Справа № 140/1864/25
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 рокуСправа № 140/1864/25 пров. № А/857/21553/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Онишкевича Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом Приватного підприємства «Гуд Авто Плюс» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року та додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року (суддя Стецик Н.В., м.Луцьк), -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року Приватне підприємство «Гуд Авто Плюс» (далі ПП) звернулося до суду з позовом до Волинської митниці (далі Митниця) в якому просило визнати протиправними та скасувати:

рішення Митниці про коригування митної вартості товарів від 06.09.2024 №UA205140/2024/000282/1, 10.09.2024 №UA205140/2024/000284/1, №UA205140/2024/000285/1, 18.09.2024 №UA205140/2024/000301/1, 19.09.2024 №UA205140/2024/000302/1, №UA205170/2024/000032/2, 24.09.2024 №UA205170/2024/000033/2 (далі оскаржувані Рішення, Рішення відповідно).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року позов задоволено.

Додатковим рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Митниці на користь ПП витрати на правничу допомогу у сумі 7000 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленими судовими рішеннями, їх оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову та заяви про ухвалення додаткового рішення суду відмовити.

В апеляційній скарзі вказує, що під час перевірки документів, поданих декларантом в митних цілях, встановлено розбіжності та неточності, відтак у митного органу виникли сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару. Оскільки позивачем не було надано усіх документів на запит митного органу, які б підтверджували або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості. Зазначає, що митний орган був позбавлений можливості подати клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, так як заява про ухвалення додаткового рішення була отримана ними 06.05.2025 о 17:01 год, а додаткове рішення ухвалено уже 07.05.2025.

Позивач у відзивах на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду та додаткове рішення законними та обґрунтованими, просить залишити їх без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Ухвалюючи додаткове рішення суду, цей суд вказав, що виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості їх складу та розумного розміру, справедливо буде відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 7000 грн витрат на професійну правничу допомогу, а решту витрат повинен понести позивач.

Такі висновки суду першої інстанції по суті розглядуваного питання є вірними, однак вказане рішення суду не може бути залишено без змін з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що 01.03.2024 між ПП (покупець) та компанією-експортером WEST TRUST SPOLKA Z ORGANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA (продавець) укладено контракт №2024/WEST-HAP (далі Контракт), відповідно до умов якого продавець зобов`язується продати покупцеві, а покупець зобов`язується придбати у продавця на умовах DAP Ягодин, Луцьк, Ковель, Рівне, Дубно, Сарни, Старовойтово, Калуш, Долина (згідно Інкотермс 2020 р.) транспортні засоби та запасні частини до них, надалі іменується «Товар» (пункт 1.1 контракту).

Вартість товару визнається у Євро Європейського Союзу / Доларах США/ Польський злотий із урахуванням умов поставки кожної партії, чи одиниці товару і фіксується у інвойсах до даного Контракту. Загальна сума Контракту складається із суми Інвойсів по даному контракту. Будь-які додатки, що підписані Сторонами і додаються до даного Контракту в процесі здійснення господарської діяльності є невід`ємною його частиною (пункт 2.1 контракту).

Датою відвантаження Товару вважається дата штемпеля у міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR). Міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) оформлюється при потребі. Датою поставки Товару є дата його прибуття на адресу Покупця (пункт 3.1 контракту).

Платежі по даному Контракту переводяться Покупцем на рахунок Продавця за попередньою оплатою або за фактично отриманий товар згідно інвойсу.

Період розрахунку за товар визначає Продавець додатковою угодою, або ж цей термін визначає чинне законодавство.

Ціна визначається на кожну товарну партію чи одиницю.

Порядок розрахунків: оплату за Товар Покупець проводить шляхом переказу коштів на розрахунковий рахунок Продавця.

Валюта оплати по даному Контракту Євро Європейського Союзу / Долари США/ Польський злотий (пункти 5.1-5.5 контракту).

З метою здійснення митного оформлення придбаних товарів ПП на митний пост Митниці подало:

1) митну декларацію (далі МД) №24UA08U5 від 06.09.2024 на товар: Легковий автомобіль марки - VOLVO , модель XC60, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , робочий об`єм циліндрів - 2400 см3, потужність 120kW, тип кузова - універсал, календарний рік виготовлення - 2010, модельний рік виготовлення- 2010, дата введення в експлуатацію - 15.03.2010 року, кількість місць за документами виробника 5, колісна формула - 4*24 тип двигуна - дизельний, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), номер/модель двигуна -невизначений, бувший у використанні. Категорія транспортного засобу-М1. Торговельна марка VOLVO, виробник VOLVO. Митна вартість товару була визначена на рівні 3900 євро, яку визначено за першим методом за курсом валюти 45,5882 грн за 1 євро.

До митного оформлення разом із вказаною МД декларант подав такі документи: рахунок-фактуру (інвойс) №HAP-00140 від 04.09.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 46-1 від 21.03.2013; експертну довідку №2409-061 S від 04.09.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого до митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2024/WEST-HAP від 01.03.2024; експертну довідку №2409-061 S від 04.09.2024; копію митної декларації країни відправлення №24PL301010E1076873 від 05.09.2024.

