Справа № 200/9017/24
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про зміну способу та порядку виконання судового рішення

05 лютого 2026 року Справа №200/9017/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьової І.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №200/9017/24,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.02.2025 адміністративний позов частково задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відновити нарахування та сплату ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат з 01.10.2022.

Судове рішення набрало законної сили 31.03.2025.

16.12.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про зміну способу виконання рішення, у якому просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.02.2025 у справі №200/9017/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Харківській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 заборгованості з виплати щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частку втраченого заробітку за період з 01.10.2022 по 31.03.2025 у сумі 393 095 (Триста дев`яносто три тисячі дев`яносто п`ять гривень) 36 копійок.

В обґрунтування вказаного клопотання позивачем зазначено, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.02.2025 у справі №200/9017/24 набрало законної сили 31.03.2025. Відповідачем позивачу здійснено поновлення страхових виплат та проведено нарахування заборгованості за період з 01.10.2022 по 31.03.2025 у сумі 393 095, 36 грн, що підтверджується листом боржника від 02.12.2025 № 41403-43509/К-03/8-2000/25, але ця сума належна позивачу та нарахована за рішенням суду дотепер не виплачена.

Ухвалою суду від 29.12.2025 зазначену заяву залишено без руху і позивачеві надано строк з дня отримання копії ухвали на усунення недоліків позовної заяви. Позивачем надано заяву на виконання вказаної ухвали.

Ухвалою суду від 23.01.2026 вирішено, що розгляд заяви представника позивача про зміну способу виконання рішення суду у справі №200/9017/24 здійснювати в порядку письмового провадження. Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області надано п`ятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали суду надати письмові пояснення щодо заяви позивача про зміну способу виконання рішення суду.

У поясненнях від 23.12.2025 вказано, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.02.2025 по справі №200/9017/24 ОСОБА_1 з 01.04.2025 поновлено щомісячні страхові виплати та нарахована заборгованість за період з 01.10.2022 по 31.03.2025 в розмірі 393095,36 грн., виплату якої буде здійснено в найближчий виплатний період. Вказує, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат по виплаті пенсії, вважаємо безпідставними аргументи ОСОБА_1 , наведені в його заяві про наявність правових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду у справі №200/9017/24.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абз.3 п.2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 № 5-рп/2013 взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у п.43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00, від 20.07.2004) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Відповідно до статті 14 КАС України:

судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України (частина перша);

судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (частина друга);

невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом (частина третя).

Згідно із ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.129-1 Конституції України, а також ст. 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23.04.2020 у справі №560/523/19, від 01.02.2022 у справі №420/177/20 та від 18.05.2022 у справі №140/279/21.

Згідно із ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Статтею 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Абз.1 ч.3 ст.378 КАС України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат (абз.2 ч.3 ст.378 КАС України).

Отже, з наведених положень ст.378 КАС України слідує, що невиконання рішення суду про зобов`язання відповідача відновити нарахування та виплату позивачу раніше призначеної щомісячної страхової виплати починаючи з 01.10.2022 протягом двох місяців з дня набрання законної сили цим судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

З дати набрання рішенням суду законної сили пройшло більше одного року.

Листом від 02.12.2025 Відповідачем було повідомлено Позивачу, що на виконання рішення суду здійснено розрахунок страхових виплат за період з 01.10.2022 по 31.03.2025 в загальній сумі 393095,36 грн. Суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в уповноваженому органі, що здійснює поновлення страхових виплат та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Станом на дату відповіді такий порядок Кабінетом Міністрів не прийнято.

Заборгованість у розмірі 393095,36 грн. стягувачу не сплачена.

Таким чином, судом встановлено, що наявні підстави для зміни способу і порядку виконання рішення суду шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь позивача заборгованості з виплати щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частку втраченого заробітку за період з 01.10.2022 по 31.03.2025 у сумі 393 095 (Триста дев`яносто три тисячі дев`яносто п`ять гривень) 36 копійок.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення №200/9017/24.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 256, 378 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №200/9017/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання поновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат, а також нарахувати та виплатити заборгованість по щомісячних страхових виплатах по день поновлення щомісячних страхових виплат, - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.02.2025 по справі № 200/9017/24 в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відновити нарахування та сплату ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат з 01.10.2022, на:

«Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 заборгованості з виплати щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частку втраченого заробітку за період з 01.10.2022 по 31.03.2025 у сумі 393 095 (Триста дев`яносто три тисячі дев`яносто п`ять гривень) 36 копійок».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Шинкарьова