається саме з дати видання Указу Президента України від 24.06.2024 №376/2024, яким обмежувальні заходи (санкції) введені в дію.

28. Також відповідач покликається на відсутність висновку Верховного Суду щодо наслідків укладення договору, який передбачає відчуження спеціального дозволу на користування надрами під час дії санкцій, відповідно до статті 228 Цивільного кодексу України та статті 13 Кодексу України про надра. Зазначає про залишення судами поза увагою того факту, що між ТОВ «Мотронівський ГЗК» та ТОВ «Тіберіус Плюс» укладено договір купівлі-продажу права на користування надрами під час дії спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), застосованих до ОСОБА_1 , і тому, в силу положень статті 228 Цивільного кодексу України, цей правочин є нікчемним.

29. Відповідач, посилаючись на положення частини другої, третьої статті 353 КАС України, порушення судами вимог частини четвертої статті 246, частини третьої статті 308 КАС України, зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції не надали мотивовану оцінку його доводам про відсутність права на користування надрами у ТОВ «Тіберіус Плюс» на момент звернення до відповідача із заявою про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640.

30. Окрім наведеного, відповідач звертає увагу на дискреційні повноваження Держгеонадра та зазначає, що діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

31. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, Служба безпеки України звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Одночасно у касаційній скарзі просить стягнути з ТОВ «Тіберіус Плюс» судовий збір за подання касаційної скарги у сумі 9689,60 грн.

32. Як на підставу касаційного оскарження Служба безпеки України посилається на частину четверту статті 328 КАС України, яка передбачає, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

33. Зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення статті 5, пунктів 1, 2-21, 23-25 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції», статті 228 Цивільного кодексу України, статей 13, 57, 61-1 Кодексу України про надра, без урахування висновків, висловлених у постановах Верховного Суду від 26.05.2025 у справі №160/1038/24, від 14.05.2025 у справі №320/14459/24, від 14.05.2025 у справі №320/14459/24, від 20.01.2021 у справі № 335/8322/17, від 18.12.2024 у справі № 826/107/23, від 30.03.2023 у справі №910/13/21, від 08.12.2024 у справі №824/107/23, від 21.06.2023 у справі №910/2529/22, від 13.04.2022 у справі №757/62043/18, від 03.02.2023 у справі № 991/6606/22, від 06.11.2023 у справі № 922/3339/20 стосовно моменту набрання чинності рішення Ради національної безпеки і оборони України про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій).

34. Служба безпеки України зазначає, що суди першої і апеляційної інстанцій неправильно застосували положення частини третьої статті 5 Закону України «Про санкції», яка передбачає, що рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо окремих іноземних юридичних осіб, юридичних осіб, які знаходяться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність (персональні санкції), передбачених пунктами 1, 2-21, 23-25 частини першої статті 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання.

Скаржник доводить, що Указ Президента України від 24.06.2021 №266/2021 набув чинності з дня його опублікування на офіційному сайті Президента України, тобто 24.06.2021, і на момент укладання договору купівлі-продажу права на користування надрами від 25.06.2024, укладеного між продавцем (надрокористувачем) ТОВ «Мотронівський ГЗК» та покупцем ТОВ «Тіберіус Плюс», був чинним.

Вважає, що суди попередніх інстанцій помилково не кваліфікували факт оприлюднення Указу Президента України від 24.06.2024 №376/2024 на сайті Президента України як момент, з якого розпочався перебіг строку його чинності.

35. Одночасно, як на підставу касаційного оскарження, скаржник покликається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що на даний час відсутні висновки Верховного Суду щодо застосування норми права: щодо можливості відчуження анульованого спецдозволу без зв`язку із блокуванням активів. Зауважує, що суди попередніх інстанцій не встановили дійсних намірів сторін договору купівлі-продажу права на користування надрами від 25.06.2024, їх добросовісність та відсутність наміру порушити санкції.

Наполягає на тому, що суди не врахували і не надали оцінку нікчемності договору купівлі-продажу права на користування надрами від 25.06.2024, який, на думку Служби безпеки України, має ознаки нікчемності з підстав порушення публічного порядку відповідно до статті 228 Цивільного кодексу України, оскільки спрямований на обхід санкцій, зокрема й шляхом відчуження заблокованих активів.

36. Інші доводи Служби безпеки України кореспондуються з доводами відповідача, викладеними у касаційній скарзі.

37. 30.10.2025 від ТОВ «Тіберіус Плюс» надійшов відзив на касаційну скаргу відповідача, в якому зазначає про правомірність і обґрунтованість судових рішень попередніх інстанцій та просить відмовити у задоволенні касаційної скарги. Зазначає про неспроможність доводів відповідача щодо нікчемності договору купівлі продажу і відсутність підстав у ТОВ «Тіберіус Плюс» для звернення до суду з цим позовом. Доводить, що Указ Президента України від 24.06.2024 №376/2024 набрав чинності 26.06.2024, однак договір купівлі-продажу був укладений правомірно, до набрання чинності цим Указом, у період, коли санкції, застосовані Указом Президента України від 24.06.2021 №266/2021 вже не діяли, а санкції, застосовані Указом Президента України від 24.06.2024 №376/2024, ще не набрали чинності.

ТОВ «Тіберіус Плюс» зауважує, що метою застосування санкцій є обмеження (позбавлення) прав підсанкційної особи на пряме або опосередковане користування надрами, однак відчуження прав за спеціальним дозволом на користь не підсанкційної особи не суперечить меті застосування санкцій.

Вважає, що ТОВ «Тіберіус Плюс» як набувач права користування надрами наділений правом вимагати від Держгеонадра вчиняти передбачені законом дії для отримання в користування надр шляхом внесення змін до спеціального дозволу №3640 в частині зміни надрокористувача.

38. 03.11.2025 від ТОВ «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» надійшли відзиви на касаційні скарги Державної служби геології та надр України і Служби безпеки України, в яких, посилаючись на законність і обґрунтованість судових рішень попередніх інстанцій, просить залишити їх без змін.

39. Від Служби безпеки України 03.11.2025 надійшов відзив на касаційну скаргу відповідача, в якому, підтримує доводи відповідача, викладені у касаційній скарзі.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

40. Надаючи правову оцінку доводам касаційних скарг в межах касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів виходить із такого.

41. Норми частин першої і другої статті 13 Конституції України визначають, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

42. Згідно з частинами першою, третьою статті 4 Кодексу України про надра, надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження надрами законодавством України можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади.

43. Частиною першою статті 19 Кодексу України про надра передбачено, що право користування надрами надається шляхом надання спеціального дозволу на користування надрами.

44. За правилами статті 61 Кодексу України про надра державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

45. Частиною другою статті 16 Кодексу України про надра встановлено, що надання спеціального дозволу на користування надрами, продовження строку його дії, внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами та до угоди про умови користування надрами здійснюються відповідним дозвільним органом: центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, а щодо ділянок надр, що містять корисні копалини місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим..

46. Частиною першою статті 11 цього Кодексу передбачено, що державне управління у галузі геологічного вивчення, використання і охорони надр здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, органи влади Автономної Республіки Крим, місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи та органи місцевого самоврядування відповідно до законодавства України.

47. Згідно з частиною першою статті 61 Кодексу України про надра визначено, що державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

48. Повноваження Державної служби геології та надр України у спірних правовідносинах визначаються, зокрема, Кодексом України про надра, Положенням про Державну службу геології та надр України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 №1174 (далі - Положення №1174), Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 (далі - Порядок №615).

49. Пунктом 1 Положення №1174 передбачено, що Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, є уповноваженим органом з питань реалізації угод про розподіл продукції.

50. Згідно з підпунктами 9-11 пункту 4 Положення №1174 Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами); зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення; здійснює переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), внесення до них змін та видачу дублікатів, продовжує строк дії спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами).

