Справа № 520/30004/25
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2026-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 р. №520/30004/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.;

за участю секретаря судового засідання - Басістого Є.А.,

представника позивача - Межирицького А.О.

представника відповідача - Книги Ю.Ю.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТЛОТУРБОПРОМ" (просп. Аерокосмічний, буд. 1, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61001, код ЄРДПОУ 25464226) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, код ЄРДПОУ 43983495) про скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "КОТЛОТУРБОПРОМ", з адміністративним позовом в якому просить суд:

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 14.05.2025р. № 8, згідно з яким до позивача застосовано санкції у вигляді пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 12777986,14 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 21 жовтня 2024 року №706 про застосування штрафних (фінансових) санкції за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 12777986,14 грн. є протиправним та таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України.

Вказує на порушення порядку проведення перевірки, оскільки податковим органом не направлялись запити про надання документів для перевірки, що має безпосереднім наслідком визнання протиправним податкового повідомлення-рішення, яке було прийнято за наслідком такої перевірки.

Також вказує на помилковість висновків відповідача щодо порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, оскільки , по взаємовідносинам з обома контрагентами-нерезидентами, станом на дату проведення перевірки, розмір непогашеної заборгованості в результаті укладання між сторонами угод про зарахування зустрічних (однорідних) вимог, був зменшений до суми, яка не є об`єктом валютного нагляду відповідно до положень п. 21, розд. ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою Правління НБУ від 02.01.2019р. № 5 та ст. 20 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдженню зброї масового знищення». Однак відповідач під час здійснення перевірки такі документи не врахував, оскільки проводив перевірку з порушеннями.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Представником відповідача надано відзив на позов, в якому сторона відповідача проти вимог поданого позову заперечує. Зазначає, що копія наказу ГУ ДПС від 21.02.2025 № 929-п та письмове повідомлення від 21.02.2025 № 231 про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки надіслано на податкову адресу ТОВ «Котлотурбопром» рекомендованим листом із повідомленням про вручення 24.02.2025, який повернувся на адресу ГУ ДПС з відміткою «за закінченням терміну зберігання», із зазначенням дати на печатці 11.03.2025, а тому наказ та письмове повідомлення вважаються врученими 11.03.2025.

Наголошував, що надання позивачем документів (додаткових угод, угод про взаємозалік, актів звірки) виключно на стадії судового оскарження не може бути підставою для скасування рішення ГУ ДПС.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому не погоджується з обґрунтуванням відповідача щодо підстав прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, обґрунтовуючи відсутністю аргументів у відзиві на позовну заяву щодо правомірності дій відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОТЛОТУРБОПРОМ» перебуває на обліку в Головному управлінню ДПС у Харківській області. Основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «КОТЛОТУРБОПРОМ» є оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням (КВЕД 46.69).

Головним управлінням ДПС у Харківській області, на підставі повідомлення від 21.02.2025 № 231, виданого Головним управлінням ДПС у Харківській області, та згідно наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 21.02.2025 № 929- п, на підставі п.п.20.1.4 п. 20.1, ст. 20, п. 41.1, ст. 41, п. 61.1 и п. 61.2 ст. 61, пп. 62.1.3, п. 62.1 ст. 62, пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п 78.1 ст.78, п. 79.1, п. 79.2 ст.79, п. 82.2 ст. 82, п. 69.35-1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариство з обмеженою відповідальністю «КОТЛОТУРБОПРОМ» з питань дотримання вимог валютного законодавства в частині дотримання строків проведення розрахунків в іноземній валюті за зовнішньоекономічним контрактом від 25.09.2020р. № за період з 25.09.2020р. по 22.07.2024р., за зовнішньоекономічним контрактом від 08.03.2021р. № 1960 ВЕ 210204 за період із 08.03.2021р. по 22.07.2024р., за результатами якої складено акт від 08.04.2025 № 15077/20-40-07-08-05/25464226. ( т. 1 а.с. 17-28)

Згідно висновків акту перевірки встановлені наступні порушення: частини 2 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» за зовнішньоекономічним контрактом від 25.09.2020р. № , укладеним з нерезидентом АО «АрселорМиттал Темиртау», Республіка Казахстан та за зовнішньоекономічним контрактом від 08.03.2021р. № 19160 ВЕ 210204, укладеним з нерезидентом RICHARD KABLITZ GMBH, Німеччина.

На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДПС у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.05.2025р. № 8, гідно з яким до позивача застосовано санкції у вигляді пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 12 777 986,14 грн. (т. 1 а.с. 12-13)

Не погоджуючись з податковими повідомленнями рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом.

Щодо процедури проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що контролюючі органи мають праві або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Статтею 79 ПК України визначено особливості проведення документальної невиїзної перевірки.

Зокрема, пунктом 79.1 статті 79 ПК України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

За правилами пункту 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

При цьому, незважаючи на проголошену пунктом 79.3 статті 79 ПК України необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім, що також узгоджується із приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України, який передбачає право платника податків бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

У зв`язку із наведеним слід зазначити, що за пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відтак законодавець передбачив два окремих випадки, коли документи вважаються належним чином врученими платнику податків, зокрема, коли останні надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представнику.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» стверджує, що відповідачем були допущені процедурні порушення порядку проведення перевірки, внаслідок чого у позивача була відсутня можливість забезпечити надання всіх необхідних документів.

Разом із тим, представник відповідача зазначав, що копія наказу та письмове повідомлення про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки надсилалось на податкову адресу ТОВ «Котлотурбопром» рекомендованим листом із повідомленням про вручення 24.02.2025, який повернувся на адресу ГУ ДПС з відміткою «за закінченням терміну зберігання», а тому наказ та письмове повідомлення вважаються врученими.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «КОТЛОТУРБОПРОМ» з питань дотримання вимог валютного законодавства в частині дотримання строків проведення розрахунків в іноземній валюті за зовнішньоекономічними контрактами, призначено наказом Головного управління ДПС у Харківській області від 21.02.2025 № 929-п (т. 2 а.с. 218-219).

Відповідач в акті перевірки зазначив про направлення повідомлення про початок перевірки від 21.02.2025 № 231 та копію наказу від 21.02.2025 № 929-п платнику 24.02.2025р. на податкову адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОТЛОТУРБОПРОМ»: 61001, м. Харків, просп. Гагаріна, 1.

Вказане відправлення повернуто на адресу Головного управління ДПС у Харківській області з відміткою «повертається за закінченням терміну зберігання» (т. 2 а.с. 220-225).

При цьому суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази направлення відповідачем запиту про надання документів для перевірки.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що листів від податкової не отримував, зокрема будь-яких запитів про надання документів оскільки фактичним місцезнаходження виробничих потужностей, складу, керівництва товариства та посадових осіб є м. Харків, вул. Енергетична, 11.

Інформація про місцезнаходження інформація повідомлялась контролюючому органу, зокрема листом від 26.12.2022р. № 377, отже податковому органу достеменно було відомо про фактичне місцезнаходження товариства ( т. 2 а.с. 134-138).

Суд зазначає, що такі дії контролюючого органу свідчать про фактичну відсутність повідомлення про проведення перевірки та направлення запиту про надання документів, що, в свою чергу, унеможливило участь позивача в перевірці та позбавило його права надати первинні документи, пояснення чи інші докази.

При цьому, зважаючи на приписи положень пункту 79.2 статті 79 ПК України в взаємозв`язку з приписами пункту 42.2 статті 42 ПК України, оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку. З наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Отже, вказані обставини, но переконання суду, могли в подальшому вплинули на правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу, здійснених за результатами такої перевірки, на підставі яких прийняте спірне рішення, оскільки відповідач дійшов висновків про порушення строків розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності виключно на підставі аналізу інформації, наявної у відповідача, без надання можливості позивачу виконати свій обов`язок щодо надання документів, що належать до предмета перевірки або пов`язані з предметом перевірки.

У постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 21.02.2020 (справа №826/17123/18) зроблено висновок, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність податкових повідомлень-рішень та/або інших рішень. Підставам позову такого змісту, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками перевірки, - переходити до перевірки підстав позову, пов`язаних з оспорюванням висновку контролюючого органу про вчинення платником податків податкового правопорушення (порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган).

Згідно з постановою Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 22.09.2020 у справі №520/8836/18, невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частині другій статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом; податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 значила таке: аналізованими нормами ПК з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. У разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Отже, за правовим висновком Верховного Суду процедурним порушенням порядку проведення податкової перевірки суди повинні надавати правову оцінку у першу чергу.

Таким чином, протиправність дій Відповідача під час призначення та проведення перевірки, у разі її встановлення судом, є достатньою самостійною підставою до скасування прийнятих за результатами її проведення рішень.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18.

Суд наголошує, що , у застосуванні положень пункту 79.2 статті 79 ПК України в взаємозв`язку з приписами пункту 42.2 статті 42 ПК України з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Невиконання вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків.

Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі №640/9016/20, від 19.04.2024 у справі № 440/4696/18.

Верховний Суд також сформував усталений підхід (зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.08.2019 у справі № 520/8681/18, від 11.06.2020 у справі № 823/1606/17, від 12.08.2021 у справі № 640/3605/19), що наказ вважається надісланим контролюючим органом в порядку, встановленому законом, у разі повернення за закінченням терміну зберігання поштою наказу про проведення позапланової невиїзної перевірки, направленого на податкову адресу платника податків рекомендованим поштовим відправленням.

Отже, істотною обставиною при вирішенні питання своєчасного повідомлення платника податків про проведення відносно нього перевірки є встановлення дати, з якої наказ про проведення перевірки вважається врученим у відповідності до вказаних вимог податкового законодавства.

Наведене також дає підстави для висновку, що у випадку надіслання копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки рекомендованим листом з повідомленням про вручення контролюючий орган має враховувати особливості, пов`язані із правилами вручення поштових відправлень в Україні.

Про обґрунтованість такого висновку свідчать зміни, що були внесені законодавцем до пункту 79.2 статті 79 ПК України. Зокрема, Законом України від 30 листопада 2021 року №1914-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень», який набрав чинності з 01 січня 2022 року, пункт 79.2 статті 79 ПК України доповнено новим абзацом такого змісту: «У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу».

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вказані вище процедурні порушення проведення перевірки ТОВ «Котлотурбопром» є достатньою самостійною підставою для скасування податкового повідомлення-рішення, прийнятого на підставі акту перевірки.

Щодо суті виявленого порушення, суд зазначає наступне.

Вирішуючи спір по суті, суд застосовує норми Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - Кодекс), Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII (далі - Закон № 2473-VIII) та Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5 (далі - Положення), у редакціях, якими регулювалися спірні правовідносини на час їх виникнення.

Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпунктів 14.1.39., 14.1.162. пункту 14.1. статті 14 Кодексу грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності; пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Згідно з підпунктами 16.1.7., 16.1.8. пункту 16.1. статті 16 Кодексу платник податків зобов`язаний, зокрема: подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством; виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки.

У свою чергу контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів (підпункт 19-1.1.4. пункту 19-1.1. статті 19-1 Кодексу).

Також контролюючі органи забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (підпункт 19-1.1.34., пункту 19-1.1. статті 19-1 Кодексу).

За приписами підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 Кодексу контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до підпункту 111.1.1. пункту 111.1. статті 111 Кодексу за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються юридична відповідальність, зокрема, фінансова.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, може застосовуватися у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (пункт 111.2. статті 111 Кодексу).

За приписами пункту 102.1. статті 102 Кодексу, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, контролюючий орган, у даному випадку відповідач, наділений повноваженнями здійснювати контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, а також застосовувати до платників податків фінансову відповідальність у вигляді пені за порушення строків проведення відповідних розрахунків.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначає Закон № 2473-VІІІ, метою якого є забезпечення єдиної державної політики у сфері валютних операцій та вільного здійснення валютних операцій на території України.

За приписами частини першої статті 1 Закону № 2473-VIII у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні, зокрема:

валютна операція - операція, що має хоча б одну з таких ознак: а) операція, пов`язана з переходом права власності на валютні цінності та (або) права вимоги і пов`язаних з цим зобов`язань, предметом яких є валютні цінності, між резидентами, нерезидентами, а також резидентами і нерезидентами, крім операцій, що здійснюються між резидентами, якщо такими валютними цінностями є національна валюта; б) торгівля валютними цінностями; в) транскордонний переказ валютних цінностей та транскордонне переміщення валютних цінностей;

валютний нагляд - система заходів, спрямованих на забезпечення дотримання суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами валютного законодавства;

валютні цінності - національна валюта (гривня), іноземна валюта та банківські метали;

іноземна валюта: а) грошові знаки грошових одиниць іноземних держав у вигляді банкнот, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави або групи іноземних держав, а також вилучені або такі, що вилучаються з обігу, але підлягають обміну на грошові знаки, що перебувають в обігу; б) кошти на рахунках у банках та інших фінансових установах, виражені у грошових одиницях іноземних держав і міжнародних розрахункових (клірингових) одиницях (зокрема у спеціальних правах запозичення), що належать до виплати в іноземній валюті; в) електронні гроші, номіновані у грошових одиницях іноземних держав та (або) банківських металах;

нерезиденти, окрім іншого, юридичні особи та інші суб`єкти господарювання з місцезнаходженням за межами України, які створені та діють відповідно до законодавства іноземної держави, у тому числі ті, частки участі в яких належать резидентам;

суб`єкти валютних операцій - резиденти та (або) нерезиденти, які здійснюють валютні операції.

Згідно з частиною четвертою, дев`ятою статті 11 Закону № 2473-VIII органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.

Органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, п`ятої статті 13 Закону № 2473-VIII національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

За приписами пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валют, затвердженого постановою Правління Національного банку України02.01.2019 № 5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Згідно пункту 14-2 постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.

Відповідно до підпункту 2 пункту 7 Інструкції № 7 банк розпочинає відлік встановлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати:

1) оформлення МД типу ЕК-10 «Експорт», ЕК-11 «Реекспорт» на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів;

2) здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів.

Так, датою здійснення платежу на користь нерезидента - постачальника товару вважається дата здійснення банком платежу на користь нерезидента - постачальника товару, якщо оплата зобов`язань резидента за операцією з імпорту товару здійснюється за рахунок коштів, отриманих від банку на підставі кредитного договору без зарахування цих коштів на поточний рахунок такого резидента в банку.

Відповідно до пункту 8 Інструкції № 7, Банк для здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів самостійно визначає систему заходів (уключаючи фіксацію цих операцій з дотриманням принципів актуальності, достовірності та інформативності).

Підпунктом 2 пункту 9 Інструкції № 7 встановлено, що Банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків:

у разі експорту товару - після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16-2 розділу IV цієї Інструкції.

Згідно пункту 14-6 постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», Банк не має права завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операцією з експорту/імпорту товарів на підставі документів про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Згідно вимоги абзацу першого пункту 14-6 цієї постанови не поширюються на випадки завершення здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків у разі припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог за операціями операторів телекомунікацій з оплати міжнародних телекомунікаційних послуг (міжнародного роумінгу та пропуску міжнародного трафіка).

Відповідно до пункту 25 Інструкції № 7, Банк відповідно до Правил організації статистичної звітності, що подається до Національного банку України, затверджених постановою Правління Національного банку України від 13 листопада 2018 року № 120, надає Національному банку інформацію про виявлені факти ненадходження в установлені Національним банком граничні строки розрахунків або строки, визначені у висновках, грошових коштів, товарів (або незавершення у граничні строки розрахунків імпортних операцій резидентів без увезення продукції на територію України), уключаючи такі факти за власними операціями банку.

З аналізу наведених норм чинного законодавства можливо дійти висновків, що виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки визначені законодавством, а у разі порушення встановлених строків до резидента застосовується відповідальність у вигляді пені у визначеному розмірі, а саме: 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості, за кожний день прострочення, при цьому, валютним законодавством передбачено можливість зняття експортної операції з контролю (завершення здійснення банком валютного нагляду) через припинення зобов`язань між резидентом і нерезидентом як шляхом їх виконання, так і у разі припинення зобов`язання в інший спосіб, зокрема, відступленням права вимоги та зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі дотримання сукупності умов, передбачених підпунктом 6 пункту 9 та підпунктом 5 пункту 10 розділу III Інструкції № 7.

Отже, законодавство, в тому числі й спеціальне в сфері зовнішньоекономічних договорів, не містить обмежень щодо зміни сторони за зобов`язанням у зовнішньоекономічному договорі та щодо припинення зобов`язань за таким договором зарахуванням зустрічних однорідних вимог, водночас, необхідно враховувати специфіку таких правовідносин, зокрема, щодо розповсюдження на них валютного нагляду.

Так, перевіркою ТОВ «Котлотурбопром» встановлено порушення частини 2 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», із змінами та доповненнями, пункту 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5, із змінами та доповненнями, за зовнішньоекономічним контрактом від 25.09.2020 № , укладеним з нерезидентом АО "АрселорМиттал Темиртау", Республіка Казахстан та за зовнішньоекономічним контрактом від 08.03.2021 № 19160 ВЕ 210204, укладеним з нерезидентом RICHARD KABLITZ GMBH, Німеччина.

В процесі проведення перевірки встановлено наступне.

ТОВ «Котлотурбопром» (Україна), в особі Генерального директора Греховодова А.Н. (Продавець/Постачальник) та в особі фінансового директора АО "АрселорМиттал Темиртау" (Республіка Казахстан) пана ОСОБА_1 , заступника директора по виробництву пана Винита Мохана, Менеджера по забезпеченню пана Сунити Раджана Самаддера, діючих на підставі довіреності (Покупець), укладено Контракт від 25.09.2020 № .

ТОВ «Котлотурбопром», на виконання умов контракту від 25.09.2020 № , укладеного з нерезидентом АО "АрселорМиттал Темиртау", Республіка Казахстан, експортувало продукцію на загальну суму 2 120 000,00 USD (еквівалент 57 807 336,44 грн), згідно наступних митних декларацій:

- від 29.06.2021 № UA807170/2021/041181 на загальну суму 388 700,00 USD (еквівалент 10 648 980,68 грн) граничний строк надходження валютної виручки 28.06.2022;

- від 29.06.2021 № UA807170/2021/041376 на загальну суму 320 850,00 USD (еквівалент 8 790 134,94 грн) граничний строк надходження валютної виручки 28.06.2022;

- від 29.06.2021 № UA807170/2021/041377 на загальну суму 399 050,00 USD (еквівалент 10 932 533,42 грн) граничний строк надходження валютної виручки 28.06.2022;

- від 30.06.2021 № UA807170/2021/041648 на загальну суму 375 060,00USD (еквівалент 10 192 743,08 грн) граничний строк надходження валютної виручки 29.06.2022;

- від 30.06.2021 № UA807170/2021/041651 на загальну суму 378 820,00 USD (еквівалент 10 294 925,97 грн) граничний строк надходження валютної виручки 29.06.2022;

- від 27.07.2021 № UA807170/2021/048450 на загальну суму 257 520,00 USD (еквівалент 6 948 018,36 грн) граничний строк надходження валютної виручки 26.07.2022.

