Справа № 640/4891/19
Суддя: А.В. САГУН
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Кропивницький Справа № 640/4891/19

провадження № 2-іс/340/167/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНДЖ" до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державну інспекцію архітектури та містобудування України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ГРЕЙНДЖ" (далі позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі відповідач-1), Державної архітектурно-будівельної інспекції України (також відповідач-2), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача-1 від 14.02.2019 № 59 "Про скасування права на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення та декларації про готовність до експлуатації об`єкта";

- зобов`язати відповідача-2 поновити в "Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів" дані про зареєстроване повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 27.07.2018 №КВ 54 та декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 01.02.2019 №КВ 31.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що оскаржуваний наказ прийнято з посиланням на частину другу статті 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", згідно до якої у разі виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у повідомленні про початок виконання будівельних робіт або у зареєстрованій декларації про готовність об`єкта до експлуатації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю має право скасувати таке повідомлення або декларацію у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно до статті 376 Цивільного кодексу України об`єкт вважається самочинним будівництвом, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право на виконання будівельних робіт, чи без належно затвердженого проєкту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Разом з тим позивач зазначає, що об`єкт будівництва за адресою: м. Київ, вул. Русанівська набережна, 3 (реконструкція), не відповідає жодній із наведених ознак самочинного будівництва, оскільки нежитлова будівля літ. "А" загальною площею 467 квадратних метрів належить товариству на праві приватної власності; реконструкція зазначеного об`єкта відповідно до частини четвертої статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не потребує отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою; проєктна документація на реконструкцію об`єкта розроблена відповідно до державних будівельних норм, стандартів і правил та затверджена у встановленому законом порядку; будівельні роботи здійснені на підставі зареєстрованого повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 27.07.2018 №КВ54 та були завершені з прийняттям об`єкта в експлуатацію на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 01.02.2019 №КВ31. За таких обставин, станом на 14.02.2019 у відповідача були відсутні правові підстави вважати зазначений об`єкт самочинним будівництвом, що виключає можливість застосування до даних спірних правовідносин положень частини другої статті 39-1Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та абзацу шостого пункту 15 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466. Отже, наказ про скасування права на початок виконання будівельних робіт, набутого товариством на підставі повідомлення від 27.07.2018 № КВ54, та про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 01.02.2019 №КВ31 прийнято не у спосіб та не в порядку, визначеному чинним законодавством України, у зв`язку з чим він є протиправним та підлягає скасуванню. Оскільки, як зазначає позивач, чинним законодавством не передбачено автоматичного поновлення в Реєстрі відомостей про скасовані повідомлення та декларації у разі скасування відповідного наказу органу державного архітектурно-будівельного контролю в судовому порядку, належним та ефективним способом захисту порушеного права та відновлення правового становища, яке існувало до його порушення, є зобов`язання Державної архітектурно-будівельної інспекції України поновити в Реєстрі відомості про зареєстроване повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 27.07.2018 №КВ54 та декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 01.02.2019 №КВ31.

Представник відповідач-1 подав відзив, у якому заперечив проти позову, зазначивши, що на підставі звернення ГО "Громадський люстраційний рух" від 11.10.2018 № 9 та наказу Департаменту від 22.10.2018 № 820 відповідно до статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" і Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю було розпочато позапланову перевірку об`єкта будівництва за адресою: місто Київ, Русанівська набережна, будинок 3. У зв`язку з відсутністю замовника або його представників на об`єкті проведення перевірки було ускладнено, унаслідок чого Департамент звертався до замовника з вимогою надати документи, а також витребував матеріали інвентаризаційної справи у комунального підприємства Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації". За результатами отриманих відомостей було встановлено, що загальна площа будівлі до реконструкції становила 467 квадратних метрів, тоді як у повідомленні про початок виконання будівельних робіт та у декларації про готовність об`єкта до експлуатації позивачем наведено інші показники (643,4 квадратні метри), що, на думку відповідача-1, свідчить про подання недостовірних даних щодо характеристик об`єкта та використання земельної ділянки, що є підставою для скасування реєстрації повідомлення та декларації (а.с.83-93)

Представник відповідач-2 також подав до суду відзив, у якому заперечив проти позову в частині вимог, що стосуються його, оскільки тільки у разі подання Департаментом повного переліку інформації, яка визначена Порядком ведення єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року № 92, можливе поновлення відповідних записів у реєстрі (а.с.181-185).

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.04.2019 відкрито провадження, адміністративну справу було призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.1).

Далі, на виконання положень Закону України від 13.12.2022 №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду", у відповідності з Порядком передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженим наказом ДСА України №399 від 16.09.2024, згідно супровідного листа Київського окружного адміністративного суду від 05.03.2025 №01-19/3049/25 до Кіровоградського окружного адміністративного суду передано 689 судових справ (у тому числі дану справу) (а.с.195).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2025, справу № 640/4891/19 передано на розгляд судді А.В. Сагуну (а.с.196).

Ухвалою судді від 19.03.2025 справу прийнято до провадження і вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Також, було вирішено замінити первісного відповідача-2 Державну архітектурно-будівельну інспекцію України на її правонаступника - Державну інспекцію архітектури та містобудування України (а.с.197-198).

Копію ухвали від 19.03.2025 надіслано позивачу за адресами його місцезнаходження згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте поштове відправлення повернулося до суду без вручення з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою".

За правилами ч.11 ст. 251 КАС України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Відповідно до пп.4, 5 ч.6 ст.251 КАС України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресом місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною 11 ст. 126 КАС України передбачено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Отже, враховуючи, що ухвалу суду від 19.03.2026 повернуто до суду з незалежних від суду причин, вказана ухвала вважається належним чином врученою адресату, а тому позивач вважається таким, що був належно повідомлений про розгляд справи.

28.03.2025 представник відповідача-1 подав до суду заяву, у якій просив відмовити у задоволенні позову з урахуванням раніше поданих Департаментом суду відзиву та письмових доказів (а.с.203-211).

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

ТОВ "ГРЕЙНДЖ" станом на липень 2018 року було власником нежитлової будівлі (літера А), розташованої за адресою: м.Київ, Дніпровський район, вул. Русанівська Набережна, будинок 3, загальною площею 467 квадратних метрів, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13 липня 2018 року № 130819454 (а.с.52).

На замовлення позивача у 2018 року кваліфікованим архітектором ОСОБА_1 (кваліфікаційний сертифікат серії АР № 006201 від 06 лютого 2013 року) була розроблена проектна документація "Реконструкція приміщень нежитлової будівлі (літера А) по вулиці Русанівська Набережна, 3 у Дніпровському районі міста Києва" (шифр С.ЗА.18-18.3П), якою передбачено здійснення реконструкції зазначеної нежитлової будівлі без виходу за межі існуючих габаритів будівлі (а.с.28-51).

У липні 2018 року позивачем подано до відповідача-1 повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об`єкті "Реконструкція приміщень нежитлової будівлі (літера А) по вулиці Русанівська Набережна, 3 у Дніпровському районі міста Києва", який за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

27 липня 2018 року відповідачем-1 у встановленому законом порядку зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо зазначеного об`єкта, про що присвоєно реєстраційний номер № КВ54 (а.с.20-22).

Після завершення виконання будівельних робіт позивачем до відповідача-1 подано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, яка була зареєстрована 01 лютого 2019 року за № КВ31 (а.с.23-27).

Далі, на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкта до експлуатації ТОВ "ГРЕЙНДЖ" 05 лютого 2019 року у встановленому законом порядку було зареєстровано право власності на новоутворений у результаті реконструкції об`єкт нежитловий будинок (літера А) загальною площею 667,5 квадратних метрів, розташований за адресою: місто Київ, вулиця Русанівська Набережна, будинок 3, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05 лютого 2019 року №155167311 (а.с.53).

Разом з тим матеріалами справи підтверджено, що 17 жовтня 2018 року (вх.№073/7776) до відповідача-1 надійшло звернення ГО "Громадський люстраційний рух" від 11 жовтня 2018 року вих.№9 щодо незаконної забудови парків на Русанівській набережній (а.с.94-95).

На підставі зазначеного звернення та наказу Департаменту від 22 жовтня 2018 року № 820 було розпочато проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті будівництва "Реконструкція приміщень нежитлової будівлі (літера А) по вулиці Русанівська набережна, 3 у Дніпровському районі міста Києва" (а.с.96).

Департаментом направлено лист від 25 жовтня 2018 року № 073-10157 на адресу ТОВ "ГРЕЙНДЖ", ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "БК Шатро" (нова назва ТОВ "Шатро Інжинірінг") щодо необхідності прибуття до Департаменту з документами, необхідними для проведення перевірки (а.с.97-98).

Крім того, Департамент звернувся до комунального підприємства Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" з листом від 04 лютого 2019 року №073-1167 щодо надання копії матеріалів інвентаризаційної справи на нежитлову будівлю (літера А), розташовану за адресою: місто Київ, Русанівська набережна, будинок 3, у Дніпровському районі міста Києва (а.с.99-100).

У відповідь на даний лист до Департаменту надійшов лист комунального підприємства Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" від 11 лютого 2019 року № 062/14-1885 (И-2019), згідно з яким, з урахуванням матеріалів інвентаризаційної справи за адресою: місто Київ, Русанівська набережна, будинок 3, встановлено, що загальна площа нежитлової будівлі до реконструкції становила 467 квадратних метрів (а.с.101-107).

У зв`язку з наведеним, пунктами 1 та 2 наказу Департаменту від 14 лютого 2019 року № 59 "Про скасування права на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, та декларації про готовність до експлуатації об`єкта", відповідно до частини другої статті 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", пункту 15 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466, пункту 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, на підставі Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.11.2018 № 146939384 та листа комунального підприємства Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" від 11 лютого 2019 року № 062/14-1885 (И-2019):

- скасовано право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 27.07.2018 № КВ54 щодо об`єкта «Реконструкція приміщень нежитлової будівлі (літера А) по вулиці Русанівська Набережна, 3 у Дніпровському районі міста Києва». Замовник ТОВ "ГРЕЙНДЖ";

- скасовано реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 01.02.2019 № КВ31 щодо того ж об`єкта. Замовник ТОВ "ГРЕЙНДЖ".

Пунктом 3 зазначеного наказу Управлінню дозвільних процедур наказано забезпечити направлення копії наказу до Державної архітектурно-будівельної інспекції України для виключення відповідних записів з Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (а.с.19).

Незгода позивача з прийнятим наказом зумовила його звернення до суду з даним позовом.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до частини 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлюються Законом України від 17.02.2011 № 3038-VІ "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі Закон № 3038-VІ в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересі.

Відповідно до статті 26 Закону № 3038-VІ забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Отже, завершальним етапом проектування та будівництва об`єктів містобудування є реєстрація права власності на такий об`єкт.

У відповідності до частини першої статті 36 Закону № 3038-VІ право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Частина перша статті 39 Закону № 3038-VІ визначає, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини п`ятої, шостої статті 39 Закону № 3038-VІ датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Рішення про реєстрацію або повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду.

Відповідно до вимог частин дев`ятої, десятої статті 39 Закону № 3038-VІ зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Підключення закінченого будівництвом об`єкта, прийнятого в експлуатацію, до інженерних мереж здійснюється протягом десяти днів з дня відповідного звернення замовника до осіб, які є власниками відповідних елементів інженерної інфраструктури або здійснюють їх експлуатацію.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Частиною другою статті 39-1 Закону № 3038-VI передбачено, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Абзацом шостим пункту 15 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2015 р. № 747) визначено, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання наведених у надісланому повідомленні недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягає скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Крім того, абзацом восьмим пункту 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2015 р. № 750) визначено, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що право на забудову та виконання будівельних робіт реалізується виключно за умови дотримання встановленої законом поетапної процедури, яка включає отримання вихідних даних, розроблення та затвердження проєктної документації, виконання будівельних робіт, прийняття об`єкта в експлуатацію та подальшу реєстрацію права власності. Для об`єктів з незначними наслідками (СС1) підставою для виконання будівельних робіт є подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, а завершальним етапом є реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації, з якою закон пов`язує момент прийняття об`єкта в експлуатацію та можливість оформлення права власності.

Водночас, законодавством прямо передбачено обов`язок замовника будівництва нести відповідальність за повноту та достовірність відомостей, зазначених у повідомленні про початок виконання будівельних робіт і декларації про готовність об`єкта до експлуатації. У разі встановлення органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, відповідний орган уповноважений скасувати як право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення, так і реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно з частиною першою статті 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;

6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Пунктами 1, 2, 3 частиною третьою статті 41 Закону № 3038-VI визначено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Законом України від 05.04.2007 року № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі також Закон № 877-V, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

За змістом частини четвертої статті 2 Закон № 877-V заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Водночас в частині п`ятій статті 2 Закон № 877-V передбачено, що зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Отже заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду) у порядку, встановленому Законом №877-V, з урахуванням особливостей, визначених Законом №3038-VI.

Згідно з вимогами частини шостої статті 7 Закону № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Згідно із частиною другою статті 7 Закону № 877-V на підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначаються Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 (далі Порядок № 553 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до пункту 2 якого, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням:

1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції;

2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи;

3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Відповідно до положення пункту 7 Порядок № 553 необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, є однією з підстав для проведення позапланової перевірки. При цьому, така перевірка проводиться протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

Згідно з пунктами 16, 17 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Верховний Суд України у постанові від 11.11.2014 року у справі № 21-405а14 в складі Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах, Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у питанні можливості оскарження рішення, яке вичерпало свою дію шляхом виконання, сформував висновок, відповідно до якого позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі у власність та оренду земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Аналізуючи положення статті 41 Закону № 3038-VI Верховний Суд у постанові від 02.10.2018 у справі №465/1461/16-а дійшов наступних висновків:

"…для усунення можливості зловживання правом на перевірки, сукупність заходів, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватися лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт.

Тобто за загальним правилом такі перевірки можливі щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва.

Виключенням із цього загального правила є виявлення факту самочинного будівництва у зв`язку з чим, такі перевірки можуть стосуватися й збудованого об`єкту.

Водночас, на думку колегії суддів після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання, та виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного в силу його узаконення. А відтак, не може визнаватись законною перевірка контролюючого органу такого об`єкта та акти, оформлені за результатами державного архітектурно-будівельного контролю.".

Аналогічна правова позиція була висловлена також у постановах Верховного Суду від 01.10.2019 №826/9967/18, від 05.06.2019 у справі №815/3172/18, від 23.07.2019 у справі №826/5607/17, від 09.06.2021 у справі №826/2123/18, від 18.06.2021 у справі №420/3572/19, від 17.10.2023 у справі №440/12326/21, від 14.03.2024 у справі № 640/1622/20 та інших.

Крім того, вирішуючи питання можливості скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, Верховний Суд у постановах від 19.09.2018 у справі № 804/1510/16 та від 02.10.2018 у справі № 465/1461/16-а, від 01.10.2019 № 826/9967/18, від 05.06.2019 у справі № 815/3172/18, від 23.07.2019 у справі № 826/5607/17, від 18.06.2021 у справі №420/3572/19 дійшов висновку, що реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт є актом одноразового застосування, який потягнув за собою настання певних правових наслідків, в даному випадку вчинення позивачем дій щодо реалізації наданого йому цією декларацією права на проведення будівельних робіт. Разом з тим, після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання.

У справі, яка розглядається, судом було встановлено, що скасування права на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт, та реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації здійснено відповідачем-1 після того як позивачем уже було зареєстровано право власності на даний об`єкт будівництва.

За таких обставин та сформованої практики Верховного Суду суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного наказу від 14 лютого 2019 року №59.

Водночас оскільки встановлення факту реєстрації позивачем права власності на об`єкт будівництва, щодо якого було скасовано право на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт, та реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, є самостійною обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного у справі наказу, відтак позовні вимоги підлягали задоволенню саме з таких мотивів без дослідження та встановлення (спростування) наявності ознак самочинного будівництва.

Крім того, приймаючи оскаржуваний у цій справі наказ, відповідач-1 продемонстрував формальне виконання своїх функцій, оскільки він не спрямований на досягнення поставленої мети щодо забезпечення дотримання суб`єктом містобудівної діяльності містобудівного законодавства та правил благоустрою, оскільки за наявності зареєстрованого права власності на об`єкт будівництва скасування права на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт, та декларації про готовність об`єкта до експлуатації не тягне за собою настання будь-яких правових наслідків.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у від 18.06.2021 у справі №420/3572/19.

Натомість, після реєстрації права власності на об`єкт будівництва, у разі виявлення визначених законом ознак, які дають підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом, орган державного архітектурно - будівельного контролю зобов`язаний вчинити дії, спрямовані на усунення відповідних порушень у сфері містобудівної діяльності та наслідків самочинного будівництва аж до звернення з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта (об`єктів) у порядку, встановленому законом.

Вчинення саме таких дій у разі виявлення ознак самочинного будівництва об`єкта, будівельні роботи на якому вже завершено і стосовно якого зареєстровано декларацію про його готовність до експлуатації, зареєстровано право власності на нього, і буде належним виконанням органом державного архітектурно - будівельного контролю своїх повноважень, ефективним способом судового захисту.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією, яка міститься, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №826/12543/16, а також у постановах Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №815/3172/18, від 30.03.2021 у справі №826/5513/17 та від 24.10.2022 у справі №640/22599/19, від 17.10.2023 у справі №440/12326/21.

Також, зміст наведених судом у цьому рішенні норм свідчить про те, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у формі планових і позапланових перевірок, за його результатами посадовою особою органу державного архітектурно - будівельного контролю складається акт перевірки, а у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, також складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Перевірка проводиться у присутності суб`єкта містобудівної діяльності або його представника.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №810/3517/17, від 22.10.2018 у справі №153/876/17, від 10.07.2019 у справі №521/17659/17.

Аналізуючи наведене, можна зробити висновок, що прийняттю будь - якого рішення контролюючим органом передує відповідна перевірка, за результати якої і встановлюється дотримання суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Однак, як було установлено судом з наявної у матеріалах справи копії оскаржуваного наказу, останній прийнятий відповідачем відповідно до частини 2 статті 39-1 Закону №3038-VI, пункту 15 Порядку № 466, пункту 22 Порядку № 461 на підставі Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.11.2018 № 146939384 та листа Комунального підприємства Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" від 11.02.2019 № 062/14-1885 (И-2019) (вх.№073/1331 від 12.12.2018).

Доказів того, що відповідачем-1 проводилась позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті будівництва позивача, яка була призначена наказом від 22.10.2018 № 820, в матеріалах справи відсутні. Відомості про складення акту про проведення такої перевірки суду також не надано.

При цьому суд не надає правової оцінки порушенням, зафіксованим за результатами позапланової перевірки, призначеної наказом від 11.03.2019 р. № 192, оскільки така перевірка проведена після прийняття оскаржуваного наказу, ініційована на підставі іншого звернення, а її результати, оформлені у вигляді акту, припису, протоколу та постанови, не є предметом розгляду у даній справі (а.с.108-160).

За таких умов спірний наказ від 14.02.2019 № 59 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача-2 поновити в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів дані про зареєстроване повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 27.07.2018 №КВ 54 та декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 01.02.2019 №КВ 31, суд зазначає наступне.

Як зазначалось, пунктом 3 наказу від 14.02.2019 №59 Управлінню дозвільних процедур було наказано забезпечити направлення копії наказу до Державної архітектурно-будівельної інспекції України для виключення відповідних записів з Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (а.с.19).

На момент винесення такого наказу та звернення позивача до суду з даним позовом механізм ведення єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі реєстр), як єдиної комп`ютерної бази даних, було визначено Порядком ведення єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року №92.

Однак, із прийняттям Міністерством розвитку громад та територій наказу від 16 грудня 2020 року №312, наказ від 24 червня 2011 року № 92 втратив чинність.

Так, відповідно до положень статті 22-1 Закону № 3038-VI (в редакції, чинній на день ухвалення судового рішення) єдина державна електронна система у сфері будівництва (далі - електронна система) це єдина інформаційно-комунікаційна система у складі містобудівного кадастру, що забезпечує створення, перегляд, відправлення, прийняття, збирання, внесення, накопичення, обробку, використання, розгляд, зберігання, захист, облік та надання інформації у сфері будівництва, а також електронну взаємодію між фізичними та юридичними особами, державними органами, органами місцевого самоврядування, центрами надання адміністративних послуг з метою отримання визначених цим Законом послуг у сфері будівництва.

Електронна система складається з: 1) Реєстру будівельної діяльності; 2) електронного кабінету користувача електронної системи (далі - електронний кабінет); 3) порталу електронної системи.

Невід`ємною архівною складовою частиною Реєстру будівельної діяльності є єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Держателем електронної системи є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування, який вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування електронної системи.

Технічним адміністратором електронної системи (далі - технічний адміністратор) є визначене Кабінетом Міністрів України в Порядку ведення електронної системи державне унітарне підприємство, яке належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інформатизації, електронного урядування, формування і використання національних електронних інформаційних ресурсів, розвитку інформаційного суспільства.

Технічний адміністратор здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення електронної системи, відповідає за технічне і технологічне забезпечення електронної системи, збереження та захист інформації (даних), що містяться в електронній системі, забезпечує надання та скасування доступу до електронної системи, проводить навчання роботі з електронною системою.

Якщо інформація та документи, що підлягають внесенню до електронної системи, внесені до неї, такі інформація та документи вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно до частини першої статті 22-2 Закону № 3038-VI реєстр будівельної діяльності є компонентом електронної системи, який забезпечує створення, збирання, накопичення, обробку, захист, облік такої інформації, зокрема: 6) інформації про об`єкти будівництва та закінчені будівництвом об`єкти, у тому числі: документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт; документи, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Відповідно до частини другої статті 22-2 Закону № 3038-VI з використанням Реєстру будівельної діяльності створюються такі електронні документи (крім документів, які містять відомості, що становлять державну таємницю) та здійснюються такі дії, зокрема: 9) дозвіл на виконання будівельних робіт, зміни до нього, повідомлення про відмову в його наданні та припинення дії дозволу, внесення відомостей про припинення права на виконання підготовчих та будівельних робіт; 10) сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, повідомлення про відмову в його наданні.

Оригіналом документів, визначених цією частиною, є їх примірник в електронній формі, виготовлений за допомогою Реєстру будівельної діяльності.

Створення документів та проведення дій, визначених цією частиною, з використанням Реєстру будівельної діяльності здійснюються особами, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про видачу відповідних документів та вчинення відповідних дій.

23.06.2021 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 681 "Деякі питання забезпечення функціонування Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва" (набрала чинності 02.07.2021 року), якою затверджено Порядок ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (далі Порядок № 681).

Відповідно до пункту 59 Порядку № 681, реєстр будівельної діяльності електронної системи є компонентом електронної системи, який забезпечує створення, збирання, накопичення, обробку, захист, облік, зокрема: 9) інформації про об`єкти будівництва та закінчені будівництвом об`єкти, у тому числі: документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт; документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Пунктом 60 Порядку № 681 визначено, що виключно з використанням Реєстру будівельної діяльності електронної системи створюються:

1) такі електронні документи (крім документів, які містять відомості, що становлять державну таємницю, а також на період воєнного стану в Україні та протягом одного року з дня припинення чи скасування воєнного стану щодо об`єктів критичної інфраструктури, об`єктів оборонного призначення, відомостям про які присвоєно гриф Для службового користування): дозвіл на виконання будівельних робіт, зміни до нього та повідомлення про відмову в його наданні та анулювання дозволу, внесення відомостей про припинення права на виконання підготовчих та будівельних робіт; сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, відмова та повідомлення про відмову в його наданні;

2) здійснюються такі дії: реєстрація декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта, внесення змін до декларації, скасування реєстрації декларації; реєстрація декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), внесення змін до декларації, скасування реєстрації декларації.

Відповідно до вимог пункту 77 Порядку № 681 створення документів та проведення дій з використанням Реєстру будівельної діяльності електронної системи здійснюється особами, до повноважень яких належить прийняття рішень про видачу відповідних документів та вчинення відповідних дій.

За змістом пункту 114 Порядку № 681 внесення відомостей/здійснення дій у Реєстрі будівельної діяльності електронної системи на підставі судових рішень, які передбачають зміну відомостей в Реєстрі будівельної діяльності електронної системи, та рішення про заборону (скасування заборони) вчинення дій замовниками, уповноваженими органами містобудування та архітектури, органами державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду здійснюється відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такого судового рішення.

Аналізуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що внесення відомостей / здійснення дій у Реєстрі будівельної діяльності електронної системи здійснюється на підставі судових рішень та документів виконавчого провадження.

У той же час суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача 2 поновити в "Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів" дані про зареєстроване повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 27.07.2018 №КВ 54 та декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 01.02.2019 №КВ 31, у зв`язку із їх передчасністю та відсутністю порушеного права у цій частині.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" вказано, що за подання до адміністративного суду позовної позови немайнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2019 року складав 1921,00 грн.

Суд зазначає, що заявлені позивачем у даній справі позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу Департаменту та зобов`язання ДАБІ України поновити в Реєстрі дані про зареєстровані товариством повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації є пов`язаними між собою вимогами немайнового характеру, одна з яких є основною, а інша похідною.

Таким чином, при зверненні до суду з даним позовом немайнового характеру позивачу необхідно було сплатити судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Згідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною третьою статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

В даному випадку, часткове задоволення позовних вимог пов`язано із встановленням судом відмінного від заявленого позивачем порядку відновлення порушеного права, тому на переконання суду, не впливає на розмір судових витрат, що підлягає відшкодуванню позивачу.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 3842,00 грн (1921,00 грн * 2) (а.с.4).

Оскільки передумовою виникнення цього спору стало рішення Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке було визнано протиправним та скасовано, суд дійшов висновку про стягнення судових витрат зі сплати судового збору в сумі 1921,00 грн саме за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1.

Питання про повернення позивачу надмірно сплаченого судового збору в сумі 1921,00 грн може бути вирішено за його заявою (клопотанням) у відповідності до статті сьомої Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНДЖ" (вул. Лариси Руденко, 6-А, офіс 203, м. Київ, 02140, ) до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (вул. Хрещатик, 32-А, м. Київ, 01001, ), Державну інспекцію архітектури та містобудування України (б. Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133, ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 14 лютого 2019 року № 59 "Про скасування права на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення та декларації про готовність до експлуатації об`єкта".

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНДЖ" () за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) () судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. САГУН