2) МД №24UA90U0 від 09.09.2024 на товар: Легковий автомобіль марки - RENAULT, модель MEGANE SCENIC, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_3 , робочий об`єм циліндрів - 1598 см3, потужність 82 кW, тип кузова - універсал, календарний рік виготовлення - 2008, модельний рік виготовлення- 2008, дата введення в експлуатацію - 12.08.2008 року, кількість місць за документами виробника 5, колісна формула - 4*2, тип двигуна - бензин, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), номер/модель двигуна - невизначений, бувший у використанні. Категорія транспортного засобу М1. Торговельна марка RENAULT, виробник RENAULT. Митна вартість товару була визначена на рівні 1100 євро, яку визначено за першим методом за курсом валюти 45,5574 грн за 1 євро.

До митного оформлення разом із вказаною МД декларант подав такі документи: рахунок-фактуру (інвойс) FAKTURA №HAP-00152 від 05.09.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 08.08.2019; експертну довідку №2409-097 S від 05.09.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого до митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2024/WEST-HAP від 01.03.2024; копію митної декларації країни відправлення №24PL301010E1084880 від 06.09.2024.

3) МД №24UA07U8 від 10.09.2024 на товар: Легковий автомобіль марки - RENAULT, модель MEGANE, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_5 , робочий об`єм циліндрів - 1461 см3, потужність - 81кW, тип кузова - універсал, календарний рік виготовлення - 2011, модельний рік виготовлення- 2011, дата введення в експлуатацію 22.07.2011 року, кількість місць за документами виробника 5, колісна формула - 4*2, тип двигуна - дизельний, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), номер/модель двигуна -невизначений, бувший у використанні. Категорія транспортного засобу-М1. Торговельна марка RENAULT, виробник RENAULT. Митна вартість товару була визначена на рівні 2000 євро, яку визначено за першим методом за курсом валюти 45,383 грн за 1 євро.

До митного оформлення разом із вказаною МД декларант подав такі документи: рахунок-фактуру (інвойс) FAKTURA №НАР-00143 від 04.09.2024; автотранспортну накладну №б/н від 05.09.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 від 02.12.2016; експертну довідку №2409-064 S від 04.09.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого до митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2024/WEST-HAP від 01.03.2024; копію митної декларації країни відправлення №24PL301010E1079800 від 05.09.2024.

4) МД №24UA04U8 від 17.09.2024 на товар: Легковий автомобіль марки - MERCEDES-BENZ, модель A160, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_7 , робочий об`єм циліндрів - 1498 см3, потужність - 70кW, тип кузова - хетчбек, календарний рік виготовлення - 2012, модельний рік виготовлення- 2012, дата введення в експлуатацію 14.03.2012, кількість місць за документами виробника 5, колісна формула - 4*2, тип двигуна - бензин, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), номер/модель двигуна -невизначений, бувший у використанні. Категорія транспортного засобу-M1. Торговельна марка MERCEDES-BENZ, виробник MERCEDES-BENZ. Митна вартість товару була визначена на рівні 3000 євро, яку визначено за першим методом за курсом валюти 46,0079 грн за 1 євро.

До митного оформлення разом із вказаною МД декларант подав такі документи: рахунок-фактуру (інвойс) №HAP-00176 від 12.09.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_8 від 03.06.2022; висновки про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціальними експертними організаціями №SO002117 від 16.09.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого до митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2024/WEST-HAP від 01.03.2024; довідку №58802 від 16.09.2024; копію митної декларації країни відправлення №24PL301010E1112452 від 13.09.2024.

5) МД №24UA18U9 від 17.09.2024 на товар: Легковий автомобіль марки - FORD , модель FOCUS, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_9 , робочий об`єм циліндрів - 1596 см3, потужність - 74kW, тип кузова - універсал, календарний рік виготовлення - 2010, модельний рік виготовлення - 2010, дата введення в експлуатацію - 27.05.2010 року, кількість місць за документами виробника 5, колісна формула - 4*2, тип двигуна - бензиновий, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), номер/модель двигуна - невизначений, бувший у використанні. Категорія транспортного засобу - М1.Торговельна марка FORD, виробник FORD. Митна вартість товару була визначена на рівні 1700 євро, яку визначено за першим методом за курсом валюти 46,0079 грн за 1 євро.

До митного оформлення разом із вказаною МД декларант подав такі документи: рахунок-фактуру (інвойс) №HAP-00181 від 13.09.2024; автотранспортну накладну №б/н від 13.09.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_10 від 19.08.2024; висновки про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціальними експертними організаціями №2409-246 SA від 13.09.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого до митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2024/WEST-HAP від 01.03.2024; довідку №58866 від 17.09.2024; копію митної декларації країни відправлення №24PL301010E1118227 від 14.09.2024.

6) МД №24UA86U7 від 19.09.2024 на товар: Легковий автомобіль марки - NISSAN, модель QASHQAI+2, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_11 робочий об`єм циліндрів 1598 см3, потужність - 96W, тип кузова - універсал, календарний рік виготовлення - 2013, модельний рік виготовлення - 2013, дата введення в експлуатацію - 27.06.2013 року, кількість місць за документами виробника 7, колісна формула - 4*4, тип двигуна - дизельний, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), номер/модель двигуна -невизначений, бувший у використанні. Категорія транспортного засобу-М1. Торговельна марка NISSAN, виробник NISSAN. Митна вартість товару була визначена на рівні 2000,00 євро, яку визначено за першим методом за курсом валюти 46,1099 грн за 1 євро.

До митного оформлення разом із вказаною МД декларант подав такі документи: рахунок-фактуру (інвойс) №HAP-00192 від 13.09.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_12 60-1 від 14.03.2019; висновки про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціальними експертними організаціями №SO002115 від 16.09.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого до митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2024/WEST-HAP від 01.03.2024; копія митної декларації країни відправлення №24PL301010E1132572 від 17.09.2024.

7) МД №24UA20U7 від 23.09.2024 на товар: Легковий автомобіль марки - NISSAN, модель QASHQAI, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_13 , робочий об`єм циліндрів - 1461см3, потужність - 81кW, тип кузова - універсал, календарний рік виготовлення - 2011, модельний рік виготовлення - 2011, дата введення в експлуатацію -24.05.2011 року, кількість місць за документами виробника 5, колісна формула - 4*2, тип двигуна - дизельний, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), номер/модель двигуна - невизначений, бувший у використанні. Категорія транспортного засобу - М1. Торговельна марка NISSAN, вирoбник NISSAN. Митна вартість товару була визначена на рівні 1000,00 євро, яку визначено за першим методом за курсом валюти 46,1486 грн за 1 євро.

До митного оформлення разом із вказаною МД декларант подав такі документи: рахунок-фактуру (інвойс) №HAP-00209 від 21.09.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_14 65-1 від 09.10.2017; висновки про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціальними експертними організаціями №2409-446 SA від 20.09.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого до митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2024/WEST-HAP від 01.03.2024; довідку №58866 від 17.09.2024; копію митної декларації країни відправлення №24PL301010E1155993 від 23.09.2024.

Проте, декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи.

У відповідь на повідомлення Митниці про подання додаткових документів, ПП щодо кожної з поставок транспортних засобів направило митному органу повідомлення (листи) про надання додаткових документів та пояснень, зокрема, від 06.09.2024 №06-0924, від 10.09.2024 №10-0924, від 10.09.2024 №11-0924, від 17.09.2024 №17-0924, від 18.09.2024 №18/09-1, від 19.09.2024 №19/09-24, від 24.09.2024 №24/09-1.

Однак, вважаючи, що усіх документів недостатньо для підтвердження митної вартості товару за основним методом, відповідачем були винесені оскаржувані Рішення.

У графі №33 оскаржуваних Рішень Митниця зазначає, що митна вартість товарів, що ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності, зокрема:

- МД №24UA08U5 (рішення від 06.09.2024 №UA205140/2024/000282/1): відповідно рахунка-фактури від 04.09.2024 №HAP-00140 вартість товару становить 3900 євро, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 05.09.2024 №24PL301010E13; відповідно до поданого рахунка-фактури 04.09.2024 №HAP-00140 продавцем товару (власником) є WEST TRUST SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA, що суперечить власнику вказаному в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 21.03.2013. Документів про перехід права власності, а також умов та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано; відповідно пункту 5 Контракту від 01.03.2024 №2024/WEST-HAP умови оплати зазначені передоплата або за фактично отриманий товар згідно інвойсу. Банківських платіжних документів, що підтверджуються вартість товару не подано до митного оформлення. Також, згідно пункту 5.2 період розрахунку за товар визначається додатковою угодою, однак додаткової угоди не подано; відповідно пункту 3 Контракту від 01.03.2024 №2024/WEST-HAP передбачена міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR), однак документ не подано до митного оформлення. На вимогу митниці декларантом надано конвертацію валют. Зазначено, що згідно конвертера валют вартість товару становить 16829,07 злотих, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 05.09.2024 № 24PL301010E13;

- МД №24UA90U0 (рішення від 10.09.2024 №UA205140/2024/000284/1): відповідно рахунка-фактури від 05.09.2024 №HAP-00152 вартість товару становить 1100 євро, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 06.09.2024 № 24PL301010E1; відповідно до поданого рахунка-фактури від 05.09.2024 №HAP-00152 продавцем товару (власником) є WEST TRUST SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA, що суперечить власнику вказаному в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 08.08.2019. Документів про перехід права власності, а також умов та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано; відповідно пункту 5 Контракту від 01.03.2024 №2024/WEST-HAP умови оплати зазначені передоплата або за фактично отриманий товар згідно інвойсу. Банківських платіжних документів, що підтверджуються вартість товару не подано до митного оформлення. Також, згідно пункту 5.2 контракту період розрахунку за товар визначається додатковою угодою, однак додаткової угоди не подано; відповідно пункту 3 Контракту від 01.03.2024 №2024/WEST-HAP передбачена міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR), однак документ не подано до митного оформлення. Зазначено, що згідно конвертера валют вартість товару становить 4751,46 злотих, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 06.09.2024 №24PL301010E1;

- МД №24UA07U8 (рішення від 10.09.2024 №UA205140/2024/000285/1): відповідно рахунка-фактури від 04.09.2024 №HAP-00143 вартість товару становить 2000 євро, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 05.09.2024 №24PL301010E1; відповідно до поданого рахунка-фактури від 04.09.2024 №HAP-00143 продавцем товару (власником) є WEST TRUST SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA, що суперечить власнику вказаному в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 02.12.2016 №. Документів про перехід права власності, а також умов та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано; відповідно пункту 5 Контракту від 01.03.2024 №2024/WEST-HAP умови оплати зазначені передоплата або за фактично отриманий товар згідно інвойсу. Банківських платіжних документів, що підтверджуються вартість товару не подано до митного оформлення. Також, згідно пункту 5.2 період розрахунку за товар визначається додатковою угодою, однак додаткової угоди не подано; відповідно до пункту 3 Контракту від 01.03.2024 №2024/WEST-HAP передбачена міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR), однак документ не подано до митного оформлення. Зазначено, що згідно конвертера валют вартість товару становить 8630,29 злотих, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 05.09.2024 №24PL301010E1;