У графі 28 «Фінансові та банківські відомості» вищезазначених митних декларацій зазначено банківську установу ПАТ "ПУМБ", , МФО: 334851.

Грошові кошти за відвантажений товар по експортному контракту від 25.09.2020 № , укладеному з АО "АрселорМиттал Темиртау", Республіка Казахстан, надійшли на загальну суму 1 869 566,44 USD (еквівалент 51 569 577,49 грн), а саме:

- на валютний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ "ПУМБ", МФО: 334851, на загальну суму 1 757 600,00 USD (еквівалент 48 294 010,48 грн):

- 11.12.2020 у сумі 136 800,00 USD (еквівалент 3 840 660,00 грн) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків;

- 21.01.2021 у сумі 170 000,00 USD (еквівалент 4 794 595,00 грн) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків;

- 10.02.2021 у сумі 136 800,00 USD (еквівалент 3 781 507,68 грн) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків;

- 23.02.2021 у сумі 170 000,00 USD (еквівалент 4 748 168,00 грн) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків;

- 18.06.2021 у сумі 150 000,00 USD (еквівалент 4 075 680,00 грн) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків;

- 09.12.2021 у сумі 994 000,00 USD (еквівалент 27 053 399,80 грн) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків;

- на валютний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ «МТБ БАНК», МФО: 328168, на загальну суму 111 966,44 USD (еквівалент 3 275 567,01 грн):

- 03.03.2022 у сумі 111 966,44 USD (еквівалент 3 275 567,01 грн) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків.

На кінець перевіряємого періоду ТОВ «Котлотурбопром» по експортному контракту від 25.09.2020 № , укладеному з АО "АрселорМиттал Темиртау", Республіка Казахстан рахується протермінована дебіторська заборгованість на загальну суму 250 433,56 USD, граничний строк розрахунків по якій настав 26.07.2022, чим порушено частину 2 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», із змінами та доповненнями.

Таким чином, на порушення частини 2 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», із змінами та доповненнями у періоді з 25.09.2020 по 22.07.2024 по контракту від 25.09.2020 № валютна виручка на суму 250 433,56 USD у строки, встановлені Національним банком України, на рахунки ТОВ «Котлотурбопром» у банках не надійшла.

За результатами перевірки станом на 22.07.2024 по контракту від 25.09.2020 № , укладеному з АО "АрселорМиттал Темиртау", Республіка Казахстан, встановлено дебіторську заборгованість на суму 250 433,56 USD з граничним строком розрахунків 26.07.2022.

Крім того перевіркою встановлено, що ТОВ «Котлотурбопром» (Україна), в особі Генерального Директора Чупири В.О. (Підрядник) та в особі керівника відділу закупівель компанії RICHARD KABLITZ GMBH Martin Kapf (Клієнт), укладено Контракт від 08.03.2021 № 19160 ВЕ 210204.

ТОВ «Котлотурбопром», на виконання умов контракту від 08.03.2021 № 19160 ВЕ 210204, укладеного з нерезидентом компанія RICHARD KABLITZ GMBH, Німеччина, експортувало продукцію на загальну суму 566 592,00 EURO (еквівалент 17 424 557,18 грн), згідно наступних митних декларацій: від 16.09.2021 № UA807170/2021/060600 на загальну суму 60 868,08 EURO (еквівалент 1 918 379,28грн) граничний строк надходження валютної виручки 15.09.2022; від 29.09.2021 № UA807170/2021/063867 на загальну суму 59 358,00 EURO (еквівалент 1 842 086,49 грн) граничний строк надходження валютної виручки 28.09.2022; від 05.10.2021 № UA807170/2021/065267 на загальну суму 86 229,78 EURO (еквівалент 2 666 750,80 грн) граничний строк надходження валютної виручки 04.10.2022; від 06.10.2021 № UA807170/2021/065559 на загальну суму 88765,95 EURO (еквівалент 2 720 995,92 грн) граничний строк надходження валютної виручки 05.10.2022; від 06.10.2021 № UA807170/2021/041651 на загальну суму 2 536,17 EURO (еквівалент 77 742,74 грн) граничний строк надходження валютної виручки 05.10.2022; від 08.10.2021 № UA807170/2021/066380 на загальну суму 93 838,29 EURO (еквівалент 2 856 231,10 грн) граничний строк надходження валютної виручки 07.10.2022; від 13.10.2021 № UA807170/2021/067525 на загальну суму 22 825,53 EURO (еквівалент 694 500,99 грн) граничний строк надходження валютної виручки 12.10.2022; від 20.10.2021 № UA807170/2021/068959 на загальну суму 68 476,59 EURO (еквівалент 2 095 767,12 грн) граничний строк надходження валютної виручки 19.10.2022; від 22.10.2021 № UA807170/2021/069599 на загальну суму 83 693,61 EURO (еквівалент 2 552 102,73грн) граничний строк надходження валютної виручки 21.10.2022.

У графі 28 «Фінансові та банківські відомості» вищезазначених митних декларацій зазначено банківську установу ПАТ "ДЕІБУ", ЄДРПОУ: 0032112, МФО: 322313. Грошові кошти за відвантажений товар по експортному контракту від 08.03.2021 № 19160 ВЕ 210204, укладеному з компанією RICHARD KABLITZ GMBH, Німеччина, надійшли на загальну суму 465659,50 EURO (еквівалент 14 961 668,23 грн), а саме:

- на валютний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ "ПУМБ", МФО: 334851, на загальну суму 218 180,00 EURO (еквівалент 7 269 660,81 грн):

- 30.03.2021 у сумі 50 000,00 EURO (еквівалент 1 648 305,00 грн) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків;

- 07.04.2021 у сумі 59 090,00 EURO (еквівалент 1 943 942,82 грн) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків;

- 20.04.2021 у сумі 109 090,00 EURO (еквівалент 3 677 412,99 грн) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків.

- на валютний рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в ПАТ "МТБ БАНК", МФО: 328168, на загальну суму 111 966,44 EURO (еквівалент 3 275 567,01 грн):

- 09.11.2021 у сумі 174 206,00 EURO (еквівалент 5 261 474,14 грн) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків.

- 15.03.2022 у сумі 73 273,50 EURO (еквівалент 2 430 533,29 грн) без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків.

На кінець перевіряємого періоду по експортному контракту від 08.03.2021 № 19160 ВЕ 210204, укладеному з компанією RICHARD KABLITZ GMBH, Німеччина рахується протермінована дебіторська заборгованість на загальну суму 100 932,50 EURO, граничний строк розрахунків по якій настав у сумі 17 238,89 EURO - 19.10.2022, у сумі 83 693,61 EURO - 21.10.2022, чим порушено частину 2 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», із змінами та доповненнями.

Таким чином відповідач дійшов висновку, що на порушення частини 2 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», із змінами та доповненнями, у періоді з 08.03.2021 по 22.07.2024 по контракту від 08.03.2021 № 19160 ВЕ 210204 валютна виручка на суму 100 932,50 EURO у строки, встановлені Національним банком України, на рахунки ТОВ «Котлотурбопром» у банках не надійшла.

За результатами перевірки станом на 22.07.2024 по контракту від 08.03.2021 № 19160 ВЕ 210204, укладеному з компанією RICHARD KABLITZ GMBH, Німеччина, встановлено дебіторську заборгованість на суму 100 932,50 EURO з граничним строком розрахунків у сумі 17 238,89 EURO - 19.10.2022, у сумі 83 693,61 EURO - 21.10.2022.

Щодо взаємовідносин позивача з компанією контрагентом-нерезидентом Акціонерним товариством «Арселор Міттал Теміртау», судом встановлено наступне.

25.09.2020р. ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» був укладений Контракт по інвестиційним закупівлям № від 25.09.2020 із контрагентом-нерезидентом Акціонерним товариством «АрселорМіттал Теміртау» (місцезнаходження нерезидента: 101407, Казахстан, Карагандинська обл., м. Теміртау, пр-т. Республіки, 1), предметом якого є «Реконструкції стаціонарної частини котла-утилізатора OSCHATZ конвертера №1 ККЦ». Валюта контракту: USD Вартість контракту: 2 280 000,00 USD, яка складається з 2 120 000,00USD вартість обладнання та 160 000,00USD шефнадзор та монтаж. Умови поставки: DAP Теміртау, згідно з ІНКОТЕРМС 2010 (т. 1 а.с. 202-248).

Відповідно до умов контракту контрагент-нерезидент зобов`язаний сплатити вартість обладнання відповідності до Умов оплати (Додаток №3 до Контракту) з урахуванням змін визначених Додатковою угодою №2 від 11.06.2021 до Контракту по інвестиційним закупівлям № від 25.09.2020.

Згідно з цими умовами розрахунків, Замовник сплачує остаточну вартість поставленого обладнання лише після виконання спеціалістами ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» послуг з шеф-нагляду за монтажем та пуско-наладкою поставленого обладнання, а також остаточної прийомки цього обладнання на території Замовника (Казахстан). Зобов`язання з проведення монтажу покладені на самого Замовника. Строк дії договору та виконання вказаних зобов`язань визначений сторонами до 31.12.2023 року.

ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ», на виконання умов контракту від 25.09.2020 № , укладеного з нерезидентом АО "АрселорМиттал Темиртау", Республіка Казахстан, експортувало продукцію на загальну суму 2 120 000,00 USD (еквівалент 57 807 336,44 грн), згідно наступних митних декларацій:

від 29.06.2021 № UA807170/2021/041181 на загальну суму 388 700,00 USD

від 29.06.2021 № UA807170/2021/041376 на загальну суму 320 850,00 USD

від 29.06.2021 № UA807170/2021/041377 на загальну суму 399 050,00 USD

від 30.06.2021 № UA807170/2021/041648 на загальну суму 375 060,00 USD

від 30.06.2021 № UA807170/2021/041651 на загальну суму 378 820,00 USD

від 27.07.2021 № UA807170/2021/048450 на загальну суму 257 520,00 USD (т. 2 а.с. 81-97)

Грошові кошти за відвантажений товар по експортному контракту від 25.09.2020 № надійшли на загальну суму 1 869 566,44 USD, а саме: на валютний рахунок, відкритий в ПАТ «ПУМБ» 11.12.2020р. на суму 136 800 USD; 21.01.2020р. на суму 170 000 USD; 10.02.2021р. на суму 136 800 USD; 23.02.2021р. на суму 170 000 USD; 18.06.2021р. на суму 150 000 USD; 09.12.2021р. на суму 994 000 USD, на валютний рахунок відкритий в ПАТ «МТБ БАНК» 03.03.2022р. на суму 111 996,44 USD (т.2 а.с. 98-104).

10 серпня 2023 року від АТ «АрселорМіттал Теміртау» надійшов лист з інформацію про виявлені недоліки під час огляду елементів обладнання з актами № 124, № 142 та № 143 (т. 2 а.с. 105-111).

За змістом актів виявлені наступні дефекти та недоліки: дефекти зварювання (непровари плавника), відсутність захисних плівок та заглушок на трубах, а також грубу шорсткість захисного покриття; Комісія зазначає, що ця шорсткість сприятиме утворенню шлако-металевих настилів під час роботи котла; відсутність на секціях елементів кріплення (для маятникових опор, кесона), а також відсутня розводка труб для замірів тиску та для газоаналізатора. дефекти виготовлення, а саме: кінці труб у місцях стикування секцій розташовані нерівно («гармошкою») та з різною міжосьовою відстанню; порушення герметичності, а саме непроварені стики, наскрізні отвори та повну відсутність зварювання на фланцях, що порушує газощільність обладнання; повна відсутність клапану скидання тиску; порушення комплектності, а саме: виявлено деталі (згини труб, опори), які були поставлені розсипом у ящиках, хоча за кресленнями вони мали бути змонтовані на обладнанні на заводі-виробнику; невідповідність матеріалів, а саме: у ковзних опорах замість тефлонової пластини (товщиною 10мм), передбаченої кресленнями, було вкладено мінеральну вату (40мм); відсутність випробувань, а саме: на вибуховому клапані не обварений підвідний патрубок, що, на думку комісії, свідчить про те, що клапан не проходив заводських випробувань на наявність витоків.

ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» листом від 15.08.2023р. № 117 повідомило замовника, що наявні недоліки визнаються частково та в якості компенсації запропонувало знизити загальну вартість поставленого обладнання на 40 000 USD (т. 2 а.с. 115).

Крім того, листами від 23 серпня 2023 року та від 28 серпня 2023 року АТ «АрселорМіттал Теміртау» надіслало дебетову ноту, згідно з якою за порушення строків поставки обладнання та відповідно до умов п. 6.1 контракту від 25.09.2020 № було розраховано неустойку (штраф) в загальному розмірі 206 400 USD (т. 2 а.с. 112-118).

ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» листом від 29.08.2023р. № 306 повідомило про визнання претензій щодо несвоєчасної поставки та, з урахуванням визнаних недоліків обладнання, запропонувало врегулювати взаємні претензії шляхом укладання додаткової/ угоди до контракту від 25.09.2020 № (т. 2 а.с. 119).

За результатами домовленостей, 30 серпня 2023 року сторони підписали Додаткову угоду № 5 до контракту від 25.09.2020 № якою, з урахуванням взаємних грошових претензій, зменшили загальну вартість обладнання (п. 2.1.1 Контракта) та виклали в новій редакції Додаток № 3 (Умови оплати) та Додаток № 4 (Розбивка сум контракта). Умовами угоди передбачено (останній абзац п. 4 Додаткової угоди № 5), що її дія розповсюджується на правовідносини Сторін з моменту укладення контракту, що відповідає положенням ч. 3 ст. 631 ЦК України (т. 2 а.с. 120-126).

Внаслідок цього зарахування, фінальна заборгованість АТ «АрселорМіттал Теміртау» перед ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» склала 4 033,56 USD. Цей залишок був підтверджений обома сторонами шляхом підписання Акту звірки взаємних розрахунків (т. 2 а.с. 127).

Ці операції були також відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача. По кредиту рахунку 362 по контрагенту АТ «АрселорМіттал Теміртау» відображено зменшення дебіторської заборгованості по даному контрагенту на суму зарахованої зустрічної вимоги. У результаті даної господарської операції зменшилась сума заборгованості АТ «АрселорМіттал Теміртау» перед ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» за відвантажене обладнання за Контрактом по інвестиційним закупівлям № від 25.09.2020р. (т. 2 а.с. 128-133).

Щодо взаємовідносин позивача з компанією RICHARD KABLITZ GMBH, Німеччина, судом встановлено наступне.

Між ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ», в особі Генерального Директора ОСОБА_2 (Підрядник). та компанією RICHARD KABLITZ GMBH, Німеччина, в особі керівника відділу закупівель компанії Martin Kapf (Клієнт), укладено Договір про надання послуг від 08.03.2021р. № 19160 BE 210204 (т. 1 а.с. 42-127).

За вказаним контрактом ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» як Підрядник зобов`язується виконати виробництво частин котла, що працюють під тиском, та частин котла, що працюють під атмосферним тиском, у відповідності до наданої клієнтом і субпідрядниками технічної документації (робочих креслень).

Валюта контракту: EURO Вартість контракту: 566 592,00 EURO Умови поставки: DAP Biala Podiaska, Poland, згідно з ІНКОТЕРМС 2010.

ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ», на виконання умов контракту від 08.03.2021 № 19160 BE 210204, експортувало продукцію на загальну суму 566 592,00 EURO (еквівалент 17 424 557,18 грн), згідно наступних митних декларацій:

від 16.09.2021 № UA807170/2021/060600 на загальну суму 60 868,08 EURO

від 29.09.2021 № UA807170/2021/063867 на загальну суму 59 358,00 EURO

від 05.10.2021 № UA807170/2021/065267 на загальну суму 86 229,78 EURO

від 06.10.2021 № UA807170/2021/065559 на загальну суму 88 765,95 EURO

від 06.10.2021 № UA807170/2021/041651 на загальну суму 2 536,17 EURO

від 08.10.2021 № UA807170/2021/066380 на загальну суму 93 838,29 EURO

від 13.10.2021 № UA807170/2021/067525 на загальну суму 22 825,53 EURO

від 20.10.2021 № UA807170/2021/068959 на загальну суму 68 476,59 EURO

від 22.10.2021 № UA807170/2021/069599 на загальну суму 83 693,61 EURO (т. 1 а.с. 139-156).

Грошові кошти за відвантажений товар по експортному контракту від 08.03.2021р. № 19160 ВЕ 210204 надійшли на загальну суму 465 659,50 EURO, а саме на валютний рахунок, відкритий в ПАТ «ПУМБ» 30.03.2021р. на суму 50 000 EURO; 07.04.2021р. на суму 59 090 EURO; 20.04.2021р. на суму 109 090 EURO та на валютний рахунок відкритий в ПАТ «МТБ БАНК» 09.11.2021р. на суму 174 206 EURO; 15.03.2022р. на суму 73 273,50 EURO (т. 1 а.с. 157-161).

10 листопада 2021 року від Клієнта на адресу ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» надійшов лист про виявлені недоліки з Актом виявлених недоліків № 4 від 09 листопада 2021 року та протоколами випробувань № RT-017-2021 від 26.10.2021р.; № RT-018-2021 від 26.10.2021р.; № RT-019-2021 від 28.10.2021р.; № RT-020-2021 від 28.10.2021р.( т. 1 а.с. 162-184).

За змістом Акту виявлених недоліків під час приймання продукції (обладнання «Мембранні стіни») були виявлені виробничі дефекти, а саме: підрізи зварних швів та включення пір у зварні шви.

Усунення цих дефектів потребувало проведення зварювальних робіт безпосередньо на об`єкті монтажу в м. Бихів, Білорусь.

Клієнт (RICHARD KABLITZ GMBH) висунув вимогу ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» направити своїх фахівців на об`єкт для усунення недоліків власними силами.

ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» не змогло виконати цю вимогу та направити спеціалістів.

Оскільки ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» не змогло усунути дефекти, Клієнт (RICHARD KABLITZ GMBH) виконав ремонтні роботи самостійно.

13 грудня 2022 року Клієнт повідомив ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ», що загальна вартість робіт з усунення недоліків склала 100 000 EURO ( т. 1 а.с. 18-190).

ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» визнало наявність недоліків та погодилося із сумою витрат, понесених Клієнтом. 30 грудня 2022 року ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» направило Клієнту лист з пропозицією укласти угоду про зарахування зустрічних (однорідних) вимог.

За результатами домовленостей, 20 лютого 2023 року сторони підписали Угоду про зарахування зустрічних (однорідних) вимог, за якою вартість ремонту (100 000 EURO) зараховувалась в рахунок оплати за Договором.

Додатковою угоду № 5 до Договору № 19160 BE 210204, якою внесли відповідні зміни до специфікації (Додаток №3). Умовами угоди передбачено (останній абзац Додаткової угоди № 5), що її дія, за домовленістю сторін починається з 09.11.2021р., що відповідає положенням ч. 3 ст. 631 ЦК України (т. 1 а.с. 191-196).

Внаслідок цього зарахування, фінальна заборгованість ОСОБА_3 перед ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» склала 932,50 EURO. Цей залишок був підтверджений обома сторонами шляхом підписання Акту звірки взаємних розрахунків (т. 1 а.с. 197-201).

Ці операції були також відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача. По кредиту рахунку 362 по контрагенту RICHARD KABLITZ GMBH, Німеччина, відображено зменшення дебіторської заборгованості по даному контрагенту на суму зарахованої зустрічної вимоги. У результаті даної господарської операції зменшилась сума заборгованості RICHARD KABLITZ GMBH, Німеччина перед ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» за раніше відвантажене обладнання за Договором про надання послуг від 08.03.2021р. № 19160 BE 210204 ( т. 1 а.с. 230-233)

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Одним із принципів валютного регулювання, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону 2473-VIII є свобода здійснення валютних операцій, що передбачає, зокрема право фізичних та юридичних осіб - резидентів укладати угоди з резидентами та (або) нерезидентами та виконувати зобов`язання, пов`язані з цими угодами, у національній валюті чи в іноземній валюті, у тому числі відкривати рахунки у фінансових установах інших країн; запровадження обмежень і заходів захисту виключно з підстав та у порядку, визначених законом, з метою забезпечення стабільності фінансової системи і рівноваги платіжного балансу України; недопущення неправомірного і необґрунтованого втручання держави у валютні операції.

Згідно з статтею 3 Закону 2473-VIII передбачено, що відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.

У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.

Закони України та інші нормативно-правові акти валютного законодавства, що встановлюють нові обов`язки для суб`єктів валютних операцій або погіршують їхнє становище, не мають зворотної сили.

У разі якщо норма цього Закону чи нормативно-правового акту Національного банку України, виданого на підставі цього Закону, або норми інших нормативно-правових актів Національного банку України допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків резидентів та нерезидентів у сфері здійснення валютних операцій або повноважень органів валютного нагляду, така норма трактується в інтересах резидентів та нерезидентів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 вказаного Закону валютні операції здійснюються без обмежень відповідно до законодавства України, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків запровадження Національним банком України відповідно до цього Закону заходів захисту.

Свобода здійснення валютних операцій забезпечується шляхом дотримання принципів валютного регулювання, встановлених цим Законом.

Засоби захисту, які можуть запроваджуватись Національним банком України передбачені частиною 1 статті 12 Закону 2473-VIII, до них відносяться: 1) обов`язковий продаж частини надходжень в іноземній валюті у межах, передбачених нормативно-правовими актами Національного банку України; 2) встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів; 3) встановлення особливостей здійснення операцій, пов`язаних із рухом капіталу; 4) запровадження дозволів та (або) лімітів на проведення окремих валютних операцій; 5) резервування коштів за валютними операціями; 6) заходи відповідно до статті 7-1 Закону України "Про Національний банк України", виключний перелік яких визначається нормативно-правовими актами Національного банку України.

Постановою Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі також - Постанова № 18) встановлено, що банки продовжують роботу з урахуванням обмежень, визначених цією постановою. Банкам забороняється проводити операції, що порушують визначені цією постановою обмеження, сприяють або можуть сприяти їх уникненню.

Пунктом 14-2 Постанови № 18 передбачено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.

Відповідно до пункту 14-4 Постанови № 18 розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного в пункті 14-2 цієї постанови, з урахуванням вимог пункту 14-3 цієї постанови в повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 14-3 цієї постанови стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в банку в Україні.

Пунктом 14-6 Постанови № 18 встановлено, що банк не має права завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операцією з експорту/імпорту товарів на підставі документів про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Статтею 2 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» визначено, що суб`єкти господарської діяльності України та іноземні суб`єкти господарської діяльності при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності керуються такими принципами, серед яких зокрема:

- принцип свободи зовнішньоекономічного підприємництва, що полягає у: праві суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності добровільно вступати у зовнішньоекономічні зв`язки; праві суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності здійснювати її в будь-яких формах, які прямо не заборонені чинними законами України; обов`язку додержувати при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності порядку, встановленого законами України.

- принцип верховенства закону, що полягає у: регулюванні зовнішньоекономічної діяльності тільки законами України; забороні застосування підзаконних актів та актів управління місцевих органів, що у будь-який спосіб створюють для суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності умови менш сприятливі, ніж ті, які встановлені законами України.

Статтею 5 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» передбачено, що всі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності незалежно від форми власності та інших ознак мають рівне право здійснювати будь-які види зовнішньоекономічної діяльності та дії щодо її провадження, у тому числі будь-які валютні операції та розрахунки в іноземній валюті з іноземними суб`єктами господарської діяльності, що прямо не заборонені або не обмежені законодавством, у тому числі заходами захисту, запровадженими Національним банком України відповідно до Закону України «Про валюту і валютні операції».

Втручання державних органів у зовнішньоекономічну діяльність її суб`єктів у випадках, не передбачених цим Законом, в тому числі і шляхом видання підзаконних актів, які створюють для її здійснення умови гірші від встановлених в цьому Законі, є обмеженням права здійснення зовнішньоекономічної діяльності і як таке забороняється.

Відповідно до положень статті 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Зовнішньоекономічний договір (контракт) може бути визнано недійсним у судовому порядку, якщо він не відповідає вимогам законів України або міжнародних договорів України.

Станом на дату укладення позивачем з обома контрагентами-нерезидентами, договорів про зарахування зустрічних вимог положення Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» жодних заборон не містив.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 92 Конституції України правові засади і гарантії підприємництва визначаються виключно Законами України.

Цивільний кодекс України у статті 3 констатує свободу підприємницької діяльності серед загальних засад цивільного законодавства, а Господарський кодекс України визначає її одним із загальних принципів господарювання.

Загальні принципи підприємницької діяльності, сформульовані у статті 44 Господарського кодексу України, відповідно до якої підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом; самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд.

Відповідно до статей 627, 628 Цивільного кодексу України сторони вільні у виборі виду договору та його умов, а згідно зі статтею 629 цього Кодексу укладений договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одним із способів припинення зобов`язань у цивільному праві є зарахування, при якому погашаються зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги (ст. 601 ЦК України).

Аналогічні положення містяться в частині 3 статті 203 Господарського кодексу України, згідно з якою господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Не допускається зарахування вимог, щодо яких за заявою другої сторони належить застосувати строк позовної давності і строк цей минув, а також в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог контрагентів є одним із законних засобів врегулювання сторонами своїх взаємних зобов`язань.

