Справа № 640/13359/21
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

04 лютого 2026 року Справа № 640/13359/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду у м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Федорчука Володимира Віталійовича Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості", третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Зурманій» про визнання протиправними та скасування запису про державну реєстрацію,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до державного реєстратора Федорчука Володимира Віталійовича Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості", в якій просить суд:

1) визнати протиправним та нечинним запис про проведення державної реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Зурманій» () через порушення закону, допущені при його реєстрації, які неможливо усунути;

2) визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Зурманій» ().

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2021 позовну заву було залишено без руху. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.07.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Зурманій».

Ухвалою суду від 24.03.2025 прийнято адміністративну справу №640/13359/21 до провадження у новому складі суду, призначено розгляд справи спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також ухвалою суду від 24.03.2025 зупинено провадження в адміністративній справі №640/13359/21.

Ухвалою суду від 16.01.2022 прийнято адміністративну справу №640/13359/21 до провадження у новому складі суду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження зі стадії зупинення провадження. Ухвалою суду від 16.01.2026 поновлено провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідачем було внесено інформацію про реєстрацію на ім`я позивача юридичної особи та зазначення позивача засновником та посадовою особою товариства. Позивач зазначає, що заяв не подавав державному реєстратору, звернувся до правоохоронних органів. Враховуючи зазначене, позивач зазначив про необхідність визнати установчі та реєстраційні документи товариства недійсними.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У постанові від 23 грудня 2021 року у справі №370/2759/18 Верховним Судом сформульовано правовий висновок про те, що спір, який підлягає розгляду адміністративним судом, - це публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, та який виник у зв`язку з виконанням (рішення, дія), неналежним виконанням (рішення, дія) або невиконанням (бездіяльність) такою стороною зазначених функцій і вирішення якого безпосередньо не віднесено до юрисдикції інших судів, яка, за загальним правилом, встановлюється у суді першої інстанції за заявою однієї із сторін; такий спір є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин; метою вирішення такого спору є захист прав, свобод та інтересів особи або суспільних інтересів у сфері публічно-правових відносин шляхом впливу в межах закону на належного відповідача;такий спір повинен бути реальним (результат вирішення спору безпосередньо впливатиме на ефективний захист особи або суспільного інтересу у конкретних публічно-правових відносин) та існуючим на момент звернення з позовом; законом може бути визначено спеціальний порядок вирішення публічно-правового спору або встановлено обмеження стосовно суб`єкта звернення з відповідним позовом за умови наявності альтернативного суб`єкта з повною адміністративною процесуальною правоздатністю.

Водночас, помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на всі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Натомість приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило майнового, приватного права чи інтересу.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що спір про визнання протиправним та нечинним запис про проведення державної реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Зурманій» () через порушення закону, допущені при його реєстрації, які неможливо усунути; визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Зурманій» () має розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням цивільних та корпоративних прав позивача.

Участь державних реєстраторів в якості відповідача у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Суд акцентує на тому, що цей спір не може бути вирішено у межах розгляду адміністративної справи, оскільки потребує оцінки правомірності відповідних реєстраційних дій на предмет їх відповідності нормам матеріального права.

При цьому, судом враховується, що правовідносини, пов`язані з реєстрацією, зміною до установчих документів, регулюються Господарським кодексом, Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України до юрисдикції господарських судів відносяться справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів

Вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід ураховувати не лише суб`єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

За правилами ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Тобто у справі, що розглядається, оскаржуються реєстраційні дії, у межах якого можуть бути розв`язані й питання, пов`язані з реєстрацією зміни складу або інформації про засновників, діяльності товариства, а тому цей спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Беручи до уваги наведене й ураховуючи суть спірних правовідносин, спір щодо правомірності дій державного реєстратора, які пов`язані з реєстрацією змін до установчих документів не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Крім того, суд вважає, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а також й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

За таких обставин, спір у цій справі не може вирішуватися за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 1 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно статті 1 ГК України господарські відносини виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Відповідно до частин першої та другої статті 20 ГК України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Тобто спори, які виникли та стосуються корпоративних відносин відносяться до компетенції господарського суду.

Як убачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли між позивачем та державним реєстратором щодо реєстрації установчих документів та діяльності товариства, тобто стосується корпоративних прав.

Крім того, питання щодо державну реєстрацію прав та їх обтяжень також повинно вирішуватися виключно в порядку господарського судочинства, з огляду на суб`єктних склад учасників справи.

З огляду на наведене, суд зазначає, що цей спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 22.08.2019 по справі № 640/19551/16-а.

Крім того, Верховним Судом України, зокрема, в ухвалах від 25 червня 2008 року у справі № 6-7130св08, від 16 липня 2008 року у справі № 6-7848св08, від 24 грудня 2008 року у справі № 6-24762св06 та у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 522/27392/13-ц, вже була висловлена правова позиція стосовно непоширення юрисдикції адміністративних судів на спори, що виникають з подібних правовідносин, а саме реєстрації змін до установчих документів.

Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постанові від 07 серпня 2019 року у справі № 826/14675/16, від 04 червня 2019 року у справі № 821/1504/17, від 05.06.2018р. у справі № 805/4506/16-а, від 22.08.2018р. по справі № 805/4505/16-а та висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 22.08.2019р. по справі № 640/19551/16-а, від 06.11.2019р. по справі № 826/1344/17, від 17 лютого 2021 року справа № 821/669/17.

Суд не вбачає підстав для відступу від цієї правової позиції.

Враховуючи вищевикладене та необхідність розгляду даної справи в суді в порядку господарського судочинства, всі інші доводи учасників справи, по суті справи, судом до уваги не приймаються.

З урахуванням зазначених обставин та норм права, суд зазначає, що провадження в адміністративній справі підлягає закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України .

Також відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України у разі закритті провадження у справі суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання вимог ухвали суду від 23.06.2021 по даній справі було сплачено судовий збір у розмірі 1816,00 грн. що підтверджується квитанцією від 12.07.2021 № ПН2108229 (а.с.22), який підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. ст. 238, 248, 256, 294 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Федорчука Володимира Віталійовича Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості", третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Зурманій» про визнання протиправними та нечинним запис про проведення державної реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Зурманій» () через порушення закону, допущені при його реєстрації, які неможливо усунути; визнання протиправною та скасувати державну реєстрацію установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Зурманій» () - закрити.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1816,00 грн., сплачений квитанцією від 12.07.2021 № ПН2108229.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя С.М. Гелета