- МД №24UA04U8 (рішення від 18.09.2024 №UA205140/2024/000301/1): відповідно рахунка-фактури від 12.09.2024 №HAP-00176 вартість товару становить 3000 євро, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 13.09.2024 № 24PL301010E14;- Відповідно до поданого рахунка-фактури від 12.09.2024 № HAP-00176 продавцем товару (власником) є WEST TRUST SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA, що суперечить власнику вказаному в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 03.06.2022 № 334779. Документів про перехід права власності, а також умов та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано;- договір (контракт) від 01.03.2024 №2024/WEST-HAP, зазначений в графі 44 МД не подано до митного оформлення; - банківського платіжного документа, що підтверджує вартість товару не подано до митного оформлення. На вимогу митниці декларантом надано контракт від 01.03.2024 №2024/WEST-HAP та витяг з конвертера валют. Листом від 17.09.2024 № 17-0924 повідомлено про відсутність інших додаткових документів. Зазначено, що відповідно конвертера валют вартість становить 13028,33 злотих, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 13.09.2024 № 24PL301010E14. Відповідно до пункту 5 Контракту від 01.03.2024 №2024/WEST-HAP умови оплати зазначені передоплата або за фактично отриманий товар згідно інвойсу. Банківських платіжних документів, що підтверджуються вартість товару не подано до митного оформлення. Також, згідно пункту 5.2 період розрахунку за товар визначається додатковою угодою, однак додаткової угоди не подано. Згідно пункту 3 Контракту від 01.03.2024 №2024/WEST-HAP передбачена міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR), однак документ не подано до митного оформлення;

- МД №24UA18U9 (рішення від 19.09.2024 №UA205140/2024/000302/1): відповідно до поданого рахунка-фактури від 13.09.2024 №HAP-00181 продавцем товару (власником) є WEST TRUST SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA, що суперечить власнику вказаному в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 19.08.2024 № . Документів про перехід права власності, а також умов та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано; відповідно до пункту 5 Контракту від 01.03.2024 №2024/WEST-HAP умови оплати зазначені передоплата або за фактично отриманий товар згідно інвойсу. Банківських платіжних документів, що підтверджуються вартість товару не подано до митного оформлення. Також, згідно пункту 5.2 період розрахунку за товар визначається додатковою угодою, однак додаткової угоди не подано; згідно умов поставки, зазначених в графі 20 МД DAP перехід ризиків товару відбувається у пунктів призначення (Луцьк), відправником, згідно автотранспортної накладної від 13.09.2024 є WEST TRUST SP ZO.O, однак перевізником в графі 23 зазначено ОСОБА_1 , (місце реєстрації Україна, Воля-Ковельська). Вказане свідчить про наявність ризиків надання неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання товару. На вимогу митниці декларантом надано витяг з проведеною конвертацією. Відповідно витягу вартість товару становить 7207,21 злотих, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 14.09.2024 №24PL301010E1;

- МД №24UA86U7 (рішення від 19.09.2024 №UA205170/2024/000032/2): пункт 5.1 Контракту передбачає попередню оплату або за фактично отриманий товар згідно інвойсу, при цьому платіжні документи не подані до митного оформлення. Відповідно до вказаного в інвойсі від 13.09.2024 № AP-00192 продавцем (власником) транспортного засобу є WEST TRUST SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA ul. JOZEFA SOWINSKIEGO, nr 25, lok. 166, miejsc. WARSZAWA, kod 01-105, poczta WARSZAWA, krajPOLSKA, однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_12 60-1 зазначений власник транспортного засобу KNUTSEN ODDBJORN DR.THODES GATE 7, інформація щодо якого відсутня в зовнішньоекономічному контракті. Декларант надав: конвертацію валют станом на 19.09.2024, однак не надано числовий розрахунок, який би дав можливість пересвідчитись в достовірності наданої інформації;

- МД №24UA20U7 (рішення від 24.09.2024 №UA205170/2024/000033/2): Відповідно до вказаного в інвойсі від 21.09.2024 №HAP-00209 продавцем (власником) транспортного засобу є WEST TRUST SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA ul. JOZEFA SOWINSKIEGO, nr 25, lok. 166, miejsc. WARSZAWA, kod 01-105, poczta WARSZAWA, kraj POLSKA, однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначений власник транспортного засобу ALEKSANDERSEN ELIN OVALEN 10 інформація щодо якого відсутня в зовнішньоекономічному контракті. Числове значення, зазначене в декларації країни відправлення №24PL301010E1155993 від 23.09.2024 4288 не відповідає ціні товару, зазначеній в інвойсі від 21.09.2024 № HAP-00209 1000 євро. Декларант надав: конвертацію валют станом на 23.09.2024, однак не надано числовий розрахунок, який би дав можливість пересвідчитись в достовірності наданої інформації.

У зв`язку з неможливістю застосування передбачених Митним кодексом України (далі МК) методів визначення митної вартості, митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК, зокрема:

- у Рішенні №UA205140/2024/000282/1: згідно рівня раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме: - товар 1 на рівні 4500 євро/од за МД №UA205140/2024/055957 від 03.09.2024;

- у Рішенні №UA205140/2024/000284/1: згідно рівня раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме: - товар 1 на рівні 2100 євро/од за МД №UA209180/2024/042425 від 27.06.2024;

- у Рішенні №UA205140/2024/000285/1: згідно рівня раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме: - товар 1 на рівні 2400 євро/од за МД №UA209180/2024/052158 від 22.08.2024;

- у Рішенні №UA205140/2024/000301/1: згідно інформації, наявної в зовнішніх джерелах мережі Інтернет, а саме:- товар 1 на рівні 5200 євро/од (витяг з сайту mobile.de додається);

- у Рішенні №UA205140/2024/000302/1: згідно раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, а саме:- товар 1 на рівні 2500 євро/од за МД UA205170/2024/021833 від 05.08.2024;

- у Рішенні №UA205170/2024/000032/2: згідно рівня раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостей, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме: Товар 1 на рівні 5800 EUR за МД №UA209180/2024/1321 від 08.01.2024;

- у Рішенні №UA205170/2024/000033/2: згідно рівня раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостей, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме: Товар 1 на рівні - 4300 EUR за МД №UA209180/2024/42388 від 27.06.2024.

Зазначено, що декларант має право звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X МК.

В подальшому, спірний товар було випущено у вільний обіг за МД №24UA18U7 від 06.09.2024, №24UA98U5 від 10.09.2024, №24UA06U3 від 10.09.2024, №24UA91U9 від 19.09.2024, №24UA14U4 від 19.09.2024, №24UA14U4 від 19.09.2024, №24UA70U7 від 24.09.2024 із застосуванням положень частини сьомої статті 55 МК.

Відповідно до статті 49 МК митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 50 МК відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Відповідно до частини першої статті 51 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 52 МК визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частин першої - третьої статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з статтею 57 МК визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Статтею 55 МК встановлено порядок коригування митної вартості товарів.

Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові 23.10.2020 у справі №820/3231/16, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53) заборонено.

Наведені вище положення митного законодавства зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

За змістом статті 53 МК банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, повинні надаватися у випадку, якщо товар оплачено. Зміст норми статті 53 Митного кодексу вказує на те, що митне оформлення товару повинно здійснюватися як у випадку, коли оплата за договором здійснена вчасно, так і у випадку, коли оплата за товар здійснена з порушенням встановлених строків або не сплачена взагалі. При цьому, несвоєчасність оплати партії товару не вказує на розбіжність даних, які містяться у наданих для митного оформлення документах, а лише вказує на порушення умов господарського договору.

Однак, в даному випадку розбіжності, на які вказав відповідач, не впливають на числові значення складових митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, з врахуванням того, що позивачем використані відомості, які повністю підтверджені документально.

Зокрема, на підтвердження заявленої митної вартості товару позивач надав документи, передбачені нормами чинного МК, серед них:

- щодо товару за МД №24UA08U5 від 06.09.2024: рахунок-фактуру (інвойс) №HAP-00140 від 04.09.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № від 21.03.2013; експертну довідку №2409-061 S від 04.09.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого до митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2024/WEST-HAP від 01.03.2024; експертну довідку №2409-061 S від 04.09.2024; копію митної декларації країни відправлення №24PL301010E1076873 від 05.09.2024;

- щодо товару за МД №24UA90U0 від 09.09.2024: рахунок-фактуру (інвойс) FAKTURA №HAP-00152 від 05.09.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 08.08.2019; експертну довідку №2409-097 S від 05.09.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого до митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2024/WEST-HAP від 01.03.2024; копію митної декларації країни відправлення №24PL301010E1084880 від 06.09.2024;

- щодо товару за МД №24UA07U8 від 10.09.2024: рахунок-фактуру (інвойс) FAKTURA №НАР-00143 від 04.09.2024; автотранспортну накладну №б/н від 05.09.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 02.12.2016; експертну довідку №2409-064 S від 04.09.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого до митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2024/WEST-HAP від 01.03.2024; копію митної декларації країни відправлення №24PL301010E1079800 від 05.09.2024;

- щодо товару за МД №24UA04U8 від 17.09.2024: рахунок-фактуру (інвойс) №HAP-00176 від 12.09.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 03.06.2022; висновки про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціальними експертними організаціями №SO002117 від 16.09.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого до митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2024/WEST-HAP від 01.03.2024; довідку №58802 від 16.09.2024; копію митної декларації країни відправлення №24PL301010E1112452 від 13.09.2024;

- щодо товару за МД №24UA18U9 від 17.09.2024: рахунок-фактуру (інвойс) №HAP-00181 від 13.09.2024; автотранспортну накладну №б/н від 13.09.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 19.08.2024; висновки про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціальними експертними організаціями №2409-246 SA від 13.09.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого до митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2024/WEST-HAP від 01.03.2024; довідку №58866 від 17.09.2024; копію митної декларації країни відправлення №24PL301010E1118227 від 14.09.2024.

- щодо товару за МД №24UA86U7 від 19.09.2024: рахунок-фактуру (інвойс) №HAP-00192 від 13.09.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу 60-1 від 14.03.2019; висновки про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціальними експертними організаціями №SO002115 від 16.09.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого до митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2024/WEST-HAP від 01.03.2024; копія митної декларації країни відправлення №24PL301010E1132572 від 17.09.2024;

- щодо товару за МД №24UA20U7 від 23.09.2024: рахунок-фактуру (інвойс) №HAP-00209 від 21.09.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 09.10.2017; висновки про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціальними експертними організаціями №2409-446 SA від 20.09.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого до митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2024/WEST-HAP від 01.03.2024; довідку №58866 від 17.09.2024; копію митної декларації країни відправлення №24PL301010E1155993 від 23.09.2024.

Також додатково, на вимогу митниці, було подано конвертацію валют та повідомлення (листи) про надання додаткових пояснень та документів.

Як зауважив Верховний Суд у постанові від 21.05.2021 у справі № 820/307/17, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності. Наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Відповідно до частини п`ятої статті 53 МК відповідачу заборонено вимагати від декларанта інші документи відмінні від тих, що передбачені статтею 53 МК. Окрім цього, фактично поставка товару здійснюється в обсягах відповідно до цін і асортименту, вказаних у рахунках-фактурах, а не у замовленнях.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать про відсутність у відповідача фактичних підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товарів, а саме коригування митної вартості є необґрунтованим.

Як уже було зазначено вище, декларантом до митних декларацій було надано рахунки-фактури (інвойси), за якими здійснювалась відповідна операція. Так рахунок-фактура є доказом операцій купівлі-продажу товарів або послуг та належить до групи документів, які є підставою для розрахунку податків за законодавством країни експорту.

Крім того, експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. На підставі цього документа відправник вантажу отримує відшкодування податку на додану вартість. При цьому, будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації не може викликати сумнівів, оскільки якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням ціни позивачем згідно з документами, виданими йому продавцем.

Крім того, у митній декларації країни відправлення вказується статистична вартість товарів (із врахуванням витрат на митне оформлення в країні експорту), а не фактурна вартість експортованих товарів, що не може свідчити про розбіжність в цифрових значеннях між митною декларацією країни відправлення і рахунком-фактурою та бути підставою для коригування вартості ввезеного товару.

Вказана обставина відповідачем жодними доказами не спростована.

За позицією Верховного Суду у постанові від 21.12.2018 по справі №815/228/17, наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку. У даному випадку продавець-нерезидент встановив ціну товару, яка вказана в усіх поданих до митного оформлення документах та яка була фактично сплачена позивачем.

Між тим, відповідач не вказав на будь-які порушення розрахунку митної вартості декларантом відповідно до частини другої статті 58 МК, не зазначив про конкретні розбіжності в поданих до митного оформлення документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки цих документів або відсутність у них всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари відповідно до частини третьої 53 МК, не вказав жодних обґрунтованих підстав вважати, що існує взаємозв`язок між продавцем і покупцем, який вплинув на заявлену декларантом митну вартість відповідно до частини четвертої статті 53 МК.

Також є безпідставними твердження відповідача в оскаржуваних рішеннях про те, що відповідно до поданих рахунків-фактур продавцем товару (власником) є WEST TRUST SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA, що суперечить власнику, вказаному в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, з тих підстав, що на митну вартість товару не впливає та обставина, хто зазначений у інформації про технічний засіб власником, адже продавець та власник товару не повинен обов`язково бути однією і тією ж особою. Продавець, реалізуючи транспортний засіб, не зобов`язаний здійснювати його реєстрацію за собою, а наявність у продавця права продажу може бути обумовлено цивільно-правовими відносинами між безпосереднім власником транспортного засобу та продавцем.

З поданих декларантом документів - Контракту та рахунків-фактур (інвойсів) зрозуміло, що продавцем товару є WEST TRUST SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA.

Крім того, відомості із свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів не впливають на числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ввезений на митну територію України товар. Розбіжності щодо власника у свідоцтві про реєстрацію транспортних засобів не обґрунтовують сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів та не містять об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню щодо числової вартості транспортного засобу. Зазначені обставини були досліджені Верховним Судом, позиція Верховного Суду викладена у постанові від 19.06.2020 в рамках справи №1.380.2019.002044.

Відповідно до статті 53 МК свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не входить до переліку документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Товари, імпортовані з Польської Республіки, що є країною-членом Європейського Союзу, відповідно на цю країну також поширюються норми Директиви Ради Європейського Союзу 1999/37/ЕС від 29.04.1999 про реєстраційні документи транспортних засобів, де вказано про можливість неперереєстрації транспортних засобів на нових власників у випадку подальшого продажу.

Також не заслуговує на увагу твердження відповідача про зазначення у експортних митних деклараціях митної вартості товарів у валюті з врахуванням конвертації, що не кореспондується із вартістю ввезених товарів згідно рахунків-фактур, проте, у експортних митних деклараціях вказано конвертовану вартість у іноземній валюті (в залежності від експортної митної декларації) з врахуванням курсу валют, що існував на день заповнення експортних митних декларацій. Будь-яка курсова різниця у експортній митній декларації не може викликати сумнівів, оскільки якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням декларантом ціни товару згідно з документами, виданими продавцем.

Як уже вказано вище, на вимогу Митниці щодо кожного з товарів долучались письмові пояснення та витяги з проведеною конвертацією, з яких вбачається, що отриманий примірний конвертований показник кореспондується із вартістю ввезених товарів згідно рахунків-фактур. Крім того, за основу береться показник та курс конвертації, що існував на території країни експортера.

Аналогічні висновки щодо конвертації митної вартості товарів викладені у постанові Верховного Суду від 03.05.2023 у справі 140/6689/20, де вказано, що відповідна дата конвертації - дата перерахунку коштів через фінансову установу або дата подання митної декларації країни відправлення і саме він з врахуванням даних банківської системи ЄС здійснює конвертацію. Конвертація було проведена експортером, використовуючи офіційний міжбанківський курс, встановлений Центральним Банком у країні експорту. Оскільки конвертація валют здійснювалася на території ЄС та на основі даних банківської системи ЄС то Держмитслужба не може вказувати на можливість неточностей з боку української компанії).

Також митний орган посилається на те, відповідно пункту 5 Контракту умови оплати зазначені передоплата або за фактично отриманий товар згідно інвойсу. Банківських платіжних документів, що підтверджуються вартість товару не подано до митного оформлення. Згідно пункту 5.2 період розрахунку за товар визначається додатковою угодою, однак додаткової угоди не подано.

Водночас, у листах-повідомленнях про надання додаткових документів та пояснень, зокрема, від 06.09.2024 №06-0924, від 10.09.2024 №10-0924, від 10.09.2024 №11-0924, від 17.09.2024 №17-0924, від 18.09.2024 №18/09-1, від 19.09.2024 №19/09-24, від 24.09.2024 №24/09-1 позивач пояснив, що при ввезенні транспортних засобів мало місце застосування умов післяоплати, про зазначено в рахунках-фактурах (інвойсах), у зв`язку з чим на момент митного оформлення немає необхідності надавати будь-якого платіжного документа про сплату.

З урахуванням наведеного слідує, що внаслідок відсутності у декларанта під час декларування товару платіжних документів останні не були подані митному органу, однак це не перешкоджає здійснювати митне оформлення на підставі наявних документів, зокрема, рахунків-фактур (інвойсів), які визначають ціну товару. Більш того, платіжні документи підтверджують лише оплату за товар, однак однозначно не визначають ціну товару, оскільки можуть містити суми, що підтверджують оплату за партії товарів. Відтак, ні відсутність платіжних документів, ні відсутність додаткової угоди не є підставою для коригування митної вартості.

Не заслуговує на увагу також зауваження митного органу про те, що відповідно до пункту 3 Контракту передбачена міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR), однак документ не подано до митного оформлення. Разом з тим, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) жодним чином не впливає на визначення митної вартості, оскільки не містить числових складових, які впливають на її визначення. Більш того, відповідно до пункту 3.1 Контракту від 01.03.2024 №2024/WEST-HAP міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) оформлюється при потребі, а тому не є обов`язковим документом на виконання умов цього контракту. При цьому, відповідно до пункту 1.1 даного Контракту продавець зобов`язується продати покупцеві, а покупець зобов`язується придбати у продавця на умовах DAP Ягодин, Луцьк, Ковель. Рівне, Дубно, Сарни, Старовойтово, Калуш, Долина (згідно Інкотермс 2020 р.) транспортні засоби та запасні частини до них.

Тобто, контрактом передбачено умови поставки товару DAP згідно з Інкотермс-2020, які відображені в інвойсах.

Умови поставки DAP згідно з Інкотермс-2020 (розшифровується Delivered At Point named point of destination) перекладаються як Поставка в пункті, вказана назва пункту призначення означає, що продавець виконав свої зобов`язання щодо поставки, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув в зазначений пункт призначення. Згідно з умовами поставки DAP продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений пункт призначення, виконати експортне митне оформлення для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні. Ціна DAP (DAP price) означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів і вартості доставки (фрахту) до зазначеного пункту призначення.

Відтак, за умовами поставки DAP продавець здійснює поставку товару, а тому саме він відповідальний за складання перевізних документів, в тому числі і CMR. За умовами поставки DAP витрати на перевезення (фрахт) сплачує продавець, однак в дійсності вони сплачуються покупцем, оскільки вартість перевезення (фрахт) включається продавцем в загальну ціну товару. Для підтвердження цього наявні рахунки-фактури, які визначають ціну товару, яка включає витратами на його транспортування.

Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Крім того, відповідачем в оскаржуваних рішеннях не вказано, яким саме чином виявлені розбіжності перешкоджають оформленню товару за обраним декларантом методом, оскільки надані до митного оформлення документи повинні досліджуватись у їх сукупності, а тому наявність певних недоліків в одному документі не може бути підставою для коригування заявленої митної вартості товару.

Відтак, надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 21 серпня 2018 року у справі №804/1755/17.

Можливість поставки товару іншим покупцям за більшою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, а також з мережі Інтернет, тобто при винесенні спірних рішень відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а спирався вже на наявну в митного органу цінову інформацію.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митого оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Також, Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 у справі № 815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митною органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Аналогічні висновки зроблено Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 809/1469/16.

Так, резервний метод не вимагає від митного органу доведення подібності (аналогічності) товарів, однак зазначений метод повинен ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях і це ґрунтування повинне бути підтвердженим в рішенні про коригування митної вартості.

Рішення про коригування митної вартості товару не містить пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У вказаних рішеннях не зазначено докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Такі ж висновки викладені і в постанові Верховного Суду від 15.10.2024 у справі №520/6058/24.

Таким чином, оскаржувані Рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Наведені ж в апеляційній скарзі доводи не спростовують і не містять вагомих та обґрунтованих аргументів, які б давали підстави стверджувати про інше, а тому апеляційну скаргу на рішення суду слід залишити без задоволення.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо ухваленого додаткового рішення, то апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

З матеріалів справи видно, що 06.05.2025 від представника позивача до суду першої інстанції надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на користь ПП витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн за рахунок бюджетних асигнувань Митниці (далі Заява).

Згідно квитанції №3372485 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС, а саме Митниці, дана заява з додатками доставлена 06.05.2025 об 11:05, хоча як зазначає відповідач вказану заяву отримано 06.05.2025 о 17:01.

Необхідно зауважити, що додаткове рішення було ухвалено 07.05.2025.

Порядок розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення визначений статтею 252 КАС України.

Згідно пункту 3 частини першої статті 252 КАС суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини другої статті 252 КАС заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Приписами частини третьої статті 252 КАС визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В свою чергу, відповідач вказує, що розглядувана Заява підлягала залишенню без розгляду з підстав порушення вимог частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 143 КАС.

Так, частиною сьомою статті 139 КАС визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 143 КАС якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування своїх доводів відповідач зазначає, що у суді першої інстанції до прийняття рішення суду позивачем не заявлялося про те, що він має намір клопотати перед судом про відшкодування з відповідача витрат на правову допомогу. Також позивачем не обґрунтовано, що в нього не було можливості вчасно подати суду документи на підтвердження понесених судових витрат за умови, що розгляд позовної заяви відбувався у судовому засіданні без виклику сторін.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що при подані позову ПП заявляло вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. До позовної заяви було долучено договір про надання правової допомоги від 11.06.2024 №135-ЮП та попередній розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу від 24.02.2025 №24/02-25. При цьому, у відзиві на позов Митницею викладено заперечення щодо заявлених вимог про стягнення витрат на правничу допомогу. Окрім того, позивачем у відповіді на відзив 17.03.2025 було вказано, що до ухвалення рішення суду по суті або після 5-ти днів після ухвалення рішення буде надано підтвердження понесених ПП витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн та буде надано акт приймання-передачі наданих послуг. Рахунок фактуру та платіжну інструкцію засвідчену банком.

В свою чергу, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що порядок розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат визначений статтею 252 КАС.

Розгляд ж заяви про ухвалення додаткового судового рішення на підставі частини сьомої статті 139 КАС є помилковим та таким, що порушує норми законодавства України, а саме застосуванням процесуальної норми, яка не підлягала застосування до цих правовідносин.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі №850/1/18, 03 лютого 2022 року у справі №420/3745/20.

Відтак, доводи апелянта про необхідність залишення Заяви без розгляду є безпідставними.

Відповідно до частин першої та сьомої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно із частиною першою статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Нормами статті 134 КАС визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, як уже вказано вище, Заява була подана 06.05.2025, а оскаржуване додаткове рішення ухвалено 07.05.2025.

Звідси, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції при ухваленні додаткового рішення порушено принципи адміністративного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальності сторін; розумності строків розгляду справи судом, що відповідно призвело до неможливості належного виконання відповідачем вимог частини шостої та сьомої статті 134 КАС.

В свою чергу, позивачем виконано обов`язок надіслання копії Заяви та додатків до неї відповідачу, однак внаслідок невиправдано швидкого розгляду вказаної Заяви судом першої інстанції, Митниця була позбавлення можливості подати заперечення на такe Заяву.

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статей 1, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року).

Крім того, Верховний Суд неодноразово висловлював позицію (зокрема, постанови від 20 травня 2020 року у справі №240/3888/19, від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19, від 11 грудня 2019 року у справі №2040/6747/18), що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката застосуванню підлягає частина п`ята статті 134 КАС. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування, з урахуванням відсутності заперечень відповідача щодо співмірності та розумності розміру понесених витрат, апеляційний суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається із доданих письмових доказів: договору від 11.06.2024 №135-ЮП про надання правничої допомоги; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу №24/02-25 від 24.02.2025; рахунка-фактури №453 від 05.05.2025; акта №453 від 05.05.2025 приймання передачі наданих послуг; квитанції №765 від 05.05.2025 на суму 10000 грн, позивач сплатив адвокату Адвокатському бюро «Крючкова» кошти в сумі 10000 грн на оплату послуг з надання правничої допомоги, які складаються із: ознайомлення керівника позивача із процесуальними правами та обов`язками щодо захисту прав та інтересів порушеного права 30 хв; ознайомлення з оскаржуваними Рішеннями та іншими товаросупровідними документами до митного оформлення 1,5 год.; пошук інформації щодо контрагента в мережі Інтернет та перевірка правосуб`єктності учасників зовнішньоекономічної операції 1 год; складання стратегії представництва ПП у суді щодо зазначеної справи - 1 год; вивчення судової практики з відповідних правовідносин 1 год; складання та подання вищевикладеної позовної заяви 4 год.

Відповідач заперечення на Заяву про ухвалення додаткового рішення суду не подавав. Однак ним в ході розгляду справи, зокрема в апеляційній скарзі висловлювались заперечення щодо спірних витрат.

При цьому, ухвалюючи оскаржуване додаткове рішення, суд першої інстанції, прийшов до висновку, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 10000 грн є неспівмірною із складністю цієї справи та надмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг та затраченим нею часом на надання таких послуг.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, враховуючи зміст та обсяг наданих послуг, апеляційний суд приходить до переконання, що розмір витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем, не є належним чином обґрунтованим у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, враховуючи предмет спору, конкретні обставини та складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих послуг та виконаних робіт, їх розумну необхідність для цієї справи, зважаючи доводи що викладені скаржником в апеляційній скарзі в частині ухвалення додаткового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заявлений до відшкодування їх розмір (10000 грн) є надмірним та підлягає зменшенню таких витрат до 5000 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 317 КАС зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За наведених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зміни резолютивної частини додаткового рішення суду у цій справі.

Керуючись статтями 308, 311, 315-317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року - залишити без змін.

Додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини цього рішення, у такій редакції:

«Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці () на користь Приватного підприємства «Гуд Авто Плюс» () витрати на правничу допомогу у сумі 5000 грн (п`ять тисяч гривень).».

В решті додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
Т. В. Онишкевич