Зарахування є односторонньою операцією, для якої достатньо заяви однієї сторони. Проте, воно може здійснюватися за згодою обох сторін - у разі підписання ними угоди про припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що випадки, у яких суб`єктам господарювання забороняється припиняти зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, мають бути визначені виключно в законах України.

При цьому, суд зазначає, що жодних обмежень на використання такого способу розрахунку за зовнішньоекономічними операціями законами України (у тому числі Закон України «Про зовнішньоекономічну діяльність») не передбачено.

Суд зауважує, що Положення актів Національного банку України не регулюють підприємницьку діяльність суб`єктів господарювання, не встановлюють форми розрахунків за зовнішньоекономічними контрактами, не містять прямої заборони припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних вимог та, як підзаконні акти, не можуть обмежувати дію норм Законів України, якими передбачено вільний вибір сторонами форми розрахунків.

Таким чином, сторони зовнішньоекономічних операцій ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» з RICHARD KABLITZ GMBH та з Акціонерним товариством «АрселорМіттал Теміртау», здійснюючи експортно-імпортні операції, виходили з того, що законами України передбачено їх право на застосування такої форми розрахунків як зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог, а також обґрунтовано виходили з того, що таке право не може бути скасоване підзаконними актами.

При цьому, підпунктом 5 пункту 10 розділу III Інструкції № 7 встановлено, що банк, крім підстав, передбачених у пункті 9 розділу III цієї Інструкції, має право завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за наявності документів про припинення зобов`язань за операціями з експорту, імпорту товарів зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі дотримання сукупності таких умов:

- вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями;

- вимоги однорідні;

- строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги;

- між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання.

Тобто, постанова Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 (пункт 14-6) та постанова Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 7 (підпункт 5 пункту 10 розділу III) містять суперечливі положення щодо можливості завершення здійснення банками валютного нагляду. Так, п підпункт 5 пункту 10 розділу Постанови № 7 вказує на таку можливість, пункт 14-6 Постанови № 18 зазначає, що банк не має права завершити здійснення валютного нагляду на підставі документів про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Як вже зазначалось вище, відповідно до статті 3 Закону 2473-VIII у разі якщо норма цього Закону чи нормативно-правового акту Національного банку України, виданого на підставі цього Закону, або норми інших нормативно-правових актів Національного банку України допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків резидентів та нерезидентів у сфері здійснення валютних операцій або повноважень органів валютного нагляду, така норма трактується в інтересах резидентів та нерезидентів.

Тобто, суперечності щодо можливості завершення здійснення банками валютного нагляду на підставі документів про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, наявні в пункті 14-6 постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 та підпункт 5 пункту 10 розділу III постанови Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 7 повинні трактуватися на користь позивача.

Крім того, обмеження щодо зняття експортних операцій з валютного контролю, запроваджені пунктом 14-6 Постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», адресовані виключно уповноваженим банкам, не означають та не встановлюють заборону суб`єктам господарювання припиняти зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог.

Тож, резидент є вільним у виборі форми розрахунків за зовнішньоекономічними операціями з-поміж тих, що не суперечать законам України, а тому перебування таких операцій на валютному контролі саме по собі не спричиняє наслідку у вигляді застосування штрафних санкцій (пені). У разі припинення зобов`язання за зовнішньоекономічним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у строк, встановлений для розрахунків у іноземній валюті, підстави для притягнення резидента до відповідальності за порушення термінів розрахунків у іноземній валюті (за ненадходження валютної виручки) відсутні, незалежно від підстав виникнення зустрічних однорідних вимог та складу учасників зарахування зустрічних однорідних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31 січня 2020 року у справі № 1340/3649/18, від 07 лютого 2023 року у справі № 813/1342/16, від 29 липня 2021 року у справі № 817/1200/15.

Резюмуючи усе вищевикладене, суд зазначає, що укладаючи угоди зарахування зустрічних однорідних вимог сторони добросовісно покладалися на те, що строки їх виконання настали, вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями, є однорідними, виражені в одній грошовій одиниці - євро, між сторонами не має спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання, тому такі вимоги можуть бути зараховані відповідно до статті 601 ЦК України.

Вказані операції позивач відобразив у своєму бухгалтерському обліку.

Відповідно до положень статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

При цьому, суд, зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази щодо оскарження вказаних правочинів та визнання їх недійсними.

Отже, вказане на переконання суду свідчить безпідставність висновків акту перевірки про порушення позивачем частини 2 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» за зовнішньоекономічним контрактом від 25.09.2020р. № , укладеним з нерезидентом АО «АрселорМиттал Темиртау», Республіка Казахстан та за зовнішньоекономічним контрактом від 08.03.2021р. № 19160 ВЕ 210204, укладеним з нерезидентом RICHARD KABLITZ GMBH, Німеччина.

Доводи відповідача щодо надання позивачем документів (додаткових угод, угод про взаємозалік, актів звірки) лише під час судового оскарження, що свідчить про правомірність прийнятого ГУ ДПС податкового повідомлення рішення суд вважає необґрунтованим, оскільки суд не може обмежити право платника довести в судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення перевірки.

Право надавати заперечення щодо висновків контролюючого органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях перевірки, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Крім того, як вже встановлено судом, неможливість надання документів під час проведення перевірки зумовлена порушеним з боку відповідача процедури проведення перевірки, в частині належного повідомлення позивача про початок проведення перевірки та направлення запиту про надання документів, що на переконання суду, вплинуло на можливість ТОВ "Котлотурбопром" підтвердити відсутність з його боку порушень податкового законодавства, ще під час проведення перевірки.

Отже, подані позивачем до суду документи є допустимими доказами на підтвердження зарахування зустрічних однорідних вимог, а тому суд не вбачає підстав для їх неприйняття.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.05.2025р. № 8,яким до позивача застосовано санкції у вигляді пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 12777986,14 грн.

З`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТЛОТУРБОПРОМ" (просп. Аерокосмічний, буд. 1, м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл., 61001, код ЄРДПОУ 25464226) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, код ЄРДПОУ 43983495) про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 14.05.2025р. № 8, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТЛОТУРБОПРОМ" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 12 777 986,14 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ ВП 43983495) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТЛОТУРБОПРОМ" (ЄРДПОУ 25464226) сплачений судовий збір у розмірі 24224 (двадцять чотири тисячі двісті двадцять чотири) гривні.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 05 лютого 2026 року.

Суддя Бідонько А.В.