Справа № 520/21737/25
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 лютого 2026 року № 520/21737/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельников Р.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61002 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягають у внесенні до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про розшук ОСОБА_1 та зверненні до Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про розшук ОСОБА_1 , внести до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку та направити до Головного управління Національної поліції в Харківській області повідомлення про відсутність факту порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію;

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Харківській області, що полягають у використанні інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» з метою обліку відомостей про ОСОБА_1 , як про особу, що допустила порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області виключити з інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» інформацію про порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та інформацію про його розшук.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, оскільки позивач ще у 2015 році був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, у зв`язку з чим не належить до жодної з категорій осіб (допризовники, призовники, військовозобов`язані, резервісти), на яких поширюються обов`язки щодо військового обліку, мобілізаційної підготовки та мобілізації, а чинним законодавством не передбачено поновлення на військовому обліку осіб, виключених з нього за станом здоров`я; за відсутності у позивача обов`язків, визначених статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП, дії щодо внесення до Єдиного державного реєстру відомостей про його «розшук» та звернення ТЦК та СП до органів Національної поліції з метою доставлення позивача є незаконними, безпідставними та такими, що вчинені поза межами повноважень і не у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Ухвалою суду від 18.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Від представника Головного управління Національної поліції в Харківській області до суду надійшов відзив, в якому відповідач зазначає, що ГУНП в Харківській області не є суб`єктом владних повноважень, який здійснює ведення військового обліку, формує або вносить відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів чи визначає військово-обліковий статус громадян, а діє виключно як оператор інформаційних ресурсів та виконавець електронних звернень уповноважених органів у межах інформаційної взаємодії з Реєстром; звернення щодо адміністративного затримання та доставлення позивача було сформоване та ініційоване відповідним ТЦК та СП у встановленому законодавством порядку, зареєстроване в єдиному обліку та перебуває на перевірці, при цьому за даними БД «Розшук» позивач фактично в розшуку не перебуває, а будь-які рішення щодо внесення, зміни або скасування відомостей у Реєстрі чи інформаційній підсистемі «Розшук» приймаються виключно ініціатором звернення, у зв`язку з чим відповідач не вчиняв протиправних дій, не приймав індивідуальних адміністративних актів щодо позивача та не має повноважень самостійно впливати на його військово-обліковий статус, що свідчить про відсутність порушення прав позивача та відсутність предмета спору.

Від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду надійшов відзив, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки відповідач діяв у межах наданих повноважень та у спосіб, визначений Конституцією і законами України. Позивач перебуває на військовому обліку як військовозобов`язаний, а наявний у нього до набрання чинності Законом № 3621-IX статус «обмежено придатного до військової служби» підлягав перегляду узв`язку з внесенням відповідних змін до законодавства позивач, відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3621-IX у редакції Закону № 4235-IX. Позивач був зобов`язаний самостійно до 5 червня 2025 року звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста для отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження повторного медичного огляду. Водночас, позивач зазначеного обов`язку не виконав, що свідчить, на думку вдповідача, про порушення правил військового обліку. За таких обставин відповідач мав правові підстави для внесення відповідної інформації до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також для звернення до органів Національної поліції з метою доставлення позивача для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210, 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває з 07.10.2015 року на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається з облікової карти до військового квитка, солдат резерву ОСОБА_1 , за висновком ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 від 22.09.2015 визнаний непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у воєнний час, наступний переогляд встановлено на 22.09.2020. Адреса реєстрації (проживання) зазначена: АДРЕСА_3 .

З листа Начальника відділення поліції №2 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області від 29.08.2025 № судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у АДРЕСА_4 направлено звернення №18433 від 05.08.2025 до ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, шляхом електронної інформаційної взаємодії, у вигляді набору даних, між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та Єдиною інформаційною системою МВС, про здійснення адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 , як особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП України, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ.

Відповідне звернення зареєстроване ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Харкові у АІКС «Оберіг» за №Е3058668 від 01.08.2025, причина звернення до органів Національної поліції - непроходження (відмова від проходження) військово-лікарської комісії (п. 2 розділу ІІ ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист»).

Відповідна інформація про перебування позивача в розшуку внаслідок внесення відомостей територіальним центром комплектування та соціальної підтримки відображена у Єдиному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Позивач не погоджуючись з діями відповідачів звернувся до суду з позовом.

Суд вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, виходив з такого.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, є Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 (далі за текстом - Закон № 2232-XII).

За приписами частин першої-третьої статті 1 Закону № 2232-XII, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За приписами частини першої-п`ятої статті 33 Закону №2232-XII, військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Загальне керівництво роботою, пов`язаною з організацією та веденням військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, контроль за станом цієї роботи в центральних та місцевих органах виконавчої влади, інших державних органах (крім Служби безпеки України та розвідувальних органів України), органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від підпорядкування і форми власності здійснює Генеральний штаб Збройних Сил України. Функціонування системи військового обліку забезпечується органами (підрозділами) Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, розвідувальними органами України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, правоохоронними органами спеціального призначення, місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За правилами частин першої п`ятої статті 34 Закону №2232-XII, персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Персонально-якісний облік військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України покладається на Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України. Ведення персонально-якісного обліку військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України покладається на відповідний підрозділ розвідувальних органів України. Персонально-первинний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх проживання. Ведення персонально-первинного обліку покладається на виконавчі органи сільських, селищних, міських рад. Персональний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх роботи або навчання та покладається на керівників центральних та місцевих органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій і закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності.

Абзацами другим, четвертим частини першої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" №3543-XII визначено, що громадяни зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі за текстом - Порядок № 1487). Він визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління, військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності, а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.

Пунктом 19 Порядку №1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

4 травня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» №3621-IX від 21.03.2024.

Цим документом з положень законодавства про військовий обов`язок і військову службу виключено такі визначення як «обмежено придатний до військової служби» та «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час».

Пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX у первісній редакції було установлено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності цим Законом підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби.

Законом № 4235-IX від 12.02.2025, що набрав чинності 15.02.2025, до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX внесено зміни, в силу яких установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Як вбачається з облікової карти до військового квитка, ОСОБА_1 , за висновком ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 від 22.09.2015 визнаний непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у воєнний час. Дата наступного переогляду визначена 22.09.2020. Витяг з картки до військового квитка, сформований станом на 26.01.2026, не містить відомостей про проходження позивачем повторного медичного огляду, а також не містить посилань на виключення позивача з військового обліку.

Зважаючи на вимоги пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX в редакції Закону № 4235-IX, позивач був зобов`язаний самостійно звернутися до ТЦК та СП або через «Резерв+» для отримання направлення на ВЛК для проходження повторного медичного огляду та пройти повторний медичний огляд до 5 червня 2025 року.

Разом з тим, доказів такого звернення і проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби позивачем до суду не надано.

Суд зазначає, що непроходження позивачем повторного медичного огляду у встановлений законом строк свідчить про невиконання обов`язку, покладеного законодавством на позивача, як військовозобов`язаного.

Відповідно до п. 5 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №559 (далі - Порядок № 559) військово-обліковим документом призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також громадян, виключених з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 частини шостої статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, в електронній формі (далі - військово-обліковий документ в електронній формі) є відображення в електронній формі відомостей про громадянина України, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також відомостей щодо звернення або повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення до Національної поліції.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи витягу з додатку « ІНФОРМАЦІЯ_6 звернувся до органу Національної поліції України, з метою доставлення позивача для складання адміністративного протоколу.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 9 Положення №154, Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також суд зазначає, що норми пункту 56 Порядку №1487 містять поняття «адміністративне затримання та доставлення призовників»; норми пункту 9 Положення №154 містять поняття «доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення». А за статтею 259 КУпАП, яка має назву «Доставлення порушника», з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено в поліцію, в підрозділ Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, до органу Державної прикордонної служби України, штабу громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону чи громадського пункту з охорони громадського порядку поліцейським, посадовою особою Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, військовослужбовцем чи працівником Державної прикордонної служби України або членом громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а при порушенні законодавства про державну таємницю або порушенні військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України, правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - до органів Служби безпеки України її співробітником.

У свою чергу, за правилами статті 262 КУпАП органи (посадові особи) Національної поліції правомочні здійснювати адміністративне затримання, зокрема, при порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

При цьому, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки не ведуть бази розшуку органів поліції, зокрема не наповнюють відомостями базу даних розшуку Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України», не вносять та не виключають з них відомості.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Харкові направлено звернення №18433 від 05.08.2025 до ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, шляхом електронної інформаційної взаємодії, у вигляді набору даних, між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та Єдиною інформаційною системою МВС, про здійснення адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 , як особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП України, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ.

Відповідно до пункту 56 Порядку електронної інформаційної взаємодії Міністерства оборони України (далі - МОУ), Міністерства внутрішніх справ України та центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України, затвердженого спільним Наказом Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України 18 травня 2023 року № 290/411, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 червня 2023 року за № 1052/40108 шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС.

Тобто відповідна інформаційна база оновлюється та формується в процесі, що здійснюється завдяки технічному та програмному забезпеченню, що автоматично здійснює введення набору даних, які надходять згідно з Інструкцією, формування та ведення якої затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14.06.2019 за № 508.

Отже, у випадках порушення правил військового обліку та мобілізації територіальні центри комплектування та соціальної підтримки подають до органу поліції електронне звернення щодо внесення відомостей до порушників правил військового обліку та мобілізації та необхідності доставлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210, 210-1 КУпАП.

В свою чергу, Національна поліція України має обов`язок реєструвати електронні звернення з присвоєнням відповідного номеру та розмістити інформацію в ІКС ІПНП.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що саме органи ТЦК та СП несуть відповідальність за надання тієї інформації, що є підставою для внесення до ІКС ІПНП.

Суд зазначає, що доставлення військовозобов`язаного до органу ТЦК та СП в силу зазначених вище норм законодавства здійснюється саме з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим.

Тобто, у такому випадку в першу чергу здійснюється розшук особи та її доставлення до органу ТЦК та СП, та в другу чергу складення протоколу про адміністративне правопорушення за правопорушення, визначені статтями 210 та 210-1 КУпАП.

Отже, розшук військовозобов`язаного з метою доставлення / адміністративного затримання оголошений у спірному випадку правомірно та у порядку, визначеному законом.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що звернення ІНФОРМАЦІЯ_7 відбулось за допомогою електронного повідомлення територіального органу Національної поліції, шляхом внесення відомостей до ІКС «ІПНП Інформаційний портал НПУ» у зв`язку з наявністю у діях позивача ознак адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтями 210 та 210-1 КУпАП.

За обставин недотримання позивачем правил військового обліку, зокрема, невиконання пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3621 та положень абзацу 3 частини 1 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», щодо проходження до 5 червня 2025 року повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби, територіальний центр комплектування та соціальної підтримки мав передбачені законом підстави для звернення до органів Національної поліції з метою доставлення особи для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про порушення прав позивача, а відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, діяли відповідно до вимог чинного законодавства, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Також суд зазначає, що покладення на суб`єкта владних повноважень обов`язку щодо доказування, не звільняє позивача від обов`язку обґрунтування своїх позовних вимог.

На підставі вище викладеного суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61002 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.