Справа № 580/2243/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року справа № 580/2243/23
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі:

головуючого судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Міщенко Д.В.,

представника позивача - адвоката Ніколаєва О.В. (згідно з ордером),

представника відповідача Білоуса В.Ю. (у порядку самопредставництва),

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні правилами загального позовного провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "ІМЕРІС БАГАЧЕВЕ" до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

29.03.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов Приватного акціонерного товариства Ватутінський комбінат вогнетривів (20254, Черкаська обл., м.Ватутіне, вул.Індустріальна, буд.11; ) (далі позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) (далі відповідач) про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень (далі ППР) від 07.03.2023 №1942/23-00-07-05-01, №1929/23-00-07-05-01.

Додатково просив судові витрати покласти на відповідача.

Стверджує про відсутність порушень вимог податкового законодавства, вказаних в акті перевірки від 10.02.2023 №1282/23-00-07-05-01/00191916, за листопад 2022 року та оскаржуваних ППР враховані при винесені акту перевірки №6767/23-00-07-05-01/191916 та ППР від 07.12.2022 №7019/23-00-07-05-01, №7020/23-00-07-05-01, акті перевірки №7725/23-00-07-05-01/00191916 та ППР від 10.01.2023 №258/23-00-07-05-01, №262/23-00-07-05-01, акті перевірки від 13.01.2023 №318/23-00-07-05-01/00191916 та ППР від 07.02.2023 №981/23-00-07-05-01, №992/23-00-07-05-01, №993/23-00-07-05-01. Винесенням оскаржуваних ППР позивача повторно притягнуто до юридичної відповідальності одного виду за одне і те ж правопорушення, що є самостійною та безумовною підставою для їх скасування.

03.04.2023 суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття загального позовного провадження.

19.04.2023 на адресу суду надійшов відзив відповідача з проханням у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Обґрунтовуючи зазначив, що не притягував позивача двічі за одні порушення. Натомість відкоригував показники звітності, які позивач безпідставно декларуючи в основній декларації не обґрунтовано переніс у наступний податковий період. Податкові порушення позивач допустив при складанні декларації з ПДВ за серпень-жовтень 2022 року, що вплинуло на формування рядків 16, 16.1, 17 декларації з ПДВ за листопад 2022 року. Зокрема, в неї перенесені залишки від`ємного значення ПДВ, сформованого за рахунок декларування податкового кредиту з безтоварних операцій із Товариством з обмеженою відповідальністю БЕСТ БІО () та Приватним підприємством Сажев ().

02.05.2023 позивач надав суду відповідь на відзив з проханням задовольнити позовні вимоги. Основні її доводи відповідають викладеним у позовній заяві.

Під час підготовчого провадження суд долучив вказані письмові заяви по суті та докази до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 15.05.2023 суд поставив на обговорення клопотання відповідача (вх. від 03.05.2023 №17177/23) про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/1353/23 (далі Клопотання), обґрунтоване тим, що її предметом є ППР про зменшення від`ємного значення суми ПДВ, які винесені за результатом попередніх перевірок та не відображені платником у рядку 16.3 декларацій попередніх звітних періодів. Достовірність показника рядка 16.1 має проводитися через оцінку показників рядка 21 декларації з ПДВ за попередні звітні періоди (в яких цей показник наявний безперервно, починаючи з першого звітного періоду його виникнення, не охопленого документальною перевіркою).

Ухвалою від 15.05.2023 суд зупинив провадження у справі до набрання законної сили рішенням Черкаського окружного адміністративного суду в справі №580/1353/23.

09.12.2025 надійшло клопотання позивача про поновлення провадження. Ознайомившись із ним, суд дійшов висновку призначити для вирішення питання можливості продовжити судовий розгляд підготовче засідання, про що постановив ухвалу від 23.12.2025.

У підготовчому засіданні 08.01.2026 суд поновив провадження.

Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на таке.

Відповідно до відомостей ЄДРПОУ позивач зареєстрований як юридична особа з 20.07.1995. Основний вид діяльності « 23.20 Виробництво вогнетривких виробів». На дату судового вирішення спору змінив найменування на ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ІМЕРІС БАГАЧЕВЕ.

У грудні 2022 року позивач подав декларацію з ПДВ №, якою задекларував від`ємне значення ПДВ за листопад 2022 року, в якій для обчислення значення рядку 19 щодо податкового кредиту (рядок 17 колонка Б) вказав 775213грн показник рядка 16.1 за період виникнення: вересень 2022 року 503573грн та за жовтень 2022 року 271640грн, - залишки від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до наступного звітного періоду.

На підставі наказу від 17.01.2023 №74-п направлень посадові особи відповідача провели документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2022 року від`ємного значення ПДВ, у т.ч. до відшкодування з бюджету. У результаті склали акт від 10.02.2023 №1282/23-00-07-05-01/00191916 (далі Акт перевірки від 10.02.2023) з висновком про виявлення порушення позивачем вимог п.п.198.1-198.3, 198.6 ст.198, п.200.2-200.4 ст.200 розділу V Податкового кодексу України (далі ПК України), наказу №21, в результаті чого занижене податкове зобов`язання з ПДВ на суму 189800грн та завищена сума ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, на 585413грн.

В описовій його частині вказано про застосування висновків про безтоварність операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю БЕСТ БІО () та Приватним підприємством Сажев (), ТВО «ГАЗЕНЕРГОПОСТАЧ» (), за рахунок яких він задекларував податковий кредит за вересень-жовтень 2022 року, із податкових перевірок, оформлених актами:

від 17.11.2022 №6767/23-00-07-05-01/00191916 щодо декларування за серпень 2022 року від`ємного значення ПДВ (далі Акт перевірки від 17.11.2022), в якому констатовано завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до наступного звітного періоду, на суму 3375695грн та заявлене до відшкодування за червень 2022року на 2277749грн;

від 16.12.2022 №7725/23-00-07-05-01/191916 (далі Акт перевірки від 16.12.2022) щодо декларування за вересень 2022 року від`ємного значення ПДВ, в якому констатовано порушення, що стали приводом зменшення податкового кредиту згідно з р.10.2 Декларації в рядках 16-21 (при складанні Декларацій з ПДВ за серпень та вересень 2022 року, що мало вплив на формування показників рядків 16. 16.1 та 17 Декларації з ПДВ за жовтень 2022року: завищення заявленого до відшкодування ПДВ за вересень 2022року на 1478066,00грн та завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до наступного звітного періоду, на суму 1976763,00грн;

від 13.01.2023 №318/23-00-07-05-01/00191916 щодо декларування за жовтень 2022 року від`ємного значення ПДВ (далі Акт перевірки від 13.01.2023), в якому констатовано порушення, що стали приводом зменшення суми від`ємного значення з ПДВ р.р.19-21 на 775213грн та збільшення податкового зобов`язання з ПДВ до сплати (р.18 Декларації за жовтень 2022 року) на 63705грн, завищення бюджетного відшкодування на 1137845грн та завищення від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на 775213грн.

Висновки цих актів мотивовані судженням відповідача про не підтвердження достовірності та правильності визначення та урахування ПДВ. До вказаних актів відповідач виніс ППР про коригування податкових зобов`язань і податкового кредиту сум ПДВ, у т.ч. заявлених до відшкодування:

відповідно до Акту перевірки від 17.11.2022 ППР від 07.12.2022: №7019/23-00-07-05-01 про зменшення суми від`ємного значення ПДВ за липень 2022 року на 1901728грн; №7020/23-00-07-05-01 про зменшення суми від`ємного значення ПДВ, заявленого до відшкодування за липень 2022 року, на 122428грн;

відповідно до Акту перевірки від 13.01.2023 ППР від 07.02.2023: №981/23-00-07-05-01 збільшене податкове зобов`язання з ПДВ на 7076,00грн (з них 6371грн штрафна санкція), №992/23-00-07-05-01 - про зменшення суми від`ємного значення ПДВ, заявленого до відшкодування за жовтень 2022 року, на 1137845грн, №993/23-00-07-05-01 - про зменшення суми від`ємного значення ПДВ, що зараховується до наступного податкового звітного періоду, за жовтень 2022 року, на 775213грн;

відповідно до Акту перевірки від 16.12.2022 ППР від 10.01.2023: №258/23-00-07-05-01 про зменшення суми від`ємного значення ПДВ, заявленого до відшкодування за вересень 2022 року, на 1478066грн та штрафна санкція 147807грн; №262/23-00-07-05-01 про зменшення суми від`ємного значення ПДВ, що зараховується до наступного податкового звітного періоду, за вересень 2022 року, на 1976763грн.

Вказані ППР позивач оскаржив в адміністративному та судовому порядках. Зокрема, ППР від 07.02.2023 у справі № 580/1353/23 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2025 залишено без змін рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.05.2025 про визнання їх повністю протиправними та скасування з мотиву спростування висновків відповідача про безтоварність операцій позивача зі вказаним вище контрагентами.

Водночас спірними в цій справі ППР від 07.03.2023 до Акту перевірки від 10.02.2023 відповідач, посилаючись на висновки всіх вказаних вище актів перевірки, виніс:

№1942/23-00-07-05-01 про зменшення завищеної суми бюджетного відшкодування на 585413грн (формованої за рахунок податкового кредиту попереднього звітного періоду серпень-жовтень 2022року);

№1929/23-00-07-05-01 про збільшення податкового зобов`язання з ПДВ за листопад 2022року на 208780,00грн (зменшені зобов`язання на 189800грн та донарахований штраф 18890грн).

Тому позивач звернувся в суд з позовом.

Для оцінки встановлених обставин суд урахував вимоги абзацу другого ст.19 Конституції України про обов`язок всіх органів державної влади та місцевого самоврядування, ї посадових і службових осіб діяти в межах порядку та спосіб, визначених законом.

Розрахунками ППР, відомостями вказаного акту перевірки та декларації з ПДВ за листопад 2022 року підтверджується, що у вказану декларацію перейшов залишок від`ємного значення ПДВ жовтня 2022 року за рахунок віднесення податкового кредиту щодо придбання лушпиння соняшника з господарських правовідносин, які відповідач вважає безтоварними. Дотримання правил податкового обліку у декларації за жовтень 2022 року було предметом перевірки, про що складений акт від 13.01.2023 №318/23-00-07-05-01/00191916 та прийняті ППР від 07.02.2023 №981/23-00-07-05-01, №992/23-00-07-05-01 та №993/23-00-07-05-01. Вказаним актом встановлено порушення вимог Податкового кодексу України та порядку заповнення податкової звітності, внаслідок яких завищено суму від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на 775213грн. Водночас вказані ППР на дату судового вирішення цього спору визнані протиправними та скасовані рішенням суду в справі №580/1353/23. Зазначене підтверджує посилання позивача про подвійне дослідження тих же правовідносин відповідачем за умов неузгоджених ППР попередніх податкових перевірок, висновки яких оскаржувалися позивачем.

Суд урахував, що відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України (далі ПК України) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума згідно з п.200.4 ПК України:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.7 вказаної статті ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Абзац перший п.200-1.6 ст.200-1 ПК України встановлює, що за підсумками звітного податкового періоду, відповідно до задекларованих в податковій декларації результатів, а також у разі подання уточнюючих розрахунків до податкової декларації, платником проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтями 200 та 209 цього Кодексу.

Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затверджений наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 № 21, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 159/28289.

Норми розділу V «Порядок заповнення податкової декларації» вказаного Порядку приписують, що у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, у рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період, у рядку 16.2 вказуються суми збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду, у рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення, узгоджена за результатами перевірки контролюючого органу, у звітному (податковому) періоді, на який припадає день узгодження податкового повідомлення-рішення, враховуючи процедури адміністративного оскарження відповідно до статті 56 розділу II Кодексу.

Отже, достовірність показників відомостей рядка 16 декларації з ПДВ безпосередньо впливає на достовірність рядка 21 декларації наступного податкового періоду.

Згідно з принципом формування податкової звітності суцільним порядком, враховуючи, що ППР вказаних вище судових справ коригували відомості декларацій щодо залишків від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, податковий кредит з яких перенесено в показники декларації за листопад 2022 року, правомірність користування таким залишком пов`язана з правомірністю загального декларування ПДВ за серпень-жовтень 2022року.

У зазначеному контексті суд урахував порядок обчислення податкового кредиту, який оспорювався у вказаних судових справах і про які відповідач стверджував, приймаючи спірне в цій справі ППР.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту згідно з п.198.2 вказаної статті вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту лізингоодержувача (орендаря) для операцій з фінансового лізингу (фінансової оренди) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу (фінансової оренди) таким лізингоодержувачем (орендарем).

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Податковий кредит звітного періоду відповідно до п.198.3 вказаної статті ПК України визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Платники податку, які застосовують касовий метод податкового обліку, суми податку, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та не включені до податкового кредиту протягом періоду 365 календарних днів з дати складення таких податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних у зв`язку з відсутністю фактів списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг (видачі з каси) або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, мають право на включення таких сум до податкового кредиту у звітному податковому періоді, в якому відбулося списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг (видачі з каси) або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, але не пізніше ніж через 60 календарних днів з дати такого списання, надання інших видів компенсацій.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг строків, зазначених у цьому пункті, переривається на період зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оскільки питання правомірності формування податкового кредиту, який перенесений у декларацію з ПДВ за листопад 2022 року та вплинув на від`ємне значення ПДВ, що коригувалося спірними ППР, в основних деклараціях вирішене вказаним вище рішенням судів, суд застосував ч.4 ст.78 КАС України про те, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 57.3. ст.57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Абзацом 1 п.57.1 ст.57 розділу II ПК України встановлено обов`язок платника податків самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п.56.11. ст.56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків. Отже, самостійно визначені відповідачем податкові зобов`язанні не підлягають оскарженню та є податковим боргом відповідача.

Платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку (ст. 176 ПК України). Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання за змістом підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України визнається податковим боргом.

Отже, урахування відповідачем для висновків та прийняття спірних ППР в спірних правовідносинах рішень, яким він коригував задекларовані позивачем відомості з ПДВ, до дати набуття ними статусу узгоджених, є грубим порушенням процедури податкової перевірки, що стала наслідком передчасних суджень і висновків в Акті перевірки від 10.02.2023 щодо необґрунтованості декларування позивачем за листопад 2022 року залишків податкового кредиту попередніх звітних періодів та включення до відшкодування ПДВ відповідних сум коштів. Зважаючи на вказані вище особливості декларування ПДВ та податкового кредиту позивача, що за листопад 2022 року сформовані виключно за рахунок вказаних залишків, повторний висновок відповідача про безтоварність згаданих вище господарських операцій спростований рішенням суду при дослідженні первинно задекларованого позивачем податкового кредиту. Зазначене свідчить про протиправність спірних ППР та наявність достатніх обґрунтованих підстав для їх скасування в повному обсязі.

Зважаючи на результат вирішеного спору, судові витрати позивача, підтверджені платіжною інструкцією від 24.03.2023 №725 на суму 12791,01грн, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відповідно до ст.ст.132-139 КАС України повністю.

Керуючись ст.ст.2-20, 44-45, 72-79, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити повністю адміністративний позов ПрАТ "ІМЕРІС БАГАЧЕВЕ".

Визнати протиправним і скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 07.03.2023 №1942/23-00-07-05-01, №1929/23-00-07-05-01.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18000, Черкаська обл., місто Черкаси, вулиця Хрещатик, будинок 235; ) на користь Приватного акціонерного товариства "ІМЕРІС БАГАЧЕВЕ" (20254, Черкаська обл., м.Багачеве, вул.Індустріальна, буд.11; ) понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 12791,01грн (дванадцять тисяч сімсот дев`яносто одна гривня одна копійка).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Повний текст рішення виготовлений і підписаний 05.02.2026.