Справа № 320/3039/25
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

05 лютого 2026 року справа №320/3039/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження клопотання про закриття провадження в межах адміністративної справи за позовом Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі по тексту також позивач, АТ «НАЕК «Енергоатом») з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі по тексту також відповідач, Шевченківський ВДВС), в якому просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Костянтина Савчука, що полягають у ігноруванні обов`язку зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні по справі №824/103/22;

- зобов`язати винести постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 71225053 із застосуванням відповідних процесуальних наслідків, що полягають у зупиненні дій щодо стягнення боргу, стягнення виконавчого збору, стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач повідомив про включення його до переліку підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період дії воєнного стану відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 №101.

Позивач пояснив, що ним на адресу відповідача було направлено клопотання про зупинення вчинення виконавчих дій з підстав, передбачених пунктом 10-2 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження». Проте, відповідачем не було вчинено жодних дій щодо зупинення виконавчого провадження №71225053.

Означена бездіяльність слугувала підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі на електронну адресу, про що свідчать довідка про доставку електронного листа, сформована програмним забезпеченням Діловодство спеціалізованого суду.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено, що АТ «НАЕК «Енергоатом» (ідентифікаційний код 24584661, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3) з основним видом діяльності - Виробництво електроенергії.

Постановою державного виконавця від 27.03.2023 ВПП №71225053 з примусового виконання виконавчого листа №824/103/22, виданого 02.02.2023 Київським апеляційним судом про стягнення судових витрат з ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» ДП «НАЕК «Енергоатом», приєднано до зведеного виконавчого провадження №68517235, яке веде Шевченківський ВДВС.

Позивач стверджує, що клопотанням від 27.08.2024 №21-8569/28-вих звернувся до Шевченківського ВДВС про зупинення вчинення виконавчих дій відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження».

Вважаючи протиправною бездіяльність щодо ігнорування обов`язку запинити виконавче провадження, позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі по тексту також - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII зупиняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої російською федерацією території України, або якщо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.

Порядком визначення підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 №101, встановлено процедуру визначення підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану.

Наказом Мінстратегпрому від 02.08.2024 №95 акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» () включено до переліку підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 № 101.

На підставі норм статті 19 Закону №1404-VIII та пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII ним повідомлено відповідача про наявність підстав щодо вжиття заходів із зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №71225053 та винесення відповідних постанов шляхом направлення відповідного клопотання від 27.08.2024. Означене клопотання зареєстроване відповідачем 28.08.2024 вх. №31831.

При цьому, станом на дату звернення позивача до суду (03.09.2024) означене клопотання розглянуте не було та, відповідно, відповідачем не було вчинено жодних дій, направлених на його розгляду.

Проте, дослідивши матеріали виконавчого провадження №71225053, судом встановлено, що постановою державного виконавця від 20.03.2025 замінено сторону у виконавчому провадженні, а саме: боржника ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» ДП «НАЕК «Енергоатом» на його правонаступника - АТ «НАЕК «Енергоатом», в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція», .

Постановою державного виконавця від 20.03.2025 ВП №71225053 відповідно до абзацу 22 пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №824/103/22, виданого 02.02.2023 Київським апеляційним судом, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом №2102-ІХ.

Тобто, станом на момент винесення рішення у цій справі відповідачем самостійно усунуто порушення, яке слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Пунктом 8 частини першої статті 238 КАС України встановлено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Оскільки відповідачем самостійно усунуто порушення, яке слугувало підставою звернення до суду з цим позовом шляхом винесення постанови від 20.03.2025 ВП №71225053 про зупинення вчинення виконавчих дій у період дії воєнного стану в Україні на підставі пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIIІ, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в зв`язку з виправленням суб`єктом владних повноважень оскаржуваних порушень.

При цьому, у суду відсутні підстави вважати, що відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення, оскільки відповідачем на час розгляду справи по суті фактично відновлено порушене право позивача, який просив суд визнати бездіяльність відповідача, що полягає у ігноруванні обов`язку зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні по справі №824/103/22 незаконною та зобов`язати винести постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 71225053 із застосуванням відповідних процесуальних наслідків, що полягають у зупиненні дій щодо стягнення боргу, стягнення виконавчого збору, стягнення витрат на проведення виконавчих дій і такі дії були вчинені відповідачем у справі.

З огляду на викладене, суд вважає, що підстави для задоволення позову відпали, а суб`єктом владних повноважень (відповідачем) самостійно виправлено порушення, а також відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання протиправними дій цього відповідача, тому наявні підстави для закриття провадження у справі відповідно до пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.

Суд зазначає, що відповідачем також подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, яке не підлягає розгляду у зв`язку з наявністю підстав для закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Закрити провадження у справі.

Копію ухвали суду надіслати учасникам справи (їх представникам).

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя Дудін С.О.