51. Отже, спеціальний дозвіл на користування надрами (спецдозвіл) - це дозвільний документ, що надається уповноваженим Державою центральним органом виконавчої влади (Держгеонадра), яким суб`єкту господарювання надається право проводити геологічне вивчення, дослідно-промислову розробку та/або видобування корисних копалин.

52. Відповідно до пункту 7 частини сьомої статті 24 Кодексу України про надра користувачі надр мають право повністю або частково відчужувати права на користування надрами, надані їм спеціальним дозволом на користування надрами, шляхом укладення договору купівлі-продажу або внесення таких прав як вклад до статутного капіталу створених за їх участю суб`єктів господарювання або як вклад у спільну діяльність, з урахуванням положень статті 16-1 цього Кодексу.

53. Згідно з частиною першою статті 16-1 Кодексу України про надра Надрокористувач, що має спеціальний дозвіл на користування надрами, може повністю або частково відчужувати права на користування надрами, надані йому спеціальним дозволом на користування надрами, іншій юридичній особі чи фізичній особі - підприємцю шляхом укладення договору купівлі-продажу таких прав або вносити такі права як вклад до статутного капіталу створеного за його участю суб`єкта господарювання, за умови що на таку юридичну особу чи фізичну особу - підприємця або суб`єкта господарювання не поширюються обмеження, встановлені частинами третьою - шостою статті 13 цього Кодексу.

У відповідності до частини першої статті 13 Кодексу України про надра користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

54. Згідно з приписами статті 13 Кодексу України про надра, користувачами надр не можуть бути:

1) юридичні особи, зареєстровані у державі, визнаній Верховною Радою України державою-агресором;

2) юридичні особи, у яких: істотну участь має держава, визнана Верховною Радою України державою-агресором; істотну участь мають юридичні особи, зареєстровані у державі, визнаній Верховною Радою України державою-агресором; істотну участь мають або є кінцевими бенефіціарними власниками фізичні особи - громадяни та (або) резиденти держави, визнаної Верховною Радою України державою- агресором.

55. Відповідно до частини 6 статті 13 Кодексу України про надра, у разі застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) у вигляді анулювання або зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами відповідно до Закону України «Про санкції» до кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи, яка є користувачем надр, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, відповідно анулює або зупиняє дію спеціального дозволу на користування надрами такого користувача через 30 днів з дня застосування таких санкцій, якщо через 30 днів з дня видання указу Президента України про застосування відповідної санкції особа, до якої її застосовано, залишається кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи, що є власником відповідного спеціального дозволу на користування надрами.

56. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 16-5 Кодексу України про надра відчуження шляхом укладення договору купівлі-продажу права на користування надрами є підставою для внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами. При цьому відповідні зміни вносяться виключно в частині власника спеціального дозволу на користування надрами.

57. Положеннями частини сьомої статті 13 згаданого Кодексу у новій редакції встановлено, що у разі застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) у вигляді анулювання або зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами відповідно до Закону 1644-VІІ до кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи, яка є користувачем надр, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, відповідно анулює або зупиняє дію спеціального дозволу на користування надрами такого користувача через 30 днів з дня застосування таких санкцій, якщо через 30 днів з дня видання Указу Президента України про застосування відповідної санкції особа, до якої її застосовано, залишається кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи, що є власником відповідного спеціального дозволу на користування надрами.

58. Також Законом №2805-ІХ стаття 57 Кодексу України про надра викладена у новій редакції, пунктом 3 частини першої якої передбачено, що право користування надрами може бути тимчасово заборонено (зупинено) з підстави застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) відповідно до Закону №1644-VІІ у вигляді зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами.

59. Частиною третьою статті 57 згаданого Кодексу закріплено, що тимчасова заборона (зупинення) дії спеціального дозволу на користування надрами з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої цієї статті, здійснюється з урахуванням вимог частин п`ятої-сьомої статті 13 цього Кодексу на строк дії таких спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій).

60. Проаналізував положення статей 13, 57 Кодексу України про надра Верховний Суд дійшов висновку, що статті 13 цього Кодексу визначає загальний перелік суб`єктів, які можуть бути користувачами надр, а також визначає категорії осіб, які такого права не мають. Водночас, стаття 57 Кодексу України про надра передбачає механізм державного контролю за дотриманням умов користування надрами та встановлює відповідальність за їх порушення. Спільне застосування вищезазначених положень статей 13 та 57 Кодексу України про надра дозволяє точно визначити суб`єкта, до якого можуть бути застосовано обмеження у вигляді тимчасової заборони (зупинення) дії спеціального дозволу на користування надрами, забезпечивши при цьому ефективний державний контроль за дотриманням вимог законодавства про надра. Це свідчить про те, що законодавець створив систему правових норм, яка дозволяє забезпечити баланс між інтересами користувачів надр, суспільними інтересами в галузі охорони навколишнього природного середовища та раціонального використання природних ресурсів, створивши при цьому ефективний механізм захисту національних інтересів, забезпечення економічної безпеки та захисту довкілля.

Верховний Суд у постанові від 18.10.2024 у справі №160/8773/23 дійшов висновку про правомірність пункту 1 наказу відповідача від 28.03.2023 №178 «Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та внесення змін до наказів Держгеонадр» в частині зупинення дії спеціального дозволу на користуванння надрами, наданого ТОВ «Мотронівський ГЗК».

Наведене свідчить, що на момент укладання договору купівлі-продажу права на користування надрами, що належить продавцю на підставі спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640, укладеного 25.06.2024 між ТОВ «Мотронівський ГЗК» та ТОВ «Тіберіус Плюс», дію цього дозволу було зупинено і правомірність зупинення підтверджено судом.

61. Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що Указ Президента України від 24.06.2021 №266/2021 не оскаржувався. Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень Верховний Суд ухвалою від 18.08.2021 відкрив провадження у справі №9901/332/21 про визнання протиправним і нечинним цього Указу.

Станом на час розгляду цієї справи, як і на час укладання договору купівлі-продажу права на користування надрами, Верховний Суд рішення у справі №9901/332/21 не ухвалив, рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 18.06.2021 щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до ОСОБА_1 (пункт 538 Додатку 1 до рішення), введене в дію Указом Президента України від 24.06.2021 №266/2021, не скасовано. Тобто, діяли обмеження щодо блокування активів, передбачені частиною першою статті 4 Закону № 1644-VII.

62. Щодо набрання чинності Указом Президента України від 24.06.2024 №376/2024, яким введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 24.06.2024 «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» за яким відносно ОСОБА_1 запроваджено обмежувальні заходи (санкції), в тому числі, у виді блокування активів, анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами (анулювання спеціального дозволу на користування надрами №3640, зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, колегія суддів зазначає про таке.

63. Положеннями статті 107 Конституції України визначено, що рішення Ради національної безпеки і оборони України вводяться в дію указами Президента України.

Відповідно до пункту 3 цього Указу, він набирає чинності з дня його опублікування. Однак для рішень Ради національної безпеки і оборони України передбачений спеціальний порядок набуття чинності.

Відповідно до частини третьої статті 5 Закону України «Про санкції», який є спеціальним законом у цих правовідносинах, рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій приймається Радою національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання.

Отже, оскільки відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу, суди дійшли неправильного висновку, що рішення Ради національної безпеки і оборони України від 24.06.2024, введене в дію Указом Президента України №376/2024 від 24.06.2024, набрало чинності 26.06.2024.

64. Таким чином, на момент укладання договору купівлі-продажу права на користування надрами 25.06.2024 Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 24.06.2024 було чинним і, відповідно, підлягало обов`язковому виконанню як суб`єктами владних повноважень (у цьому випадку відповідачем), так і фізичними та юридичними особами, яких воно стосується.

65. Посилання ТОВ «Тіберіус Плюс» на те, що Указ набирає чинності з дня його опублікування відповідно до пункту 3 Указу є безпідставним, оскільки це не змінює встановлений безпосередньо законом порядок набрання чинності рішенням Ради національної безпеки і оборони України, яким застосовані персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції).

66. Із встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи вбачається, що фізична особа - ОСОБА_1 , як станом на момент виникнення спірних правовідносин, так і станом на момент розгляду цієї справи у судах першої та апеляційної інстанцій, є бенефіціарним власником (контролером) позивача. До нього, зокрема, застосовано обмеження у вигляді блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними.

67. Активи - кошти, майно, майнові та інші права фізичних чи юридичних осіб, зазначених у відповідних рішеннях Ради національної безпеки і оборони України, щодо яких у порядку, визначеному Законом України «Про санкції», застосовано санкцію у виді блокування активів (Порядок надання АРМА інформації на запити Міністерства юстиції України при реалізації державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, затверджений наказом Міністерства юстиції України, Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів 29.06.2022 №2703/5/140, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.06.2022 за № 710/38046).

Отже, на день укладання договору №25/06-24 купівлі-продажу права користування надрами за спеціальним дозволом на користування надрами від 31.12.2004 №3640 активи ТОВ «Мотронівський ГЗК» були заблоковані. За таких обставин відчуження прав на користування надрами, що належить йому на підставі спеціального дозволу від 31.12.2004 №3640, було неможливим.

Виходячи з цього та застосовуючи положення частини шостої статті 13 Кодексу України про надра, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність у ТОВ «Тіберіус Плюс» права на внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами та наявність підстав для задоволення позову.

68. Суд доходить висновку про законність відмови відповідача у внесенні змін до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640 за заявою ТОВ «Тіберіус Плюс» від 02.08.2024.

69. Відповідно до частини першої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

70. Підсумовуючи зазначене та ураховуючи встановлені у цій справі обставини, колегія суддів доходить висновку, що у зв`язку із неправильним застосуванням судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 27.08.2025 підлягають скасуванню в частині задоволених позовних вимог ТОВ «Тіберіус Плюс», з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

71. Щодо заяви Служби безпеки України про стягнення з ТОВ «Тіберіус Плюс» судового збору за подання касаційної скарги в сумі 9689,60 грн Суд зазначає, що аналіз змісту частин першої-третьої статті 139 КАС України дозволяє зробити висновок про те, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору за будь-яких результатів розгляду справи (задоволення або відмова в задоволенні позову, як повністю, так і частково) не підлягають розподілу за результатом розгляду справи. На користь саме такого тлумачення свідчить зміст частини третьої статті 139 КАС України, відповідно до якої суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору (п. 36 Постанови Об`єднаної палати Касаційного адміністративного Суду від 29.08.2022 у справі № 826/16473/15).

Керуючись статтями 139, 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Державної служби геології та надр України і Служби безпеки України задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27.08.2025 у справі №160/20856/24 скасувати в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіберіус Плюс» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу Державної служби геології та надр України від 29.08.2024 №394 про відмову у внесені змін до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіберіус Плюс» від 02.08.2024, та зобов`язання Державну службу геології та надр України прийняти рішення у формі наказу про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 № 3640 в частині власника спецдозволу на підставі поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Тіберіус Плюс» заяви від 02.08.2024 №3007/24-2 про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640 і внесення відповідних змін до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами.

В цій частині ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіберіус Плюс» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу Державної служби геології та надр України від 29.08.2024 №394 про відмову у внесені змін до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіберіус Плюс» від 02.08.2024, та зобов`язання Державну службу геології та надр України прийняти рішення у формі наказу про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640 в частині власника спецдозволу на підставі поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Тіберіус Плюс» заяви від 02.08.2024 №3007/24-2 про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами від 31.12.2004 №3640 і внесення відповідних змін до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами, відмовити.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27.08.2025 у справі №160/20856/24 залишити без змін.

У задоволенні заяви Служби безпеки України про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіберіус Плюс» судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб