Справа № 140/106/25
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 лютого 2026 року ЛуцькСправа № 140/106/25
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Стецика Н.В.,

при секретарі судового засідання Ткачук І.І.,

за участю представника заявника (відповідача) Остимчук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Західного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні про поворот виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні про визнання протиправними та скасування висновку та наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 у даній справі задоволено позов ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні про визнання протиправними та скасування висновку та наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Визнано протиправним та скасовано висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності у 2024 році державних службовців Західного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні, які займають посади державної служби категорії «Б» в частині оцінювання результатів службової діяльності начальника відділу прикордонного інспекційного контролю «Луцьк» управління державного контролю на кордоні Західного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні ОСОБА_1 , який затверджено наказом Західного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні №715-к від 04.12.2024.

Визнано протиправним та скасовано наказ Західного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні №715-к від 04.12.2024 «Про затвердження висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Західного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні, які займають посади державної служби категорій «Б» та «В» у 2024 році» в частині затвердження висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності начальника відділу прикордонного інспекційного контролю «Луцьк» управління державного контролю на кордоні Західного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ Західного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні №727-к від 10.12.2024 «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Визнано протиправним та скасовано наказ Західного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні №746-к від 10.12.2024 «Про внесення змін до наказу від 10.12.2024 №727-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Визнано протиправним та скасовано наказ Західного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні №61-к від 03.02.2025 «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу прикордонного інспекційного контролю «Луцьк» управління державного контролю на кордоні Західного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні з одночасним поновленням на державній службі з 04.02.2025.

Стягнуто із Західного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 28172,32 грн (двадцять вісім тисяч сто сімдесят дві гривні 32 копійки).

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) судового збору.

Допущено до негайного виконання судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу прикордонного інспекційного контролю «Луцьк» управління державного контролю на кордоні Західного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні з 04.02.2025 та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, у розмірі 19528,66 грн (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот двадцять вісім гривень 66 копійок) з відрахуванням при виплаті встановлених податків і зборів.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2025 задоволено апеляційну скаргу Західного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 у справі №140/106/25 скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні про визнання протиправними та скасування висновку та наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 28.07.2025 касаційну скаргу адвоката Тимошенко О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2025 у справі №140/106/25 повернуто особі, яка її подала.

Ухвалою Верховного Суду від 15.08.2025 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Тимошенко Оксани Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2025 у справі №140/106/25 за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні про визнання протиправними та скасування висновку та наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

21.01.2025 до суду надійшла заява Західного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні про поворот виконання рішення суду шляхом стягнення з ОСОБА_1 26247,36 грн, з яких 15037,07 грн - середній заробіток, що підлягав виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, а також відрахування при виплаті встановлених податків і зборів (976,43 грн військовий збір, 3515,16 грн податок з доходів фізичних осіб (ПДФО), 4296,30 грн - ЄСВ), і 2422,40 грн - судовий збір, які фактично отримані ОСОБА_1 та сплачено податки і збори за нього, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 у справі №140/106/25, яке було скасовано постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2025 у справі №140/106/25.

Заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 05.02.2026.

29.01.2026 до суду надійшли письмові пояснення представника позивача, у яких адвокат Тимошенко О.В. зазначила, що відповідно до ст. 239 КЗпП України у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах. Заявником не долучено до заяви жодних доказів, що ОСОБА_1 під час розгляду справи №140/106/25 надав суду неправдиві відомості чи підроблені документи. Відсутні будь-які судові рішення чи рішення інших компетентних органів, що ОСОБА_1 під час розгляду справи № 140/106/25 здійснено порушення чинних вимог законодавства.

Окрім того, представник позивача просила суд розгляд заяви про поворот виконання рішення здійснювати за відсутності ОСОБА_1 та його представника.

Представник заявника в судовому засіданні 05.02.2026 підтримала доводи поданої заяви про поворот виконання рішення.

Розглянувши питання про поворот виконання судового рішення у цій справі, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частин 1, 4, 7, 8, 9 статті 380 КАС України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи за результатами перегляду рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Суд розглядає заяву про поворот виконання, подану відповідно до частин сьомої та восьмої цієї статті, у двадцятиденний строк з дня надходження заяви у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно зі статтею 381 КАС України поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Спір щодо законності звільнення позивача з публічної служби, який вирішували суди у справі №140/106/25, є трудовим спором.

Статтею 3 Кодексу законів про працю України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

У разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті.

У статті 239 КЗпП України передбачені обмеження повороту виконання рішень по трудових спорах та установлено, що у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Згідно зі статтею 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувачам; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Суд зазначає, що стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідним способом захисту прав позивача у справах про поновлення на роботі (оскарження незаконного звільнення) та застосовується у разі, коли суд поновлює працівника на роботі або змінює формулювання чи причину звільнення. Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №755/12623/19.

У цій справі суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_1 про поновлення на роботі, одночасно стягнув із Західного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 28172,32 грн, з яких сума стягнення за один місяць 19528,66 грн звернута до негайного виконання.

Відповідач на виконання рішення суду від 19.03.2025 виплатив ОСОБА_1 середній заробіток, що підлягав виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 15037,07 грн з відрахуванням при виплаті встановлених податків і зборів (976,43 грн військовий збір, 3 515,16 грн податок з доходів фізичних осіб (ПДФО), 4 296,30 грн - ЄСВ), що підтверджено копіями платіжних інструкцій від 25.03.2025.

Окрім того, відповідач 25.03.2025 сплатив в користь ОСОБА_1 2 422,40 грн судового збору.

Суд апеляційної інстанції, приймаючи 20.06.2025 постанову про скасування рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.03.2025, відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 і питання про поворот виконання судового рішення не вирішував.

Враховуючи положення ст. 381 КАС України та ст. 239 КЗпП України, скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин (відносин публічної служби), у тому числі середнього заробітку за час вимушеного прогулу, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

У цій справі відсутні підстави стверджувати, що позивач надав суду першої інстанції завідомо неправдиві відомості або підроблені документи, які б були покладені в обґрунтування рішення суду від 19.03.2025 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, згодом скасованого Восьмим апеляційним адміністративним судом в апеляційному порядку. У постанові суду апеляційної інстанції такі висновки не містяться. Заявник у заяві про поворот виконання рішення суду на такі обставини не посилається.

Тож скасування судового рішення у цій справі не є підставою для повороту виконання рішення суду першої інстанції та повернення позивачем заявнику середнього заробітку та утриманих з нього податків, виплачених на виконання рішення суду від 19.03.2025.

Щодо вимог заяви про поворот виконання рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору, суд зазначає наступне.

Приймаючи рішенні у даній справі, суд у відповідності до вимог ст. 139 КАС України здійснив розподіл судових витрат та стягнув з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача 2 422,40 грн судового збору.

Відповідач сплатив вказаний судовий збір в користь позивача 25.03.2025, що підтверджується копією платіжної інструкції №208 від 25.03.2025.

Станом на вказану дату (25.03.2025) рішення суду в частині стягнення з відповідача судового збору не набрало законної сили. Відтак, виплата судового збору в користь ОСОБА_1 здійснена відповідачем в добровільному порядку, а тому до повернення вказаної суми не може бути застосовано інститут повороту виконання рішення суду, передбачений нормами статті 380 КАС України.

Керуючись статтями 243, 248, 378 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Західного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні в адміністративній справі №140/106/25 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 06 лютого 2026 року.

Суддя Н. В. Стецик