Справа № 520/11962/18
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 р.Справа № 520/11962/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Семененко М.О. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Чудних С.О.) від 17.12.2025 року по справі № 520/11962/18

за позовом Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Східна вугільна компанія"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з заявою, в якій просило суд поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачі дубліката виконавчого листа по адміністративній справі за позовом Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Східна Вугільна Компанія" про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви зазначено, що Харківський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив, що за результатами перевірки автоматизованої системи виконавчого провадження, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу, встановлено, що у Харківському відділі державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження. За результатом перевірки встановлено, що оригінал виконавчого документу, було втрачено, вказаним обумовлена потреба подачі означеної заяви до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 року по справі № 520/11962/18 заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа по адміністративній справі за позовом Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (вул. Євгена Котляра, буд. 4, м. Харків, 61052) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Східна Вугільна Компанія" (вул. Крупської, буд. 15, кв. (оф.) 305, смт. Пісочин, Харківський район, Харківська область, 62416) про стягнення заборгованості - залишено без задоволення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не погодилося з ухвалою суду першої інстанції та подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа по адміністративній справі за позовом Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області до товариства з обмеженою відповідальністю "Східна вугільна компанія" про стягнення заборгованості. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що підставою для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа є втрата Харківським відділом державної виконавчої служби у Харківському районі Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого листа по справі № 520/11962/18, про що вказано довідці про втрату виконавчого документа від 21.11.2025 № 104466. Також вказує, що оскільки оригінал виконавчого листа по справі № 520/11962/18 не знаходиться на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби, виконати постанову Харківського окружного адміністративного суду та стягнути заборгованість з відповідача можливо лише шляхом отримання дублікату виконавчого листа та його направлення на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 по справі № 520/11962/18 позов Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області до товариства з обмеженою відповідальністю Східна вугільна компанія про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Східна вугільна компанія на користь Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області суми заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених па пільгових умовах в сумі 13938,41 грн.

Відповідно до ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 по справі № 520/11962/18 замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) Харківське приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

21.11.2025 Харківський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у своїй довідці № 104466 про втрату виконавчого документа (вх. 4092/14 від 26.11.2025) повідомив, що на примусовому виконані у Харківському відділі державної виконавчої служби у Харківському районі Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції дійсно перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 520/11962/18 виданого 04.06.2019 Харківським окружним адміністративним судом. Але встановлено, що оригінал виконавчого листа № 520/11962/18 виданого 04.06.2019 Харківським окружним адміністративним судом - втрачено.

Наведені обставини стали підставою для звернення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до суду першої інстанції із вказаною вище позовною заявою.

Залишаючи без задоволення заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що у заяві ГУ ПФУ в Харківській області про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання ГУ ПФУ в Харківській області інших доводів щодо наявності підстав для поновлення заявнику пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання заявником не наведено, а судом таких підстав також не встановлено.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини першої статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчі листи в електронній формі викладаються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, оприлюднюються в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), та підписуються електронним підписом судді (у разі колегіального розгляду - електронними підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого документа до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів визначено підпунктом 18.4 пункту 18 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Відповідно до підпункту 18.4 пункту 18 розділу VII «Перехідні положення» КАС України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою «Дублікат».

Аналіз змісту підпункту 18.4 пункту 18 розділу VII «Перехідні положення» КАС України свідчить про те, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Колегія суддів зауважує, що КАС України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого документа. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого листа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист, у тому числі містити дату його видачі. Натомість, відсутність виконавчого листа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Водночас, обов`язковою умовою для видачі дубліката виконавчого листа є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Близька за змістом правова позиція щодо умов видачі дубліката виконавчого документа викладена у постановах Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі № 820/1053/16, від 17 серпня 2023 року у справі № 910/22462/15.

Колегія суддів вважає, що у кожному конкретному випадку суд, вирішуючи питання видачі дубліката виконавчого листа, повинен пересвідчитися у правдивості обставин, які зазначає заявник щодо причин його втрати. Якщо суд дійде висновку, що відповідна обставина може і повинна бути підтверджена відповідним доказом, суд вправі такий доказ витребувати у заявника. Водночас, якщо заявник посилається на обставини, які не можуть бути підтверджені відповідними засобами доказування (наприклад, загублення оригіналу виконавчого листа), відсутність доказів не може бути підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого документа, якщо строк для пред`явлення його до виконання ще не закінчився.

У цій справі заявник посилався на те, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 по справі № 520/11962/18 позов Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Східна вугільна компанія» про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Східна вугільна компанія» на користь Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області суми заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 13938,41 грн.

Відповідно до ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 по справі № 520/11962/18 замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) Харківське приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області на його правонаступника - головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

21.11.2025 Харківський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у своїй довідці про втрату виконавчого документа № 104466 (вх. 4092/14 від 26.11.2025) повідомив, що на примусовому виконані у Харківському відділі державної виконавчої служби у Харківському районі Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 520/11962/18 виданого 04.06.2019 Харківським окружним адміністративним судом. Але встановлено, що оригінал виконавчого листа № 520/11962/18 виданого 04.06.2019 Харківським окружним адміністративним судом - втрачено.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам колегія суддів зазначає, що у постанові від 09.11.2023 у справі № 0440/5997/18 Верховний Суд, аналізуючи положення процесуального закону, якими урегульовано питання щодо видачі дубліката виконавчого документа, вказав, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У цій же постанові Верховний Суд зауважив, що Кодекс адміністративного судочинства України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого документа. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого листа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист, у тому числі містити дату його видачі. Натомість, відсутність виконавчого листа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. Водночас обов`язковою умовою для видачі дубліката виконавчого листа є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

У постанові від 09.11.2023 у справі № 0440/5997/18 Верховний Суд також вказав, що у кожному конкретному випадку суд, вирішуючи питання видачі дубліката виконавчого листа, повинен пересвідчитися у правдивості обставин, які зазначає заявник щодо причин його втрати. Якщо суд дійде висновку, що відповідна обставина може і повинна бути підтверджена відповідним доказом, суд вправі такий доказ витребувати у заявника. Водночас, якщо заявник посилається на обставини, які не можуть бути підтверджені відповідними засобами доказування (наприклад, загублення оригіналу виконавчого листа), відсутність доказів не може бути підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого документа, якщо строк для пред`явлення його до виконання ще не закінчився.

Отже, обов`язковою умовою для видачі дубліката виконавчого листа є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Подібний висновок щодо умов видачі дубліката виконавчого документа викладено у постанові Верховного Суду від 28.06.2024 у справі № 808/1838/16.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 2-836/11.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист по справі № 520/11962/18 виданий Харківським окружним адміністративним судом 04.06.2019.

Тобто, заявник звернувся до суду про видачу дублікату виконавчого листа після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Станом на дату звернення ГУ ПФУ в Харківській області з даною заявою до суду строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився і поважних, документально підтверджених причин для його поновлення колегія суддів не вбачає.

Так, заявник, в якості підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, зазначив, що відповідно до п.п. 4 п. 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 № 2102-XI, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Оскільки, строк пред`явлення виконавчого листа по справі № 520/11962/18 буде припадати на період дії в Україні воєнного стану, то в силу п.п. 4 п. 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», такий строк переривається та встановлюється з дня припинення або скасування воєнного стану.

Надаючи оцінку цим доводам апелянта, колегія суддів зазначає, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 по справі № 520/11962/18 позов Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Східна вугільна компанія» про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Східна вугільна компанія» на користь Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області суми заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 13938,41 грн.

Відповідно до ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 по справі № 520/11962/18 замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) Харківське приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області на його правонаступника - головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Отже, за обставинами цієї справи стягувачем у виконавчому провадженні є Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, тобто орган державної влади.

В свою чергу, приписами ч. 1 ст. 12 Закону 1404-VIII визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Аналіз наведеної вище норми свідчить про те, що виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Колегія суддів зазначає, що при зверненні до суду першої інстанції Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не вказувалася інформації про строк пред`явлення виконавчого листа у справі № 520/11962/18 та копія такого виконавчого листа до суду не надавалася. Крім того, згідно відомостей з КП «Діловодство спеціалізованого суду», судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до архівної довідки Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2025 за актом про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, № 125 від 11.03.2025 р. справа № 520/11962/18 знищена.

Разом з тим, враховуючи приписи ч. 1 ст. 12 Закону 1404-VIII в частині того, що строк пред`явлення до примусового виконання протягом виконавчих документів, в яких стягувачем є державний орган становить три місяці, колегія суддів зазначає, що строк пред`явлення виконавчого листа у справі № 520/11962/18 закінчився до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 15.03.2022 № 2129-IX, яким Закон 1404-VIII доповнено пунктом 10-2, у зв`язку з чим доводи апелянта в цій частині суд відхиляє.

Відповідно до ст. 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин його пропуску. При цьому поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Колегія суддів наголошує на тому, що саме поважними причинами пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, вважаються об`єктивно непереборні обставини, які не залежали від волевиявлення особи, що звернулась із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та слугували дійсно істотними перешкодами чи труднощами в дотриманні нею строків пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Водночас, матеріали справи та доводи заявника не містять об`єктивних та поважних причин пропуску зазначеного строку.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із загальним висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Зважаючи на те, що умовою видачі дубліката виконавчого листа згідно з пп. 18.4 п. 18 Перехідних положень КАС України є звернення з відповідною заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а також враховуючи, що цей строк закінчився та підстави для його поновлення відсутні, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті судового рішення у цій справі, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи сторін отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 року по справі № 520/11962/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) М.О. Семененко З.Г. Подобайло

Повний текст постанови складено 06.02.2026 року