Справа № 480/9801/24
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2026-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року Справа № 480/9801/24

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9801/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту - відповідач), в якій просить, з урахуванням уточненої позовної заяви:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 02.02.2021 року включно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4065 грн. 15 коп. в місяць у загальній сумі 142 570 грн. 61 коп. за період з 01.03.2018 року по 02.02.2021 року включно із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідачем протиправно не було здійснено нарахування та виплату позивачу індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 02.02.2021 року, відповідно до норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078. На думку позивача, відповідач повинен був у спірний період а саме, починаючи з 01.03.2018 року виплачувати індексацію-різницю грошового забезпечення в розмірі 4065,15 грн. в місяць у загальній сумі 142 570 грн. 61 коп. Водночас у позовній заяві зазначено, що позивачем не оскаржується порядок розрахунку поточної індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 02.02.2021 року, яка склалась внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103 %.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення. Крім того даною ухвалою було витребувано у Військової частини НОМЕР_1 розрахунок нарахованої та виплаченої позивачу індексації грошового забезпечення за періоди з 01.03.2018 року по 02.02.2021 року, з обов`язковим зазначенням базових місяців.

Представником відповідача через систему "Електронний суд" надано суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема, зазначивши, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу. У лютому 2018 оклад позивача становив 760 грн. Після підвищення окладу у березні 2018 він становив 3260 грн. При цьому у 2018 році індекс споживчих цін становив: - січень 101,5%; лютий 100,9%; березень 101,1%; квітень 100,8%; травень 100%; червень 100%; липень 99,3%; серпень 100%; вересень 101,9%; жовтень 101,7%; листопад 101,4%; грудень 100,8%. У період з березня 2018 до грудня 2018 включно індекс споживчих цін жодного разу не вийшов за 103%, передбачених ст. 4 Закону України Про індексацію грошових доходів населення", як підставу індексації. За таких обставин, на думку представника відповідача, відсутні підстави для здійснення індексації грошового забезпечення позивача з березня 2018 до листопада 2018. Таким чином, оклад підвищився на 2500 грн, в той час як можлива індексація становила 0 грн. Таким чином, представник відповідача вважає, що позивач не отримав права на отримання суми індексації-різниці, оскільки розмір підвищення доходу в березні 2018 року перевищив в кілька тисяч разів суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (а.с. 77-80).

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду повторно витребувано у Військової частини НОМЕР_1 розрахунок нарахованої та виплаченої позивачу індексації грошового забезпечення за періоди з 01.03.2018 року по 02.02.2021 року, з обов`язковим зазначенням базових місяців.

На виконання вимог суду представником відповідача через систему "Електронний суд" надано суду витребувані докази (а.с. 91).

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили рішенням Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у справі № 460/21394/23.

Оскільки обставини, на підставі яких було зупинено провадження у справі № 480/9801/24 було усунено, провадження у справі ухвалою Сумського окружного адміністративного суду поновлено.

В подальшому, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду витребувано у Військової частини НОМЕР_1 довідку із зазначенням конкретного розміру нового посадового окладу та нового розміру загального грошового забезпечення, враховуючи зміни доплат, надбавок та інших виплат, які залежать від посадового окладу, визначеного на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2022 року по справі № 520/5921/22, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2023 року.

Представником відповідача через систему "Електронний суд" надано суду довідку -розрахунок від 09.07.2025 № 26/1/4537 (а.с. 108).

Також ухвалою Сумського окружного адміністративного суду було витребувано у Військової частини НОМЕР_1 довідку із зазначенням конкретного розміру посадового окладу та розміру загального грошового забезпечення за січень 2020 та січень 2021 (визначенні до постановлення рішення суду), а також нового розміру посадового окладу та нового розміру загального грошового забезпечення за січень 2020 та січень 2021, визначеного на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2022 року по справі № 520/5921/22, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2023 року.

На виконання вимог суду, представником відповідача через систему "Електронний суд" надано суду витребувані докази (а.с. 117).

Водночас судом було зобов`язано позивача/представника позивача надати додаткові пояснення щодо зазначеної у позовній заяві суми належної позивачу індексації-різниці грошового забезпечення у розмірі 4065,15 грн, з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2022 року по справі № 520/5921/22, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2023 року (а.с. 111).

Проте вимогу суду виконано не було, додаткових пояснень суду надано не було.

В подальшому, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду було витребувано у Військової частини НОМЕР_1 у Військової частини НОМЕР_1 докази нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 02.02.2021 року, із урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, здійсненого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 року по справі № 520/19113/23.

Водночас судом було зобов`язано позивача/представника позивача надати додаткові обгрунтування позовних вимог, з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 року по справі № 520/19113/23 (а.с. 126).

Проте вимогу суду виконано не було, додаткових пояснень суду надано не було.

15.12.2025 представником Військової частини НОМЕР_1 було надано суду через систему "Електронний суд" заяву, в якій, зокрема, зазначено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 року у справі 520/19113/23 ОСОБА_1 проведено індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 02.02.2021 року у сумі 56881,52 грн (без врахування суми податків). При цьому відповідних доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надано.

У зв`язку із зазначеним, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду повторно витребувано у Військової частини НОМЕР_1 докази нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 02.02.2021 року, із урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, здійсненого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 року по справі № 520/19113/23.

Представником Військової частини НОМЕР_1 через систему "Електронний суд" надано довідки-рохрахунки індексації грошового забезпечення позивача за період з 25.10.2016 по 02.02.2021 року, здійсненого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 року по справі № 520/19113/23, з яких суд вбачає нарахування позивачу поточної індексації.

При цьому доказів нарахування позивачу за період з 01.03.2018 року по 02.02.2021 року індексації-різниці грошового забезпечення, суду надано не було.

У зв`язку із зазначеним, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду було витребувано у Військової частини НОМЕР_1 додаткові пояснення щодо того, чи нараховувалася ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 02.02.2021 року індексація-різниця грошового забезпечення, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 року по справі № 520/19113/23. У разі не нарахування, зазначити підстави такого не нарахування, а також надати відповідний розрахунок.

У зв`язку з невиконанням вимог суду, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду було повторно витребувано у Військової частини НОМЕР_1 додаткові пояснення щодо того, чи нараховувалася ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 02.02.2021 року індексація-різниця грошового забезпечення, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 року по справі № 520/19113/23. У разі не нарахування, зазначити підстави такого не нарахування, а також надати відповідний розрахунок.

На виконання вимог суду, представником відповідача через систему "Електронний суд" було надано суду додаткові пояснення, в яких, зокрема, зазначено, що позивачу був встановлений посадовий оклад до 01 березня 2018 року - 760,00 грн, з 01 березня 2018 року - 3260,00 грн. Грошове забезпечення до 01 березня 2018 року склало - 1853,96 грн, з 01 березня 2018 року - 8704,58 грн. Сума підвищення грошового забезпечення склала - 6850,63 грн, що перевищує суму індексації, яка склалася в березні 2018 року по базовому місяцю січень 2008 року - 4463,15 грн (а.с. 156-157).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач з 25.10.2016 по 02.02.2021 проходив військову службу у Військової частини НОМЕР_1 (а.с. 29).

Відповідно до витягу з наказу командира Військовій частині НОМЕР_1 від 02.02.2021 № 21, позивача з 02.02.2021 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 30).

Відповідно до карток особового рахунку військовослужбовця за 2018-2021 роки, довідки від 19.02.2025 року № 26/1/298, позивачу було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 02.02.2021 року (а.с. 34-39, 91).

Проте, на думку позивача, відповідачем в порушення норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" протиправно не було нараховано та виплачено індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 02.02.2021 у фіксованій величині 4065,15 грн. в місяць у загальній сумі 142 570,61 грн, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

При цьому судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 року по справі № 520/5921/22, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2023 року, було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 . Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 з 30.01.2020 з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 30.01.2020 - 31.12.2020 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2020 за статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 №294-IX та здійснити його виплату з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових платежів. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 01.01.2021 - 30.11.2021 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2021 за статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" від 15.12.2020 №1082-IX та здійснити його виплату з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових платежів. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Дане рішення суду набрало законної сили 19.06.2023 року (а.с. 118-120).

