Справа № 580/3643/22
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

05 лютого 2026 року справа № 580/3643/22
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув у письмовому порядку заяву про відвід судді В.І.Орленко у межах розгляду заяви від 09.11.2025 ОСОБА_1 про перегляд судового рішення від 10.07.2023 за нововиявленими обставинами у справі №580/3643/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, постановив ухвалу.

29.01.2026 вх.4635/26 до Черкаського окружного адміністративного суду через підсистему Електронний суд ЄСІКС/ЄСІТС від ОСОБА_1 надійшла заява від 28.01.2026 про відвід судді Валентини Іванівни Орленко з підстав сумніву щодо нереагування на заяву про доступ до ВКЗ від 08.01.2026 згідно заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №580/3643/22, що на думку заявника свідчить про перешкоджання у доступі до правосуддя та звернення до апеляційної інстанції у даній справі, позаяк за наслідком розгляду заяви від 12.09.2025 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №580/3643/22 не було постановлене судове рішення щодо участі в режимі відеоконференції.

На підставі розпорядження керівника апарату Черкаського окружного адміністративного суду від 05.02.2026 №56 здійснений автоматизований розподіл заяви, що передана для розгляду судді Л.В.Трофімовій.

09.11.2025 ОСОБА_1 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, просила скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10.07.2023.

Ухвалою суду від 17.11.2025 прийнята заява до розгляду та відкрите провадження, призначене судове засідання на 21.11.2025 - протокольною ухвалою суду відкладений розгляд заяви на 09.12.2025.

Ухвалою від 09.12.2025 за клопотанням заявника та представника відповідача відкладений розгляд заяви від 09.11.2025 на 22.12.2025.

Ухвалою від 10.12.2025 суд задовольнив клопотання ОСОБА_1 про її участь у судовому засіданні, призначеному на 22.12.2025, в режимі відеоконференції (ВКЗ) та повідомлено про проведення судового засідання в режимі ВКЗ за участі ОСОБА_1 у приміщенні Уманського міськрайонному суду Черкаської області.

Протокольною ухвалою суду від 22.12.2025 оголошена перерву до 08.01.2026, протокольною ухвалою суду від 08.01.2026 відкладене судове засідання на 12.01.2026, протокольною ухвалою суду від 12.01.2026 відкладене судове засідання на 16.01.2026, протокольною ухвалою суду від 16.01.2026 відкладене судове засідання на 19.01.2026, протокольною ухвалою суду від 19.01.2026 відкладене судове засідання на 03.02.2026.

03.02.2026 відповідно до ухвали Черкаського окружного адміністративного суду заявлений відвід визнаний суддею Орленко В.І. необґрунтованим через безпідставність тверджень (суддя підлягає відводу через сумніви у небезсторонністі та об`єктивністі у цій справі, оскільки як встановлено ст. 36 КАС України відсутні підстави для відводу), позаяк будь-яких доказів, що би підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості під час розгляду даної справи, заявник не надала.

Згідно із ч.11 ст.40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, що надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд перевірив доводи заявника, зважаючи на відсутність додатків до заяви на підтвердження сумнівів щодо безсторонності та об`єктивності судді, крім доводів про процесуальні дії судді у ненаданні доступу до системи відеоконференцзв`язку (ВКЗ) у приміщенні іншої установи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого відводу судді Валентині Іванівні Орленко у межах розгляду заяви від 09.11.2025 про перегляд судового рішення від 10.07.2023 за нововиявленими обставинами у справі №580/3643/22 з огляду на таке.

Згідно із ст.126, ст.129 Конституції України судді під час здійснення правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Суддя першої інстанції немає компетенції перевіряти процесуальні дії іншого судді з огляду на принципи етичної поведінки, зважаючи на право сторони у справі використовувати механізм апеляційного та касаційного оскарження.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя належить відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина третя статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України).

Заяви про відвід судді В.І.Орленко містить суб`єктивні побоювання та припущення Оксани Сергіївни Коркіяйнен про упередженість та необ`єктивність щодо незгоди з процесуальними діями судді під час вирішення заяв та організації провадження у справі за нововиявленими обставинами.

Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. Незгода сторони з вчиненням суддею процесуальних дій та судовим рішенням, прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін у справі, не може бути підставою для відводу судді, позаяк може бути позицією, викладеною в апеляційній скарзі на судове рішення.

Відповідно до ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частини 3 статті 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі, що передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Під час визначення наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення.

У висновку №3 (2002) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи підкреслюється, що мета, для досягнення якої повноваження надані суддям, - дати їм можливість здійснювати правосуддя шляхом застосування закону, забезпечуючи право кожної людини реалізовувати належні йому права та/або законні інтереси, яких вона була або може бути несправедливо позбавлена.

Прийняття процесуальних актів, а також дії суду під час розгляду справи належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження дій чи актів, що стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Правову оцінку дій суду під час розгляду справи, перевірку законності та обґрунтованості прийнятих судових рішень має виключно відповідний суд, згідно з процесуальним законодавством у межах провадження відповідної справи.

Суд зазначає, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо), що відповідає позиції Верховного Суду, сформованій в ухвалі від 17.07.2020 у справі №826/11409/17.

Суд дійшов висновку, що викладені у заяві припущення ОСОБА_1 не підтверджені жодними доказами, тому не доводять висловленого сумніву щодо небезсторонності, упередженості та необ`єктивності судді Валентини Іванівни Орленко під час перевірки матеріалів справи №580/3643/22 у межах розгляду заяви від 09.11.2025 ОСОБА_1 про перегляд судового рішення від 10.07.2023 за нововиявленими обставинами у справі №580/3643/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, тому заява про відвід судді Черкаського окружного адміністративного суду В.І. Орленко не належить задоволенню.

Керуючись ст. 2, 9, 14, 31, 36, 37, 39, 40, 41, 241-243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 28.01.2026 (вх. 4635/26 від 29.01.2026) про відвід судді Валентини Іванівни Орленко у справі №580/3643/22 у межах розгляду заяви від 09.11.2025 ОСОБА_1 про перегляд судового рішення від 10.07.2023 за нововиявленими обставинами у справі №580/3643/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди відмовити.

Матеріали адміністративної справи №580/3643/22 повернути судді Черкаського окружного адміністративного суду В.І.Орленко.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не належить оскарженню.

Копію ухвали направити Заявнику у справі.

Ухвала складена, підписана 05.02.2026.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА