Справа № 320/63846/25
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 лютого 2026 року м. Київ справа № 320/63846/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України та Міністерства економіки України в особі Державної організації «Агенція з питань підтримки державного приватного партнерства» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Кабінету Міністрів України та Міністерства економіки України в особі Державної організації «Агенція з питань підтримки державного приватного партнерства», в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Кабінету Міністрів України (вул. Михайла Грушевського 12/2, м. Київ, 01008, ) та Міністерства економіки України в особі Державної Організації «Агенція з питань підтримки державного приватного партнерства» (вул. Антоновича 174, м. Київ, 03150, ), щодо не оприлюднення додаткових угод, укладених в рамках ратифікованої Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки про створення Американсько-Українського інвестиційного фонду відбудови 08 травня 2025 року на підставі Закону України «Про ратифікацію Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки про створення Американсько-Українського інвестиційного фонду відбудови»;

- зобов`язати Кабінет Міністрів України (вул. Михайла Грушевського 12/2, м. Київ, 01008, ) та Міністерство економіки України в особі Державної Організації «Агенція з питань підтримки державного приватного партнерства» (вул. Антоновича 174, м. Київ, 03150, ), оприлюднити в спосіб встановлений законом укладені в рамках ратифікованої Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки про створення Американсько-Українського інвестиційного фонду відбудови 08 травня 2025 року на підставі Закону України «Про ратифікацію Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки про створення Американсько-Українського інвестиційного фонду відбудови».

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на таке.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

В порушення означеної правової норми позивачем зазначено ОСОБА_1 з долученням до матеріалів адміністративного позову копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 .

Крім того, позивачем не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін.

У зв`язку з цим, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог статті 160 КАС України з урахуванням вказаних судом зауважень.

Частиною першою статті 42 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно з частинами першою та третьою статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

У позовній заяві в якості відповідача вказане Міністерство економіки України в особі Державної організації «Агенція з питань підтримки державного приватного партнерства», тобто фактично зазначено подвійного відповідача.

При цьому, суд зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2025 року №903 Міністерство економіки України було перейменовано на Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України та затверджено відповідне Положення, пунктом 1 якого передбачено, що Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України (Мінекономіки) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з інформацією, відображеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДРЮО) Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України (Мінекономіки) зареєстровано в якості юридичної особи з ідентифікаційним кодом 37508596.

Отже, зазначене позивачем в якості відповідача Міністерство економіки України відсутнє станом на момент звернення до суду, оскільки має іншу назву.

Крім того, за вказаним позивачем у позовній заяві ідентифікаційним кодом 42885180 в ЄДРЮО міститься інформація про юридичну особу з назвою Державна організація "Агенція з питань підтримки державно-приватного партнерства" (Агенція ДПП), у той час як позивачем зазначена інша назва відповідача - Державна організація «Агенція з питань підтримки державного приватного партнерства».

Суд зазначає, що Державна організація «Агенція з питань підтримки державно-приватного партнерства» (далі Агенція ДПП) заснована у 2019 році Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1607.

Наказом Міністерства економіки України від 11.03.2025 №1630 затверджено нову редакцію Статуту Агенції ДПП, пунктом 1.1 якого визначено, що Агенція заснована на державній власності, належить до сфери управління Міністерства економіки України (далі - Уповноважений орган управління) та є державною неприбутковою організацією.

Відповідно до пункту 4.1 Статуту Агенція є юридичною особою публічного права. Права та обов`язки юридичної особи Агенція набуває з дня її державної реєстрації в установленому законом порядку.

Отже, як Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України, так і Державна організація «Агенція з питань підтримки державно-приватного партнерства», є самостійними суб`єктами правовідносин, з визначеною правосуб`єктністю.

При цьому, суд зауважує, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено представництво одного самостійного суб`єкта іншим суб`єктом, а використання позивачем словосполучення в особі не ґрунтується на нормах КАС України і суперечить розумінню інституту представництва в суді.

Аналогічний правовий висновок викладено в ухвалі Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі №990/299/24, залишеній без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2025.

З урахуванням викладеного, позивачу слід уточнити, кого він вважає відповідачем за своїм позовом, та конкретизувати вимоги до кожного з відповідачів.

Пунктами 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставин.

Частиною четвертою статті 161 КАС України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Верховний Суд у постанові від 22.02.2024 у справі №990/150/23 зазначив, що зміст позовних вимог - це вимоги позивача (предмет позову). Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів.

Іншими словами зміст позовних вимог - це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу у прохальній частині позову.

Проте, суд зауважує, що позовна заява не відповідає положенням пункту 4 частини п`ятої статті 160 КАС України з огляду на відсутність у прохальній частині позовної заяви викладеного змісту позовних вимог у розрізі кожного із заявлених відповідачів.

Крім того, у позовній заяві позивачем не обґрунтовано обрання саме адміністративної юрисдикції при зверненні до суду із заявленими позовними вимогами.

У зв`язку з цим, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати уточнену позовну заяву (три примірника), з урахуванням вказаних судом зауважень.

Згідно з пунктом 9 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень-обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем не зазначено обґрунтування порушення оскаржуваними діями суб`єктів владних повноважень прав, свобод, інтересів позивача.

У зв`язку з цим, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду обґрунтування порушення оскаржуваними діями суб`єктів владних повноважень його прав, свобод, інтересів.

Згідно з частинами четвертою - п`ятою статті 160 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (частина друга). Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (частина четверта).

Згідно з частинами першою - третьою статті 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Позивачем заявлено позовну вимогу зобов`язати Кабінет Міністрів України (вул. Михайла Грушевського 12/2, м. Київ, 01008, ) та Міністерство економіки України в особі Державної Організації «Агенція з питань підтримки державного приватного партнерства» (вул. Антоновича 174, м. Київ, 03150, ) оприлюднити в спосіб, встановлений законом, укладені в рамках ратифікованої Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки про створення Американсько-Українського інвестиційного фонду відбудови 08 травня 2025 року на підставі Закону України «Про ратифікацію Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки про створення Американсько-Українського інвестиційного фонду відбудови».

Разом із тим, позивачем не додано до позовної заяви зазначених Угод між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки із заявленням клопотання про витребування судом як доказу укладених в рамках ратифікованої Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки про створення Американсько-Українського інвестиційного фонду відбудови 08 травня 2025 року на підставі Закону України «Про ратифікацію Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки про створення Американсько-Українського інвестиційного фонду відбудови» вимогу про публікацію яких заявлено у позовних вимогах.

Однак, до позовної заяви не надано доказів вжиття позивачем заходів для отримання цього доказу самостійно та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу, як то передбачено положеннями процесуального законодавства.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду докази вжиття ним заходів для отримання зазначеного у клопотанні про витребування доказів доказу самостійно та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Згідно з частинами першою та другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву залишити без руху.

Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- привести позовну заяву у відповідність до вимог статті 160 КАС України з урахуванням вказаних судом зауважень;

- уточнити склад учасників справи, з урахуванням вказаних судом зауважень;

- надати уточнену позовну заяву (три примірника), з урахуванням вказаних судом зауважень;

- надати суду обґрунтування порушення оскаржуваними діями суб`єктів владних повноважень прав, свобод, інтересів позивача;

- надати суду докази вжиття позивачем ним заходів для отримання зазначеного у клопотанні про витребування доказів доказу самостійно та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Роз`яснити позивачам, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачу (його представнику).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Дудін С.О.