Також судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 року по справі № 520/19113/23 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 . Визнано противоправними дії Військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ), які полягають у здійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 25.10.2016 року по 28.02.2018 року у зменшеному розмірі. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 25.10.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 02.02.2021 року - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з врахуванням раніше виплачених сум (а.с. 158-160).

Дане рішення суду набрало законної сили 19.04.2023 року. При цьому фіксована сума індексації-різниці за період 01.03.2018 року по 02.02.2021 року, судом не досліджувалася.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до статті 1 Закону № 2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частин другої і третьої статті 9 Закону № 2011-XII).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-ХІІ.

Згідно зі ст.1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Згідно з положеннями ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Частиною 1 ст.4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 (далі - Порядок №1078 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1-1 Порядку № 1078 встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01.01.2016).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Отже Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, так званої поточної індексації та індексації-різниці. Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.

У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.

Щодо поточної індексації, то право працівника на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01.01.2016 встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078). Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку № 1078).

Щодо індексації-різниці, то право працівника на її отримання виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Так, абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078, у редакціях, які застосовувалися з 01.12.2015, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

З урахуванням того факту, що 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 №704, якою установлені нові розміри окладів осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, то березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку №1078 дають підстави для висновку, що у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу позивача, відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання індексації-різниці, а якщо так, то у якій сумі.

Такий правовий підхід відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30.03.2023 про виправлення описки), від 16.08.2023 у справі № 380/14020/22, від 17.08.2023 у справі №160/4155/22; від 17.08.2023 у справі №580/3967/22; від 15.08.2023 у справі №400/3784/22; від 07.09.2023 у справі №420/12787/22; від 27.07.2023 у справі №160/12028/22; від 15.08.2023 у справі №520/1800/22; від 15.08.2023 у справі №580/9339/21; від 16.08.2023 у справі №440/5333/21, від 23.05.2024 року по справі № 160/15411/23, від 19.12.2024 року по справі № 420/11410/23, від 09.01.2025 року по справі № 160/23284/23, від 16 січня 2025 року по справі № 400/9796/23, від 20.03.2025 року по справі № 160/13345/24, від 08.05.2025 року по справі № 380/6610/24 тощо.

Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, Верховний Суд зазначив, що для їхнього застосування суд повинен встановити: розмір (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивачки в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення у лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже зазначалося, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці у березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Із наявної у матеріалах справи особистої картки грошового забезпечення позивача, суд вбачає, що за лютий 2018 року розмір грошового забезпечення позивача становив - 8059,28 грн, а за березень 2018 року - 8463,34 грн (а.с. 36).

Отже, грошовий дохід позивача у березні 2018 року збільшився на 404,06 грн (8463,34 грн - 8059,28 грн = 404,06 грн).

Сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року є добутком розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, та величини приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділеного на 100 відсотків.

Актуальний розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб, відповідно до статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік", становив 1762,00 гривні.

У постанові від 23.05.2024 у справі № 160/15411/23 Верховний Суд розрахував, що величина приросту індексу споживчих цін в березні 2018, застосовуючи січень 2008 як місяць підвищення доходу, становить 253.3%.

Таким чином, сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року складала 1762 грн х 253,30 % = 4463,15 грн.

Отже, виходячи з зазначеного вище, розмір підвищення грошового доходу позивача у сумі 404,06 грн не перевищив розмір індексації, яка припадала на місяць підвищення посадових окладів (березень 2018 року) 4463,15 грн. та в силу вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації різниці грошового забезпечення в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4463,15 грн - 404,06 грн та становить 4 059,09 грн, а не 4065,15 грн, як зазначено представником позивача у позовній заяві.

Зважаючи на викладене, відповідач повинен був нараховувати та виплачувати позивачу індексацію-різницю в розмірі 4 059,09 грн щомісячно, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

При цьому судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 року по справі № 520/5921/22, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2023 року, було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 . Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 з 30.01.2020 з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 30.01.2020 - 31.12.2020 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2020 за статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 №294-IX та здійснити його виплату з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових платежів. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 01.01.2021 - 30.11.2021 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2021 за статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" від 15.12.2020 №1082-IX та здійснити його виплату з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових платежів. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Дане рішення суду набрало законної сили 19.06.2023 року (а.с. 118-120).

Отже починаючи з 30.01.2020 року та з 01.01.2021 року відбулося чергове підвищення посадового окладу позивача, у зв`язку з підвищенням законодавцем прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно з Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік та Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік, відповідно.

При цьому вказане потягнуло за собою зміну у січні 2020-2021 років місяця для початку відліку обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) з березня 2018 року на січень 2020 та січень 2021 років відповідно, тоді як первинно позивачу була нарахована поточна індексація за період з січня 2020 року по 02.02.2021 року з урахування місяця підвищення березня 2018 року, тобто у більшому розмірі, чим належало позивачу.

Внаслідок наведеного, змінилися також правила обчислення індексації-різниці, зокрема, для встановлення права позивача на її отримання починаючи з січня 2020 та січня 2021 років, необхідно вже встановити чи перевищує розмір підвищення доходу позивача в січні 2020 та січні 2021 років (А); суму індексації грошового забезпечення позивача в січні 2020 та січні 2021 років (Б).

У позовній заяві позивач/представник позивача просить суд зобов`язати відповідача нарахувати й виплатити йому фіксовану індексацію грошового забезпечення, виходячи з її розміру 4065,15 грн, за період з 01.03.2018 року по 02.02.2021 року (включно), в загальній сумі 142 570,61 грн.

Як вбачається з довідки від 08.11.2025 року № 26/1/8040 Військової частини НОМЕР_1 , яка була надана на вимогу суду, грошове забезпечення позивача за січень 2020 станом на 01.01.2020 становило 13 234,35 грн, а після проведено перерахунку на виконання рішення суду по справі № 520/5921/22 становить 16 485,10 грн. Також грошове забезпечення позивача за січень 2021 станом на 01.01.2021 становило 13 234,35 грн, а після проведено перерахунку на виконання рішення суду по справі № 520/5921/22 становить 17 041,53 грн. (а.с. 117).

При цьому суд зазначає, що правильність здійснення перерахунку грошового забезпечення позивача на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 року по справі № 520/5921/22, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2023 року не досліджується судом, оскільки не є предметом розгляду у даній справі.

Водночас в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня інформація щодо рішень про встановлення судового контролю за виконанням вище зазначеного рішення суду.

А відтак суд зазначає, що грошове забезпечення позивача у січні 2020 та січні 2021 року збільшилося, а отже, і змінилася сума індексації-різниці. При цьому, за приписами абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078, сума належної позивачу індексації-різниці в січні 2020 та січні 2021 року повинна розраховуватися як різниця між сумою індексації (4463,15 грн) і розміром підвищення доходу в січні 2020 та січні 2021 року, відповідно.

Отже, наразі у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача для нарахування позивачу індексації-різниці розміром 4 059,09 грн (визначеного судом) та розміром 4065,15 грн (зазначеним представником позивача у позовній заяві) за період з 30.01.2020 по 02.02.2021, оскільки з 30.01.2020 та 01.01.2021 відбулось підвищення посадового окладу позивача, а отже, і змінилися правила обчислення індексації-різниці та є підставою для припинення нарахування та виплати фіксованої індексації, як це вказано в п. 108 постанови Верховного Суду від 23.03.2023 у справі №400/3826/21.

Судом враховано, що відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, зокрема: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Проте, у позовній заяві відсутні обґрунтування позовних вимог в частині нарахування позивачу індексації-різниці у період з 30.01.2020 по 02.02.2021 з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 року по справі № 520/5921/22, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2023 року та взагалі не зазначено про наявність даних рішень суду.

Судом було зобов`язано позивача/представника позивача надати додаткові пояснення щодо зазначеної у позовній заяві суми належної позивачу індексації-різниці грошового забезпечення у розмірі 4065,15 грн, з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2022 року по справі № 520/5921/22, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2023 року (а.с. 111). Проте вимогу суду виконано не було, додаткових пояснень суду надано не було.

Отже твердження представника позивача у позовній заяві, що позивач має право на виплату щомісячної суми індексації-різниці розміром 4065,15 грн за період з 30.01.2020 по 02.02.2021 року є безпідставним та, відповідно, у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення, виходячи з її розміру 4065,15 грн, за період з 30.01.2020 по 02.02.2021 року.

При цьому судом також враховано, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 року по справі № 520/19113/23 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та, зокрема, було зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в період з 01.03.2018 року по 02.02.2021 року - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з врахуванням раніше виплачених сум (а.с. 158-160).

Дане рішення суду набрало законної сили 19.04.2023 року. Проте фіксована сума індексації-різниці за період 01.03.2018 року по 02.02.2021 року, судом не досліджувалася та відповідно до пояснень представника відповідача, нарахування та виплата індексації-різниці за вказаний період позивачу відповідачем не здійснювалося, оскільки розмір підвищення доходу позивача за спірний період перевищував суму можливої індексації.

Проте, з урахуванням вище наведеного, суд доходить висновку, що позивач має право на виплату йому відповідачем щомісячної суми індексації-різниці розміром 4 059,09 грн з 01.03.2018 року по 29.01.2020 року (включно, до чергового підвищення посадового окладу позивача).

Суд зазначає, що період з 01.03.2018 року по 29.01.2020 року охоплює 22 місяці і 29 днів, тож до нарахування й виплати належала індексація-різниця у загальній сумі - 93 097,19 грн за формулою: (4059,09 грн * 22 місяці) + (4059,09 грн /31* 29).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині шляхом визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 в частині не нарахування та не виплати позивачу індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 29.01.2020 року (включно); зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення, виходячи з її розміру 4059,09 грн, за період з 01.03.2018 року по 29.01.2020 року (включно), в загальній сумі 93 097,19 грн, з урахуванням абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 та з урахуванням виплачених сум; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення, за період з 30.01.2020 року по 02.02.2021 року (включно), з урахуванням абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 року по справі № 520/5921/22, а також з урахуванням виплачених сум.

Відповідно, в іншій частині позовні вимоги щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, задоволенню не підлягають.

Що стосується вимог про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку № 44, то Верховний Суд у постанові від 27 липня 2023 року у справі № 380/813/22 зазначав, що аналіз наведених пунктів 2-3 Порядку № 44 дає підстави для висновку, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Суд зазначає, що індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення військовослужбовців, і як одна з основних державних гарантій щодо оплати їх праці підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

При цьому нарахування та виплата індексації грошового забезпечення мала бути здійснена відповідачем саме з моменту набуття позивачем права на її нарахування та виплату відповідно до вимог Закону № 1282-ХІІ.

Відтак, з урахуванням наведеного правого регулювання, нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивачу має бути проведена відповідачем із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.

Аналогічний підхід застосував Верховний Суд у постановах від 27 вересня 2023 року у справі №420/23176/21, від 27 вересня 2023 року у справі №420/23176/21, від 31 січня 2024 року у справі №320/6441/22, від 18 квітня 2024 року у справі №160/10789/22, від 30 квітня 2024 року у справі №360/700/23, від 27 червня 2024 року по справі № 580/602/22, від 08 листопада 2024 року по справі №200/16532/21, від 07 травня 2025 року по справі № 560/15993/24, від 08 травня 2025 року по справі № 380/6610/24.

Відповідно до норм Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, тому питання щодо відшкодування судових витрат у даній справі не вирішується.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 в частині не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 29.01.2020 року (включно).

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення, виходячи з її розміру 4059,09 грн, за період з 01.03.2018 року по 29.01.2020 року (включно), в загальній сумі 93 097,19 грн, з урахуванням абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 та з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек