Справа № 160/28123/25
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТ-ЛА АРМАТУРЕН" до Південно-Східної митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
29.09.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТ-ЛА АРМАТУРЕН" (далі позивач) до Південно-Східної митниці (далі відповідач), в якій просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з 03.11.2025, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
22.10.2025 представник відповідача звернулась до суду з заявою про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
28.10.2025 від представника позивача через систему Електронний суд (документ сформований 27.10.2025) надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що доводи відповідача є безпідставними, оскільки ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм митного тарифу та неналежних доказах, суперечать технічній суті товару і засадам процесуальної економії та змагальності.
28.10.2025 представник позивача через систему Електронний суд (документ сформований 27.10.2025) звернувся до суду з запереченнями на клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
03.11.2025 від представника відповідача через систему Електронний суд надійшли заперечення на відповідь на відзив.
06.11.2025 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні заяви відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до пункту 3 частини третьої статті 345, пункту 1 частини другої статті 351 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI (зі змінами та доповненнями) відповідачем призначено проведення документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ «МЕТ-ЛА АРМАТУРЕН» вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності класифікації згідно УКТЗЕД товару «люки/лази кільцеві для ємностей» за окремими митними деклараціями.
За результатами аналізу електронних копій митних декларацій, транспортних і комерційних документів, що були подані до митного оформлення, встановлено, що в зоні діяльності Київської та Одеської митниці ТОВ «МЕТ-ЛА АРМАТУРЕН» в режимі імпорту задекларовано:
- за митною декларацією від 10.11.2020 № UA500050/2020/212541 задекларовано товар № 6: «Вироби з чорних металів, використовується для трубопроводів: Люк круглий D - 10шт; Люк круглий D - 6шт; Люк круглий D - 4шт. ... Країна походження - Китай; Торгівельна марка - QYM; Виробник - QINGDAO YINGLI MACHINERY CO...», фактурна вартість - 841,28 дол. США (за курсом на дату оформлення 23 649,73 грн.), митна вартість - 24 306,37 грн. Код згідно з УКТ ЗЕД - 7326 90 98 90. Країна походження Китай;
-за митною декларацією від 12.02.2021 № UA100300/2021/3425 товар № 5: «Вироби з чорних металів: ... Люк круглий D 300, AISI 304 - 2 шт. Люк круглий D 400, AISI 304 - 6 шт. Торговельна марка Wenzhou Tian Yue Fluid Equipment Виробник Wenzhou Tian Yue Fluid Equipment Science& Technology Co., Ltd. Країна виробництва CN», фактурна вартість - 482,76 дол. США (за курсом на дату оформлення - 15 884,68 грн.), митна вартість - 16 229,85 грн. Код згідно з УКТ ЗЕД 7326 90 98 90. Країна походження - Китай;
За результатами перевірки встановлено порушення ТОВ «МЕТ-ЛА АРМАТУРЕН» вимог законодавства України з питань митної справи щодо правильності класифікації товарів «Вироби з чорних металів: Люк круглий (овальний)...» відповідно до класифікаційних групувань, що в свою чергу призвело до заниження податкових зобов`язань ТОВ «МЕТ-ЛА АРМАТУРЕН» на загальну суму 14 186,44 грн. (ввізне мито - 11 822,04 грн., ПДВ 2 364,40 грн.).
1) Закону України «Про Митний тариф України» від 04.06.2020 № 674-IX (чинний на момент митного оформлення окремих митних декларацій), Закону України «Про Митний тариф України» від 19.10.2022 № 2697-IX (чинний на момент митного оформлення) в частині правильності класифікації товару, пункту 2 частини 3 статті 75 МКУ, в результаті чого занижено податкове зобов`язання зі сплати ввізного мита на загальну суму 11 822,04 грн.;
2) Закону України «Про Митний тариф України» від 04.06.2020 № 674-IX (чинний на момент митного оформлення окремих митних декларацій), Закону України «Про Митний тариф України» від 19.10.2022 № 2697-IX в частині правильності класифікації товару, пункту 2 частини 3 статті 75 МКУ, пункту 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податкове зобов`язання зі сплати податку на додану вартість на загальну суму 2 364,40 грн.
Позивачем на Акт перевірки подавались заперечення, за результатом розгляду яких, відповідачем сформовано висновок, яким заперечення залишені без задоволення.
Позивач вважає вищевказані податкові повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягають скасуванню, що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.
Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (ч.2 ст. 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 (далі МК України)).
Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частиною першою статті 51 МК України вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.
Відповідно до частини восьмої статті 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Згідно з пунктом другим частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
З аналізу вищенаведеного суд зробив висновок, що декларант, здійснюючи ввіз на митну територію України товарів або транспортних засобів, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації несе повну відповідальність за достовірність відомостей в ній, в тому числі щодо достовірності митної вартості.
Частиною першою та пунктами 1, 2 частини другою статті 351 МК України передбачено, що предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.
Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:
1) виявлення фактів або отримання документів, інформації (відомостей), що свідчать про порушення законодавства України з питань митної справи, під час здійснення доперевірочного аналізу митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;
2) надходження від уповноважених органів (організацій) іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження дотримання критеріїв походження або автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.
Відповідно до ч. 4 ст. 351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами митного органу в приміщенні цього органу за умови направлення підприємству (громадянину) письмового повідомлення із зазначенням дати початку проведення документальної невиїзної перевірки та копії наказу про її проведення у спосіб, визначений частиною шостою статті 344-1 цього Кодексу.
Частиною шостою статті 345 МК України визначено, що результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів.
Згідно з підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України (далі ПК України) контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.
Відповідно до пунктів 23 та 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України, митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і митними органами, а також автоматизованою системою митного оформлення з метою дотримання вимог законодавства України з питань митної справи (пункт 29 частини першої статті 4 Митного кодексу України в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Частиною першою статті 246 Митного кодексу України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно з частиною першою статті 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Відповідно до частини п`ятої статті 255 Митного кодексу України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.
Згідно з частиною першою статті 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний:
1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом;
2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення;
3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;
4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу;
5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.
Відповідно до статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Митне оформлення товарів здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МКУ для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі у вигляді кодів, серед яких код товару згідно з УКТ ЗЕД.
Митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи (частини 1-3 статті 318 Митного кодексу України).
Відповідно до статті 67 Митного кодексу України, УКТ ЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).
Статтею 69 Митного кодексу України передбачено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.
У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.
Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Рішення митного органу щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару, декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до частини першої статті 356 Митного кодексу України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами митного органу в рамках процедур митного контролю та митного оформлення, а також під час прийняття рішень щодо зобов`язуючої інформації з метою встановлення характеристик, визначальних, зокрема, для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Частиною другої вказаної статті визначено, що взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника.

Відповідно до Порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної митної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби під час проведення досліджень (аналізів, експертиз) затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 02 грудня 2016 року № 1058 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) взяття проб (зразків) товарів для проведення дослідження (аналізу, експертизи) проводиться уповноваженими посадовими особами органу ДФС на підставі вмотивованого рішення керівника цього органу або особи, яка виконує його обов`язки, або постанови про взяття проб і зразків у справі про порушення митних правил.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер. Порядок роботи відділу митних платежів (далі - ВМП), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов`язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД) визначено Порядком роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за № 1085/21397 (далі - Порядок № 650).

Так, пунктом 4 розділу І Порядку № 650 передбачено, що згідно з цим Порядком ВМП серед іншого здійснює: контроль правильності класифікації задекларованих або оформлених товарів; проводить контрольні заходи щодо класифікаційної роботи в ПМО, на митних постах, включаючи вибіркові перевірки оформлених митних декларацій; приймає Рішення у складних випадках, визначених статтею 69 Кодексу, за запитами ПМО.

Відповідно до пункту 1 розділу III Порядку № 650 декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Кодексу.

Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку № 650 визначено, що посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Згідно з положеннями пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 650 рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

У разі, коли посадові особи ВМП направлені для виконання службових обов`язків до ПМО чи митного поста, рішення щодо складного випадку класифікації товару приймається такими посадовими особами без підготовки запиту до ВМП.

У разі самостійного виявлення ВМП порушення правил класифікації товарів під час проведення контролю правильності класифікації товарів, задекларованих у митних деклараціях, поданих до митного оформлення, ВМП вноситься відмітка за допомогою автоматизованої системи митного оформлення (далі - АСМО) про прийняття до виконання відповідної митної формальності щодо проведення контролю правильності класифікації товарів та в разі потреби прийняття Рішення.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку № 650 контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних Класифікаційні рішення програми Інспектор 2006 ЄАІС.

При цьому, така відповідність поділяється на три категорії: а) ідентичні товари; б) подібні (аналогічні) товари; в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів а та б абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі: характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару; перевірки відповідності заявленого опису товару та коду товару згідно з УКТ ЗЕД відомостям, наведеним у попередньому рішенні про класифікацію товару згідно з УКТ ЗЕД (далі ПРК), у разі якщо до митного контролю та митного оформлення разом з пакетом документів надається ПРК.

Згідно із статтею 1 Закону України Про Митний тариф України від 19.09.2013, №584-VII цим Законом встановлюється Митний тариф України. Митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Відповідно до п.1-2 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД (далі - Основні правила), які є Додатком до вказаного Закону, класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами: назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

(a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

Пунктом 6 Основних правил визначено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Отже, класифікація товарів згідно УКТЗЕД здійснюється за назвами товарних позицій.

При цьому, згідно із пунктом 3 Основних правил, у разі, коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте, в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються (п.4 Основних правил).

Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.

Цей спір фактично виник в зв`язку з правильністю визначення позивачем коду УКТ ЗЕД для спірних поставок товару: «люки/лази кільцеві для ємностей», оскільки від цього залежав розмір ввізного мита та ПДВ. Відповідач зазначав, що позивач обрав неналежний код УКТ ЗЕД, що і призвело до заниження митних та податкових платежів.

Судом встановлено, що позивач спірними митними деклараціями оформив подібні операції з імпорту товару: вироби з чорних металів: люк круглий (овальний).

Відповідач наполягав на тому, що правильним кодом УКТ ЗЕД є замість .

Розділом XV Закону України «Про Митний тариф України» №2697-ІХ від 19.10.2022 визначено групи недорогоцінних металів та виробів з них, до яких віднесено групу 73 «Вироби з чорних металів» та групу 83 «Інші вироби з недорогоцінних металів».

Відповідно до примітки 3 до розділу в УКТ ЗЕД термін "недорогоцінні метали" означає чорні метали (залізо, чавун, сталь), мідь, нікель, алюміній, свинець, цинк, олово, вольфрам, молібден, тантал, магній, кобальт, вісмут, кадмій, титан, цирконій, сурма, марганець, берилій, хром, германій, ванадій, галій, гафній, індій, ніобій (колумбій), реній і талій.

З матеріалів справи слідує, що люки круглі/овальні для ємностей харчової промисловості, виготовлено з корозійностійкої (нержавіючої) сталі.

Враховуючи, що спірний товар виготовлено з нержавіючої сталі, то він може бути віднесений до групи 73 «Вироби з чорних металів» та групи 83 «Інші вироби з недорогоцінних металів».

Так, до групи 73 «Вироби з чорних металів» віднесено товарну позицію 7326 «інші вироби з чорних металів: - ковані або штамповані, але без подальшого оброблення», яка включає товарну підпозицію 7326 90 «- інші:» до якої включено товарну категорію 7326 90 98 « - - - інші:» та товарну підкатегорію 7326 90 9890 «- - - - інші».

До групи 83 «Інші вироби з недорогоцінних металів» віднесено товарну позицію 8309 «Пробки, ковпачки та кришки (включаючи корончасті пробки і ковпачки, що загвинчуються, та пробки з пристроєм для розливання), зовнішні ковпачки для пляшок, пробки з різьбою, пломби та інші пакувальні пристрої з недорогоцінних металів:», яка включає товарну підпозицію 8309 90 «- інші:» до якої включено товарну підкатегорію 8309 90 90 00 «- - інші».

З наведеного аналізу слідує, що товарні підкатегорії 7326 90 9890 та 8309 90 90 00 не містять конкретного опису товару.

Відповідно до примітки 2 до розділу XV Закону України «Про Митний тариф України» №2697-ІХ від 19.10.2022 вироби груп 82 чи 83 виключаються з груп 72-76 та 78-81.

Згідно з загальними положеннями пояснень до групи 73, затверджених наказом Державної митної служби від 14.12.2022 № 543, який набув чинності з 1 січня 2023 року, до цієї групи включається визначена кількість специфічних виробів, що включаються до товарних позицій 7301 7324, а до товарних позицій 7325 та 7326 відноситься група виробів, неспецифічних і не включених у групу 82 або 83 і які не попадають в інші групи Класифікації, виготовлених з чорних металів (у тому числі з ливарного чавуну, визначеного в Примітці 1 до цієї групи) або зі сталі.

Згідно з загальними положеннями пояснень до групи 83, незважаючи на те, що в групах 73 76 та 78 81 вироби розглядаються відповідно до конкретного металу, до цієї групи, як і до групи 82, відносяться деякі особливі типи товарів незалежно від недорогоцінного металу, з якого вони виготовлені.

Отже, до групи 73 відносяться вироби виготовлені з конкретного металу, зокрема, до товарної позиції 7326 належать вироби виготовлені зі сталі, тоді як до групи 83 відносяться деякі товари незалежно від недорогоцінного металу, з якого вони виготовлені.

Відповідно до пояснень до товарної позиції 8309 до цієї товарної позиції включається низка виробів з недорогоцінних металів (часто разом з шайбами або іншими з`єднувальними деталями з пластмас, ґуми, пробки і т.п.), використовуваних для закупорювання або закривання барабанів, бочок, пляшок і т.п., або для запечатування ящиків чи інших упакувань.

До цієї товарної позиції включаються:

(1)Металеві пробки, ковпачки і кришки, наприклад, корончаті пробки, ковпачки або пломби; пробки, ковпачки та кришки гвинтового (що загвинчується), заскочного, важільного, пружинного та іншого типів, використовувані для закупорювання або закривання пивних пляшок, пляшок з мінеральною водою, банок з варенням, трубчастих контейнерів або аналогічних ємкостей.

(2)Заглушки для металевих барабанів.

(3)Розливні, крапельні, протикрапельні пробки для пляшок з-під лікерів, олій, ліків і т.п.

(4)Відривні ковпачки молочних пляшок і т.п., складені кришки зі свинцевої чи олов`яної фольги, використовувані в деяких пляшках для шампанського або вина.

(5)Оболонки для пробок у формі дисків і т.п., вирізані з листового металу і закріплені на пробках для їхнього захисту.

(6)Спеціальна дротяна арматура, використовувана для захисту корок у пляшках для шампанського і т.п.

(7)Пломби всіх типів, виготовлені, як правило, зі свинцевих чи олов`яних пластин, для захисту решітчастих упакувань, коробок, будівель, залізничних вагонів, пересувних засобів і т.п., включаючи гарантійні пломби.

(8)Захисні пристрої для кутів ящиків.

(9)Кріплення для упакування мішків, пакетів або аналогічних контейнерів, які складаються з одного чи двох сталевих дротів, прокладених між двома пластмасовими або паперовими стрічками.

(10) Кришки із проріззю, заслінкою і кільцем для відкривання із недорогоцінного металу для банок, призначених для напоїв або продуктів.

При цьому, люки для ємностей харчової промисловості з нержавіючої сталі, які позивачем були заявлені до митного оформлення, в наведеному переліку відсутні.

У акті перевірки від 21.08.2025 №0053/25/7.5-19/ відповідач наголошує, що за результатом вивчення товаросупровідних документів, фотографій, які подавались під час митного оформлення, а також даних про товар, що містяться в мережі Інтернет встановлено, що товар «люки/лази кільцеві для ємностей» повинен класифікуватися за кодом згідно з УКТЗЕД.

Проте, зазначені в товарній позиції 8309 кришки призначені для банок для напоїв або продуктів, кришки зі свинцевої чи олов`яної фольги, використовувані в деяких пляшках для шампанського або вина, кришки гвинтового (що загвинчується), заскочного, важільного, пружинного та іншого типів, використовувані для закупорювання або закривання пивних пляшок, пляшок з мінеральною водою, банок з варенням, трубчастих контейнерів або аналогічних ємностей.

Як вказує позивач, спірні люки (лази) придбано для використання в харчовій промисловості для обслуговування ємностей в процесі їх експлуатації для багаторазового закриття/відкриття ємностей харчової промисловості, що вбачається з технічного опису до товару.

Отже, люки для ємностей харчової промисловості за своїми властивостями та описом не відносяться до кришок, використовуваних для закупорювання або закривання барабанів, бочок, пляшок і т.п., які включаються до товарної позиції 8309.

Таким чином, враховуючи опис та характеристики спірного товару, а також те, що придбані люки для ємностей харчової промисловості не відносяться до кришок, використовуваних для закупорювання або закривання барабанів, бочок, пляшок, тощо, та мають інше цільове призначення, суд зазначає, що придбаний позивачем товар не відповідає коду 8309 90 90 00 УКТЗЕД.

При цьому, з матеріалів справи слідує, що спірний товар (люки для ємностей харчової промисловості) виготовлено з нержавіючої сталі, що відповідає характеристиці виробу, наведеного у товарній позиції 7326.

Таким чином, враховуючи основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД, пояснення до груп та товарних позицій суд доходить висновку, що спірний товар відповідає коду 7326 90 98 90.

Так, судом встановлено необґрунтованість висновків Акту перевірки, на підставі яких спірні податкові повідомлення-рішення прийняті, що є достатньою підставою для їх скасування.

Окрім цього, відповідачем не було надано жодних доказів того, що контроль з правильності визначення УКТ ЗЕД митних деклараціях позивача не міг бути здійснений належним чином при їх митному оформленні.

Щодо твердження позивача про нарахування зобов`язань поза межами строку давності, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 345 Митного кодексу України передбачено, що документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

За змістом пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 392 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податків. Підпунктом 102.3.2 пункту 102.3 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що відлік строку давності зупиняється на будь-який період, протягом якого контролюючому органу згідно із законом та/або рішенням суду заборонено проводити перевірку (перевірки) платника податків.

Із 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року Кабінетом Міністрів України на усій території України встановлено карантин з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Законом України від 17 березня 2020 року № 533-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (набрав чинності 18.03.2020) були внесені зміни до Податкового кодексу України. Зокрема, підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктом 522, яким установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року та на цей же період зупинено перебіг строків давності, передбачених статтею 102 Податкового кодексу України.

23 травня 2020 року набрав чинності Закон України від 16.01.2020 року № 466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві». Вказаним законом поняття «контролюючі органи», яке вживається в Податковому кодексі України, розмежовано на податкові та митні органи, визначено повноваження та функції цих контролюючих органів і передбачено, що види документальних перевірок митних органів, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів встановлено Митним кодексом України. Відтак, встановлений пунктом 522 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України мораторій на проведення документальних перевірок контролюючими органами не розповсюджується на митні органи з 23.05.2020 року.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

Відповідно до Закону України від 15.03.2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (набрав чинності 17.03.2022 року) статтю 102 Податкового кодексу України було доповнено пунктом 102.9, яким передбачено, що на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених Податкового кодексу України, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до Закону України від 30.06.2023 року № 3219-ІХ пункт 102.9 статті 102 Податкового кодексу України виключено. Законом України від 24 березня 2022 року № 2142-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» (набрав чинності 05.04.2022 року) розділ ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України доповнено пунктом 912.

Приписами підпункту 1 пункту 912 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України (в редакції, що діяла до набрання чинності Закону України від 20 березня 2024 року № 3613-IX) передбачено, що тимчасово, до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введенного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (крім випадків передбачених підпунктом 2 цього пункту) документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються.

Враховуючи викладене вище, відповідно до пункту 102.9 статті 102 Податкового кодексу України з 17.03.2022 року було зупинено перебіг строків, визначених Податковим кодексом України, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а у зв`язку з мораторієм на проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи на підставі приписів підпункту 102.3.2 пункту 102.3 статті 102 Податковим кодексом України з 05.04.2022 року до моменту поновлення повноважень митних органів на проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи був зупинений відлік строку давності.

Згідно з підпунктом 1 пункту 912 розділу XXI «Прикінцевих та перехідних положень» Митного кодексу України (в редакції Закону України від 20 березня 2024 року № 3613-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України та інших законів України щодо особливостей здійснення митного контролю та митного оформлення окремих категорій товарів») повноваження митних органів на проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи поновлено з 1 травня 2024 року.

Відтак суд погоджується із відповідачем про дотримання останнім строків здійснення митного контролю.

Решта доводів, висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства Українисуд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства Українивизначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, і ч. 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства Українипокладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справ, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача щодо протиправності податкових повідомлень-рішень Південно-Східної митниці № UА112 та № UА113 від 18.09.2025, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України та обставин, встановлених в ході розгляду справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 3028,00 грн, що документально підтверджується платіжним документом № 1371 від 29.09.2025.

За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Південно-Східної митниці на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТ-ЛА АРМАТУРЕН" (49024, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Новозаводська, буд. 93, оф. 3, ) до Південно-Східної митниці (49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, 22, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Південно- Східної митниці № UА112 та № UА113 від 18.09.2025.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТ-ЛА АРМАТУРЕН" (49024, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Новозаводська, буд. 93, оф. 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східної митниці (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 22, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець