Справа № 420/15422/22
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 420/15422/22

адміністративне провадження № К/990/49669/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Желєзного І.В., Мацедонської В.Е.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції

на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року (головуючий суддя - Левчук О.А.)

та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року (головуючий суддя - Вербицька Н.В., судді - Джабурія О.В., Кравченко К.В.)

у справі № 420/15422/24

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку

I. РУХ СПРАВИ

1. У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із цим позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 25 травня 2022 року №307 про застосування до інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 04 червня 2022 року №825о/с про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу №2 роти №5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП зі служби в поліції;

- поновити на посаді інспектора взводу №2 роти №5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП з 04 червня 2022 року;

- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 червня 2022 року;

- стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 20 000 грн.

2. В обґрунтування позову вказано, що позивач проходила службу в Управлінні патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції. У березні 2022 року щодо неї було розпочато службове розслідування, 16 березня 2022 року затверджено відповідний висновок та наказом від 16 березня 2022 року звільнено зі служби за фактом грубого порушення службової дисципліни, що виразилось у невиході на службу без поважних причин.

3. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2023 року, адміністративний позов залишено без розгляду.

4. Постановою Верховного Суду від 07 грудня 2023 року рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовано, а справу направлено до Одеського окружного адміністративного суду на новий розгляд.

5. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції № 307 від 25 травня 2022 року в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції № 825 о/с від 04 червня 2022 року в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 інспектора взводу №2 роти №5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області зі служби в поліції.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області з 05 червня 2022 року.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 340 181,40 грн, з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

6. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

7. Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2025 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. ОСОБА_1 проходила службу в Департаменті патрульної поліції Національної поліції України на посаді інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку Управлінні патрульної поліції в Одеській області.

9. З метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни, зокрема, інспектором взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ОСОБА_1 , що виразилося у невиході на службу без поважних причин у період з 24 лютого по 16 березня 2022 року, проведено службове розслідування, за результатами якого встановлено факт грубого порушення службової дисципліни.

Згідно зі статтями 17, 65 Конституції України, статтею 24 Закону України «Про Національну поліцію», Законом України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» особовий склад органів поліції, крім реалізації основних повноважень, реалізує додаткові повноваження шляхом участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану з метою забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ.

Всупереч зазначеному, в порушення Присяги поліцейського ОСОБА_1 самоусунулась від виконання основних та додаткових завдань, покладених на Департамент патрульної поліції в умовах правового режиму воєнного стану, оголошеного на всій території України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України.

10. Наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 16 березня 2022 року № 174 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 та 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини другої статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців 2 та 3 пункту 1 розділу II Правил стичної поведінки поліцейських, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу посадової інструкції інспектора (поліцейського) управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

11. Наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 16 березня 2022 року №626 звільнено зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу №2 роти №5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області, з 16 березня 2022 року відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII.

Підстава - наказ Департаменту патрульної поліції від 16 березня 2022 року № 174.

12. 13 травня 2022 року наказом Департаменту патрульної поліції № 785 о/с скасовано пункт наказу Департаменту патрульної поліції від 16 березня 2022 року № 626 о/с в частині звільнення зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII по управлінню патрульної поліції в Одеській області, капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку, з 16 березня 2022 року.

13. Наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 14 травня 2022 року № 577 з метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки причин та обставин можливого порушення, зокрема, ОСОБА_1 , службової дисципліни в умовах воєнного часу призначено службове розслідування у формі письмового провадження та відсторонено від виконання службових обов`язків.

14. 24 травня 2022 року начальником Департаменту патрульної поліції затверджено висновок службового розслідування, з метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки причин та обставин можливого порушення службової дисципліни в умовах воєнного часу, зокрема, інспектором взводу 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_1 , яким запропоновано, зокрема, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 4, 5, 8 та 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції, пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини другої статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців 2 та 3 пункту 1 розділу II Правил стичної поведінки, підпунктів 1, 10, 13 розділу ІІІ посадової інструкції інспектора (поліцейського) управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

15. Наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 24 травня 2022 року № 639 інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 допущено до виконання службових обов`язків за займаною посадою.

16. 25 травня 2022 року начальником Департаменту патрульної поліції видано наказ № 307, яким, зокрема, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пункту 1, 2, 4, 5, 8 та 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції, пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини другої статті 24 Закону № 580-VIII, абзаців 2 та 3 пункту 1 розділу II Правил, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 , яка залишила місце несення служби 24 лютого 2022 року та не вийшла на службу без поважних причин з 24 лютого 2022 року до 15 березня 2022 року та з 18 травня 2022 року до 23 травня 2022 року, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

17. Наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 04 червня 2022 року № 825 о/с відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку, з 04 червня 2022 року.

18. Вважаючи накази про дисциплінарне стягнення та звільнення протиправними, позивач звернулась до суду з цим позовом.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

19. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначив про порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування, невстановлення належними та допустимими доказами факту відсутності ОСОБА_1 на службі, а також відсутність перевірки наявності об`єктивних підстав відсутності на службі. Крім того, матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача належним чином про поновлення на посаді у травні 2022 року, доведення необхідності виходу на роботу та належне ознайомлення з наказом про повторне проведення службового розслідування.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

20. Касаційне провадження за скаргою позивача відкрито на підстав пунктів 3, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

21. Скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо застосування статті 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

22. У касаційній скарзі наголошував що з аналізу Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок № 893) та Дисциплінарного статуту вбачається відсутність можливості та необхідності скасування висновку службового розслідування. Відтак, ні нормами чинного законодавства України, ні практикою Верховного Суду не передбачено можливість та необхідність, в разі скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення на поліцейського, скасовувати висновок службового розслідування. А тому, на думку представника відповідача, судами попередніх інстанцій неправильно було застосовано статтю 20 Дисциплінарного статуту.

23. Окрім того, у касаційній скарзі вказано про наявність підстав для скасування оскаржуваних рішень з огляду на вимоги пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України та пункту 1 частини другої статті 353 КАС України щодо недослідження зібраних у справі доказів. Представник відповідача зазначив про недослідження судами попередніх інстанцій відповідей КНП «Березівська центральна міська лікарня», відповідно до яких ОСОБА_1 довідки про тимчасову непрацездатність у період з 01 січня до 04 червня 2022 року не видавалась. Також судами не було належним чином досліджено довідку КНП «Березівська центральна міська лікарня» № 77, яка не містить прізвище, ім`я та по батькові лікаря, що її видавав.

24. Позивач не скористалась право подати відзив на касаційну скаргу.

VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

25. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, вважає за необхідне зазначити таке.

26. Спірні правовідносини у цій справі виникли щодо накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції у зв`язку з невиходом на службу без поважних причин під час дії воєнного стану.

27. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію».

28. Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний:

- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

29. Статтею 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

30. Згідно зі статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

31. Статтею 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських може застосовуватися, зокрема, звільнення із служби в поліції.

32. Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

33. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативно-правовими актами передбачені.

34. Службова дисципліна зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України.

35. Поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

36. Положення статей 8, 18 Закону № 580-VIII та Правил етичної поведінки поліцейських покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

37. Відповідно до вимог статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

38. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону № 389-VIII, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався указами Президента України та триває на момент розгляду цієї справи.

39. Запровадження в Україні воєнного стану суттєво вплинуло на всі сфери суспільного життя, зокрема і на функціонування поліції, змінивши умови несення служби поліцейськими.

40. Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

41. Згідно з частиною четвертою статті 8 Закону № 580-VIII, яка набула чинності 01 травня 2022 року, під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

42. Статтею 24 Закону № 580-VIII визначені додаткові повноваження поліції, а саме: у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості. У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

43. Верховний Суд у постанові від 30 січня 2025 року у справі № 400/3493/23 зазначив про те, що на основі зазначених нормативних положень можна виснувати, що законодавством прямо передбачено обов`язок працівників поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України, її територіальної цілісності та під час дії правового режиму воєнного стану брати участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану та в цілому виконувати обов`язки щодо охорони прав і свобод людини, честі держави тощо.

44. Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції слугували матеріали службового розслідування, зокрема висновок службового розслідування від 24 травня 2022 року, яким встановлено факт грубого порушення інспектором взводу №2 роти №5 батальйону №2 полку УПП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_1 службової дисципліни в умовах правового режиму воєнного стану, оголошеного на всій території України, що виразилось у невиході на службу без поважних причин з 24 лютого 2022 року до 27 лютого 2022 року, з 01 березня 2022 року до 15 березня 2022 року та з 18 травня 2022 року до 23 травня 2022 року.

45. Приймаючи оскаржувані рішення про часткове задоволення позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про те, що відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження необхідності перебування позивача на службі у період з 24 лютого до 27 лютого та з 01 березня до 15 березня 2022 року відповідно до обліку робочого часу (журнал розстановки сил та засобів, табель тощо); з 24 лютого до 02 березня 2022 року перебувала у відпустці та не була повідомлена належним чином про відкликання з такої відпустки, а з 01 березня до 16 березня 2022 року перебувала на лікарняному.

46. Проте відповідач у касаційній скарзі наголошував, що судами неповно та не всебічно з`ясовано обставини у справі через недослідження усіх поданих доказів.

47. Так, наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 14 січня 2022 року № 168 о/с капітану поліції ОСОБА_1 надано основну та додаткову за стаж служби в поліції щорічні чергові оплачувані відпустки (поліцейським) з 02 лютого до 02 березня 2022 року, з виїздом до Арабської Республіки Єгипет. Однак наказом від 24 лютого 2022 року № 546 о/с позивачку відкликано з наданої відпустки з 24 лютого 2022 року.

48. Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції 24 лютого 2022 року командир роти №5 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП капітан ОСОБА_2 зв`язався із ОСОБА_1 , яка в телефонному режимі повідомила про своє перебування в населеному пункті Миколаївка (вул. Шкільна, 2А) Одеської області, у своїх батьків та відсутність можливості дістатися до місяця несення служби з огляду на відсутність маршрутного транспортного сполучення з м. Одеса. ОСОБА_2 запропоновував позивачу звернутися у відділ поліції м.Миколаївка з метою тимчасового несення служби там, на що був повідомлений про відсутність при собі службового посвідчення та спеціального жетону. Згодом через месенджер «Telegram» позивач повідомила про перебування на лікарняному в Березовській центральній районній лікарні з діагнозом запалення легенів. Також ОСОБА_3 додав, що капітан поліції ОСОБА_1 довгий час не виходила на зв`язок.

49. Відповідно Верховний Суд зазначає про необґрунтованість висновку судів попередніх інстанцій про відсутність будь-яких доказів на підтвердження доведення до відома ОСОБА_1 наказу від 24 лютого 2022 року № 546 о/с про відкликання її з відпустки.

50. Також судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що з 01 березня до 15 березня 2022 року позивач перебувала на лікарняному. При цьому, суди належним чином не оцінили надані відповідачем докази, на чому він наполягає у своїй касаційній скарзі.

51. Так, згідно із відповіддю КНП «Березівська центральна міська лікарня» від 20 грудня 2022 року ОСОБА_1 з 01 січня по 04 червня 2022 року за медичною допомогою до них не зверталась та на лікуванні не перебувала.

52. Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Департаменту патрульної поліції повідомило, що відповідно до інформації з веб-порталу надання електронних послуг в Електронному реєстрі листків непрацездатності Пенсійного фонду України колишній інспектор взводу № 2 роти № 5 батальйону № 2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної ОСОБА_1 у періоди з 24 лютого 2022 року по 16 березня 2022 року та з 13 травня по 04 червня 2022 року на лікарняному не перебувала.

53. При цьому у КНП «Березівська центральна міська лікарня Березівської міської ради Одеської області» з 02 березня 2022 року по 16 березня 2022 року була технічна можливість формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я.

54. Також відповідач у касаційній скарзі наголосив про те, що у довідці № 77 про тимчасову непрацездатність позивачки відсутнє прізвище, ім`я та по-батькові лікаря, який видавав таку довідку.

55. Верховний Суд наголошує про необґрунтованість висновку судів попередніх інстанцій про те, що вказані у довідці КНП «Березівська центральна міська лікарня» від 20 грудня 2022 року відомості отримані Департаментом патрульної поліції після закінчення службового розслідування та прийняття оскаржуваних наказів, та, відповідно, не досліджувались під час вирішення питання про звільнення позивача зі служби і не були покладені в основу службового розслідування. В матеріалах службового розслідування відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 з 24 лютого по 16 березня 2022 року та з 18 травня по 23 травня 2022 року перебувала на лікуванні.

56. Також колегія суддів Верховного Суду зазначає, що у касаційній скарзі представник відповідача зазначає про неправильне застосування судами попередніх інстанцій статті 20 Дисциплінарного статуту, яка визначає повноваження керівників щодо застосування дисциплінарних стягнень, та просить сформувати правовий висновок щодо застосування вказаної норми у подібних правовідносинах. Однак, з аналізу оскаржуваних судових рішень вбачається, що судами до спірних правовідносин не застосовувалась вказана норма, а було застосовано положення частин першої, другої статті 21 Дисциплінарного статуту.

57. Так, частинами першою, другою статті 21 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

58. Ухвалюючи оскаржувані рішення, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про накладення дисциплінарного стягнення на позивача поза межами місячного строку, визначеного частинами першою, другою статті 21 Дисциплінарного статуту, оскільки висновок службового розслідування був затверджений 16 березня 2022 року, а стягнення накладено 25 травня 2022 року. При цьому, встановлюючи обставини справи, суди попередніх інстанцій вказали, що висновок службового розслідування було затверджено начальником Департаменту патрульної поліції 24 травня 2022 року. Отже, в даному випадку встановлені судами обставини не відповідають висновкам.

59. Окрім того, колегія суддів наголошує, що навіть за умови прийняття акту про накладення дисциплінарного стягнення поза межами встановленого строку, наявне саме процедурне порушення прийняття такого акту.

60. Верховний Суд у постановах від 12 серпня 2025 року у справі №320/1916/22, від 13 лютого 2025 року у справі № 400/1744/24, від 07 лютого 2025 року у справі № 520/1298/23 зазначав, що cаме собою порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його правомірності, крім випадків, прямо передбачених законом. Зважаючи на міркування розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти як вимоги не до самого акта, а до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на його прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, спричинюють настання дефектних наслідків.

61. Водночас не кожен дефект акта робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.

62. Стосовно ж процедурних порушень, то вони залежно від характеру можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, але в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його правомірність.

63. Отже, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

64. Ураховуючи викладене, можна констатувати що оцінка адміністративного акта здійснюється через призму дотримання відповідним суб`єктом владних повноважень процедури його прийняття. Проте формальні процедурні порушення, що не призвели до істотної помилки при прийнятті такого рішення не є безумовною підставою для його скасування, виходячи із меж дискреційних повноважень та прав суб`єкта, який прийняв таке рішення. Отже, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно безпосередньо вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

65. Окрім того, саме суди повинні не лише констатувати факт наявності недоліку, але і надати об`єктивну та вмотивовану оцінку вказаним недолікам, виходячи із обставин справи та доказів, наданих учасниками на підтвердження своїх аргументів. Проте, судами попередніх інстанцій такої оцінки надано не було, також не було встановлено підстав наявності двох наказів про накладення дисциплінарного стягнення на позивача: спірний висновок службового розслідування був затверджений 16 березня 2022 року, вперше стягнення накладено наказом Департаменту патрульної поліції № 626 також 16 березня 2022 року, однак в подальшому 13 травня 2022 року наказом № 785 о/с скасовано пункт наказу Департаменту патрульної поліції від 16 березня 2022 року № 626 о/с в частині звільнення зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 389-VIII капітана поліції ОСОБА_1 , з 16 березня 2022 року. А вже 25 травня 2022 року Департамент патрульної поліції наказом № 307 наклав на позивача дисциплінарне стягнення.

66. У касаційній скарзі наголошено, що ні нормами чинного законодавства України, ні практикою Верховного Суду не передбачено можливість та необхідність, в разі скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення на поліцейського, скасовувати висновок службового розслідування. Однак, Верховний Суд зауважує, що строк накладення дисциплінарного стягнення нерозривно пов`язаний із датою затвердження висновку службового розслідування, а тому при накладенні такого стягнення необхідно враховувати строки задля дотримання процедури, визначеної в Дисциплінарному статуті.

67. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного, зокрема, у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі №525/505/16-ц, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично-значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їхніх зв`язків, відносин і залежностей. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного і обґрунтованого рішення.

68. Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку про недотримання судами попередніх інстанцій принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи під час дослідження доказів і визначення обставин, які необхідно встановити для вирішення спору, а так само під час оцінки аргументів сторін.

69. Оскільки вказані обставини і фактичні дані залишилися поза межами дослідження судів попередніх інстанцій, то з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні) відсутня можливість перевірити правильність його висновків в цілому по суті спору.

70. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

71. Згідно з частиною другою статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

72. На основі викладеного Верховний Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу належить задовольнити частково, а оскаржувані судові рішення скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

73. Під час нового розгляду справи суду необхідно дослідити всі обставини, які мають значення для правильного вирішення спору; оцінити доказам з урахуванням принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі; надати оцінку обставинам аргументам сторін і, у залежності від установленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права і постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України.

74. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 345, 349, 353, 356, 359 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року скасувати, а справу №420/15422/22 направити на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не може бути оскаржена.

Постанова ухвалена з окремою думкою

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак

І.В. Желєзний

В.Е. Мацедонська,

Судді Верховного Суду