Справа № 440/9903/24
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/9903/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Молодецького Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Рибальченко О.І.,

представника позивача Капусти О.А.,

представника відповідача Телятник Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, платник податків, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі відповідач, контролюючий орган, податковий орган) про визнання протиправною та скасування вимоги, в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу №Ф-5 від 8.07.2024 р. про сплату позивачем ФОП ОСОБА_1 заборгованості (недоїмки) з єдиного внеску в частині донарахування в сумі 533 546,50 грн.

Наявність обставин, які свідчать про порушення прав платника податків, позивач пов`язує з фактом протиправності та необґрунтованістю висновків документальної планової перевірки, на підставі яких податковий орган виніс оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску переважно з міркувань того, що на думку відповідача, позивачем занижені суми доходу, отриманого фізичною особою - підприємцем, від його діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, на які нараховується та з яких утримується єдиний внесок, а саме: його заниження в сумі 6047185,64 грн., у тому числі за 2018 рік у сумі 1017915,56 грн. за 2019 рік у сумі 1430535,22 грн. за 2020 рік у сумі 2768113,84 грн. та за 2021 рік у сумі 830621,02 грн. Позивач вважає, що контролюючим органом здійснено помилковий розрахунок витрат ФОП ОСОБА_1 за 2018-2021 роки, внаслідок чого безпідставно визначено грошове зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 1088493,41 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 110 180,29 грн. Водночас, безпідставне, як на думку позивача, збільшення відповідачем доходів ФОП ОСОБА_1 має наслідком й безпідставне донарахування заборгованості зі сплати єдиного внеску.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року у справі 440/9384/24 (суддя: Клочко К.І.) роз`єднано позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у справі №440/9384/24 шляхом виділення в окреме провадження з присвоєнням нового номера справи позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, а саме:

1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №5 від 8.07.2024 року, згідно якого збільшено позивачу ФОП ОСОБА_1 грошове зобов`язання за платежем «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» в сумі 99 889,45 грн.

2) визнати протиправною та скасувати вимогу №Ф-5 від 8.07.2024 р. про сплату позивачем ФОП ОСОБА_1 заборгованості (недоїмки) з єдиного внеску в частині донарахування в сумі 533 546,50 грн.

3) визнати протиправним та скасувати рішення №5 від 8.07.2024 р., згідно якого до позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовані штрафні (фінансові) санкції за своєчасно не сплачений єдиний внесок - у розмірі 224 096,98грн.

4) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №5 від 8.07.2024 року в частині збільшення позивачу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на загальну суму 421 685,15 грн.

5) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №5 від 8.07.2024 року в частині збільшення позивачу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на загальну суму 41 659,05 грн.

6) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №5 від 8.07.2024 року, згідно якого застосовано до позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 17 000,00 грн.

7) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №5 від 8.07.2024 року, згідно якого застосовано до позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції на суму 17 000,00 грн.

8) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №5 від 8.07.2024 року, згідно якого застосовано до позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 17 000,00 грн.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.08.2024 справа №440/9903/24 передана для розгляду судді Клочко К.І.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2024 року у справі 440/9903/24 (суддя: Клочко К.І.) позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю її вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду (суддя: Клочко К.І.) від 10 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/9903/24 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Призначено підготовче судове засідання на 10:00 год. 26 жовтня 2024 року в приміщенні Полтавського окружного адміністративного суду.

16.10.2024 через систему «Електронний суд» відповідач, Головне управління ДПС у Полтавській області, подав відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечував, просив у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. У відзиві, відповідач посилається, зокрема на те, що об`єктом оподаткування фізичної особи - підприємця є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця (п. 177.2 ст. 177 ПКУ). Перевіркою правильності визначення суми чистого оподатковуваного доходу у загальній сумі 2716088,63 грн., відображеного в додатках Ф2 до податкових декларацій про майновий стан та доходи, встановлено заниження чистого оподатковуваного доходу у сумі 6047185,64 грн., а саме за 2018 рік у сумі 1017915,56 грн. за 2019 рік у сумі 1430535,22 грн. за 2020 рік у сумі 2768113,84 грн. та за 2021 рік у сумі 830621,02 грн. Зазначає, що перевіркою правильності нарахування єдиного внеску ФОП ОСОБА_1 за 2016-2023 роки встановлено його заниження у сумі 533546,5 грн., а саме за 2018 рік у сумі 116367,0 грн., за 2019 рік у сумі 129112,31 грн., за 2020 рік у сумі 149371,68 грн. та за 2021 рік у сумі 138695,51 грн. У відповідності до п.2 частини першої ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VІ (із змінами та доповненнями) базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування для фізичних осіб-підприємців, крім тих які обрали спрощену систему оподаткування є суми доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податку на доходи фізичних осіб. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток). Частиною 3 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VІ (із змінами та доповненнями) встановлено, що нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску. У відповідності до п.2 частини першої ст. 7 та частини 5 ст.8 Закону про ЄВ для фізичних осіб-підприємців (крім тих які обрали спрощену систему оподаткування), згідно якої єдиний внесок встановлюється у розмірі 22% суми доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб. У зв`язку з вищевикладеним, ФОП ОСОБА_1 занижено єдиний внесок на загальну суму 533546,5 грн., а саме за 2018 рік у сумі 116367,0 грн., за 2019 рік у сумі 129112,31 грн., за 2020 рік у сумі 149371,68 грн. та за 2021 рік у сумі 138695,51 грн, чим порушено п.2 частини першої ст.7 та ч.5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VІ (із змінами та доповненнями). Як наслідок підсумовує відповідач, оскаржувана вимога від 08.07.2024 № Ф-5 про сплату платником заборгованості з єдиного внеску в частині донарахування в сумі 533546,50 грн є правомірною, винесеною відповідно до чинного законодавства.

21.10.2024 через систему «Електронний суд» надійшла відповідь позивача на відзив, в якій зазначив, що у відзиві на позовну заяву відповідач не спростовує його твердження та аргументи стосовно суті заявлених позовних вимог. Текст відзиву на позовну заяву, як вважає позивач, це цитування окремих положень Акту документальної планової виїзної перевірки діяльності ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2023 р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 28.09.2014 року по 20.01.2016 року та з 25.01.2016 року по 31.12.2023 року. Вважає, що у відзиві відповідач ГУ ДПС у Полтавській області не навів достатніх аргументів, які б підтверджували законність прийняття ним оскаржуваної Вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф-5 від 8.07.2024 р., згідно якого збільшено позивачу ФОП ОСОБА_1 грошове зобов`язання за платежем Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 533 546,50 грн. На думку позивача, у відзиві на позовну заяву відповідач не навів жодних нових аргументів, які б підтверджували правомірність прийняття ним оскаржуваної Вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску. Позивач зазначає, що в зв`язку з тим, що в Акті документальної перевірки безпідставно вказано, що позивачем у 2018-2021 роках завищено вартість документально підтверджених витрат на суму 6 047 185,64 грн., відповідач протиправно донарахував позивачу за перевіряємий період: - єдиний внесок у розмірі 533 546,50 грн. згідно Вимоги №Ф-5 від 8.07.2024 р. Позивач ФОП ОСОБА_1 не погоджується з твердженням ревізорів про завищення вартості документально підтверджених витрат за перевіряємий період на суму 6 047 185,64 грн. При проведенні документальної перевірки позивача ФОП ОСОБА_1 відповідач, як стверджує позивач, не обґрунтовано розрахував чистий оподаткований дохід позивача. Позивач звертає увагу суду на розрахунки, які здійснено відповідачем на власний розсуд, в довільному порядку, що не відображають реального стану речей, не підтверджуються документально, здійснені за методикою, не передбаченою законодавством. Позивач у відповіді на відзив описує порушення, які, на його переконання, були допущені відповідачем при підрахунку чистого оподаткованого доходу позивача. Зазначає, що фактичної перевірки суми задекларованих позивачем витрат, із зазначенням їх виду, відповідачем не було здійснено. З огляду на наведене, позивач вважає висновок контролюючого органу про порушення ним пункту 167.1 статті 167, пункту 177.2 статті 177 ПК України в частині завищення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю за 2018-2021 роки в сумі 6 047 185,64 грн., є не обґрунтованим та протиправним. Отже позивач стверджує, що в зв`язку з вищезазначеним відповідач протиправно донарахував йому за перевіряємий період єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 533 546,50 грн. згідно Вимоги №Ф-5 від 8.07.2024 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року (суддя: Клочко К.І.) провадження в адміністративній справі № 440/9903/24 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № справа 440/9384/24 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №5 від 8.07.2024 року.

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 відповідно до підпункту 2.3.44 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду Розпорядженням керівника апарату № 189 від 22.05.2025 призначений повторний автоматизований розподіл судової справи № 440/9903/24.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2025 (єдиний унікальний номер судової справи: 440/9903/24) головуючим суддею (суддя-доповідач) визначений Р.І. Молодецький.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду (суддя: Молодецький Р.І.) від 27 травня 2025 року адміністративну справу №440/9903/24 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення прийнято до провадження.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.12.2025 у справі № 440/9903/24 поновлено провадження у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Постановлено розгляд справи продовжити у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 12:00 16 грудня 2025 року у приміщенні Полтавського окружного адміністративного суду за адресою: 36039, м. Полтава, вул. Пушкарівська, 9/26.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду, постановленою в підготовчому засіданні 30.12.2025 без оформлення окремого документа, зазначеною у протоколі судового засідання, керуючись приписами ст.180, 183 КАС встановлений наступний порядок з`ясування обставин справи та дослідження доказів під час розгляду справи по суті: дослідження письмових доказів. Закрите підготовче провадження в справі № 440/9903/24 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Призначено справу 440/9903/24 до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 12:00 20.01.2026.

20.01.2025 судом на підставі статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, відкладено ухвалення та проголошення судового рішення на 30.01.2026 о 12:00.

У вступному слові представник позивача просив суд задовольнити позов, визнати протиправною та скасувати вимогу №Ф-5 від 8.07.2024 р. про сплату позивачем ФОП ОСОБА_1 заборгованості (недоїмки) з єдиного внеску в частині донарахування в сумі 533 546,50 грн., з підстав та мотивів викладених в адміністративному позові та у відповіді на відзив.

Представник відповідача Головного управління ДПС у Полтавській області, у вступному слові просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на обставини, наведені у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові докази надані сторонами, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець 25.01.206, основним видом його економічної діяльності є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 47.11), що підтверджується відомостями Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 37; т.1/.

В період з 07.05.2024 по 27.05.2024 відповідно до повідомлення від 26.04.2024 № 111 згідно із затвердженим Державною податковою службою України планом-графіком проведення документальних планових перевірок платників податків на 2024 рік, на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 77, п. 81.1 ст. 81, п. 82.1 ст. 82 пп. 69.35 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та п. 2 ч.1 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», наказів Головного управління ДПС у Полтавській області за № 1173-П від 26.04.2024, № 1390-п від 15.05.2024 та направлень на перевірку №№ 2221, 2223, 2224 від 03.05.2024 посадовими особами контролюючого органу проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності платника податків - ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2023, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 28.08.2014 по 20.01.2016 та з 25.01.2016 по 31.12.2023, за наслідками якої 03.06.2024 складений Акт № 7582/16-31-24-05-01/ НОМЕР_1 про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2017 по 31 грудня 2023, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, за період з 29 серпня 2014 по 20 січня 2016, з 25 січня 2016 по 31 грудня 2023 (далі Акт перевірки) /а.с. 183-250; т.1, а.с. 1-4; т.2/.

За відомостями Акту перевірки, що не заперечується сторонами, ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області (Кременчуцька ДПІ), зареєстрований платником ПДВ 06.09.2016, оподаткування доходів від провадження діяльності у період з 01.01.2017 по 31.12.2023 здійснював на загальній системі оподаткування та був платником податку на додану вартість, податку на доходи з фізичних осіб від здійснення діяльності, податку на доходи фізичних осіб з найманих працівників, єдиного внеску самозайнятої особи, єдиного внеску самозайнятої особи, як роботодавця та інші /а.с. 198 (зворот), 201 (зворот); т.1/.

Перевіркою питань щодо подання звітів про суми нарахованого єдиного внеску встановлено, що звітність за 2014-2023 роки ФОП ОСОБА_1 до Кременчуцької ДПІ Головного управління ДПС у Полтавській області подано вчасно, порушень не встановлено (підпункт 2.5.2. пункту 2.5. Розділу 2 Акту перевірки) /а.с. 225 (зворот); т.1/.

Згідно пункту 5) Розділу ІІІ Акту перевірки, документальною плановою виїзною перевіркою встановлені порушення ФОП ОСОБА_1 п. 2 частини першої ст. 7 та ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (зі змінами та доповненнями) у результаті чого занижено єдиний внесок у сумі 533546,5 грн., у т.ч. за 2018 рік у сумі 116367,0 грн., за 2019 рік у сумі 129112,31 грн., за 2020 рік у сумі 149371,68 грн. та за 2021 рік у сумі 138695,51 грн.

На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДПС у Полтавській області позивачу винесена Вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 08 липня 2024 року № Ф-5, якою Головне управління ДПС у Полтавській області вимагає сплатити заборгованість (недоїмку, штрафи, пеню) в сумі 533546,50 грн.

Не погоджуючись із вказаною Вимогою про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню контролюючого органу, суд виходить з наступного.

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI).

Завданнями центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску (частина перша статті 12 Закону № 2464-VI).

Відповідно до частини другої статті 12 Закону № 2464-VI центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює контроль за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску.

Згідно пунктів 2, 6, 7 частини першої статті 13 Закону № 2464-VI податкові органи мають право: проводити перевірки на підприємствах, в установах і організаціях, у осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час такої перевірки. Документальні та камеральні перевірки проводяться у порядку, встановленому Податковим кодексом України; застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом; стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

За змістом норми статті 25 Закону № 2464-VI рішення, прийняті податковими органами та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена за результатами документальної перевірки, надсилається (вручається) платнику в порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Згідно із визначенням термінів, викладеним в пунктах 2, 4, 5, 6 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI (тут і надалі в редакції чинній на час виникнення та існування спірних правовідносин) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;

максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок;

мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця;

недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Платниками єдиного внеску, у тому числі, є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (пункт 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI).

За приписами частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний, серед іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Нормою статті 8 Закону № 2464-VI визначений розмір єдиного внеску та пропорції його розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так згідно частини п`ятої зазначеної статті Закону № 2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

При нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру.

Повертаючись до обставин цієї справи суд зазначає наступне та доходить до таких висновків.

В підпункті 2.5.3. пункту 2.5. Розділу 2 Акту перевірки (сторінка 57) стосовно відображення у звітності сум, на які нараховується та з яких утримується єдиний внесок фізичною особою-підприємцем, або особою, яка забезпечує себе роботою самостійно (крім особи, яка обрала спрощену систему оподаткування) посадовими особами контролюючого органу зазначено, що перевіркою достовірності відображення у звітності сум доходу за період з 01.02.206 по 31.12.2023, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб у загальній сумі 2835830,74 грн. у тому числі за 2016 рік у сумі 119742,11 грн., за 2017 рік у сумі 134159,74 грн., за 2018 рік у сумі 141199,10 грн., за 2019 рік у сумі 164266,00 грн., за 2020 рік у сумі 187798,00 грн., за 2021 рік у сумі 457066,11 грн., за 2022 рік у сумі 589471,14 грн. та за 2023 рік у сумі 1042128,54 грн., на який нараховується єдиний внесок, встановлено його заниження в сумі 6047185,64 грн., у тому числі за 2018 рік у сумі 1017915,56 грн. за 2019 рік у сумі 1430535,22 грн. за 2020 рік у сумі 2768113,84 грн. та за 2021 рік у сумі 830621,02 грн./а.с. 226; т.1/.

В підпункті 2.5.4. пункту 2.5. Розділу 2 Акту перевірки (сторінка 61) відображено, що перевіркою правильності нарахування єдиного внеску у розмірі 779088,85 грн. а саме за 2016 рік у сумі 26343,26 грн., за 2017 рік у сумі 29515,14 грн., за 2018 рік у сумі 31063,8 грн., за 2019 рік у сумі 36138,49 грн., за 2020 рік у сумі 41315,52 грн., за 2021 рік у сумі 100554,49 грн., за 2022 рік у сумі 129683,63 грн. та за 2023 рік у сумі 229268,27 грн., із суми доходу, на який нараховується єдиний внесок у період 2011-2022 роки (у розмірі 22%), задекларованого ФОП ОСОБА_1 , встановлено його заниження у сумі 533546,5 грн., а саме за 2018 рік у сумі 116367,0 грн., за 2019 рік у сумі 129112,31 грн., за 2020 рік у сумі 149371,68 грн. та за 2021 рік у сумі 138695,51 грн. /а.с. 228; т.1/.

За змістом цього ж підпункту Акту перевірки (сторінка 64) ФОП ОСОБА_1 занижено єдиний внесок на загальну суму 533546,5 грн., а саме за 2018 рік у сумі 116367,0 грн., за 2019 рік у сумі 129112,31 грн., за 2020 рік у сумі 149371,68 грн. та за 2021 рік у сумі 138695,51 грн., чим порушено п. 2 частини першої ст. 7 та ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (зі змінами та доповненнями) /а.с. 229 (зворот); т.1/.

Про те, що встановлені суми заниження чистого оподаткованого доходу вплинули на обрахунок єдиного внеску свідчать також розрахунки відповідача, що містяться в Акті перевірки і викладені на сторінках 57-58 в таблиці «Сума чистого оподаткованого доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7 % (з 01.01.2016 -22%) грн.» /а.с. 226-227; т.1/.

Згідно пункту 5) Розділу ІІІ Акту перевірки, документальною плановою виїзною перевіркою встановлені порушення ФОП ОСОБА_1 п. 2 частини першої ст. 7 та ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (зі змінами та доповненнями) у результаті чого занижено єдиний внесок у сумі 533546,5 грн., у т.ч. за 2018 рік у сумі 116367,0 грн., за 2019 рік у сумі 129112,31 грн., за 2020 рік у сумі 149371,68 грн. та за 2021 рік у сумі 138695,51 грн.

Отже відповідач висновки перевірки про порушення позивачем норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що слугувало підставою для винесення оскаржуваної вимоги, пов`язує із заниженням ФОП ОСОБА_1 бази нарахування єдиного внеску, тобто сум доходу, отриманого фізичною особою - підприємцем, від його діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, на які нараховується та з яких утримується єдиний внесок, а саме: його заниження в сумі 6047185,64 грн., у тому числі за 2018 рік у сумі 1017915,56 грн. за 2019 рік у сумі 1430535,22 грн. за 2020 рік у сумі 2768113,84 грн. та за 2021 рік у сумі 830621,02 грн.

З`ясовуючи наявність правових підстав для винесення відповідачем оскаржуваної вимоги у взаємозв`язку із встановленим податковою перевіркою заниженням позивачем сум доходу, отриманого фізичною особою - підприємцем, від його діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, на які нараховується та з яких утримується єдиний внесок, суд виходить з наступного.

В підпункті 2.1.3. пункту 2.1. Розділу 2 Акту перевірки (сторінка 44) посадовими особами, що здійснювали перевірку платника податків зазначено, що перевіркою правильності визначення суми чистого оподаткованого доходу у загальній сумі 2716088,63 грн. у тому числі за 2017 рік у сумі 134159,74 грн., за 2018 рік у сумі 141199,10 грн., за 2019 рік у сумі 164266,00 грн., за 2020 рік у сумі 187798,00 грн., за 2021 рік у сумі 457066,11 грн., за 2022 рік у сумі 589471,14 грн. та за 2023 рік у сумі 1042128,54 грн., відображеного в додатках Ф 2 до податкових декларацій про майновий стан та доходи, встановлено заниження чистого оподаткованого доходу у сумі 6047185,64 грн., а саме за 2018 рік у сумі 1017915,56 грн. за 2019 рік у сумі 1430535,22 грн. за 2020 рік у сумі 2768113,84 грн. та за 2021 рік у сумі 830621,02 грн. /а.с. 219 (зворот); т.1/.

Перевіркою правильності проведення остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб у сумі 488895,96 грн. за період з 01.01.2017 по 31.12.2023 у т.ч. за 2017 рік у сумі 24148,75 грн., за 2018 рік у сумі 25415,84 грн., за 2019 рік у сумі 29567,88 грн., за 2020 рік у сумі 33803,64 грн., за 2021 рік у сумі 82271,9 грн., за 2022 рік у сумі 106104,81 грн. та за 2023 рік у сумі 187583,14 що підлягає сплаті до бюджету самозайнятою особою ОСОБА_1 встановлено їх заниження в сумі 1088493,41 грн. у т.ч. за 2018 рік у сумі 183224,80 грн. за 2019 рік у сумі 257496,34 грн. за 2020 рік у сумі 498260,49 грн. та за 2021 рік у сумі 149511,78 грн., про що йдеться в підпункті 2.1.3. пункту 2.1. Розділу 2 Акту перевірки (сторінка 44).

У пункті 2) Розділу ІІІ Акту перевірки, документальною плановою виїзною перевіркою встановлені порушення ФОП ОСОБА_1 п. 177.2 пп.177.4.5 п. 177.4 ст 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб у загальній сумі 1088493,41 грн. у т.ч. за 2018 рік у сумі 183224,80 грн. за 2019 рік у сумі 257496,34 грн. за 2020 рік у сумі 498260,49 грн. та за 2021 рік у сумі 149511,78 грн. /а.с. 3; т.2/.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС у Полтавській області винесено податкове повідомлення-рішення № 5 від 08.07.2024 року, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в загальній сумі 1199333,70 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 1088493,41 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 110840,29 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі № 440/9384/24 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволений. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 08.07.2024 № 5 в частині збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 1 198 673,70 грн, в тому числі 1088493,41 грн за податковим зобов`язанням та 110180,29 грн за штрафними санкціями /https://reyestr.court.gov.ua/Review/124777879/.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року у справі № 440/9384/24 апеляційна скарга Головного управління ДПС у Полтавській області залишена без задоволення. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.01.2025 у справі № 440/9384/24 залишено без змін /https://reyestr.court.gov.ua/Review/126851635/.

Ухвалою Верховного Суду від 16 червня 2025 року у справі № 440/9384/24 (касаційне провадження № К/990/23769/25) повернуто касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області. Роз`яснено заявнику касаційної скарги, що її повернення не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду /https://reyestr.court.gov.ua/Review/128153684/.

Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2025 року у справі № 440/9384/24 (касаційне провадження № К/990/39483/25) відмовлено Головному управлінню ДПС у Полтавській області у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження. Відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.01.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2025 / https://reyestr.court.gov.ua/Review/131264578/.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі № 440/9384/24 набрало законної сили 21.04.2025.

У справі № 440/9903/24, як і у справі № 440/9384/24 беруть участь ті самі особи стосовно яких рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі № 440/9384/24 встановлено певні обставини. Зокрема, позивачем у цих справах є фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ), а відповідачем - Головне управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, Полтава, Полтавська область, ідентифікаційний код 44057192).

У цих справах досліджуються спірні правовідносини, що виникли в зв`язку з проведенням на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст.77, п.81.1 ст.81, п.82.1 ст.82 пп. 69.35 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), та п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (із змінами та доповненнями), наказу Головного управління ДПС у Полтавській області за № 1173-П від 26.04.2024 та плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на лютий 2024 року, посадовими особами Головного управління ДПС у Полтавській області документальної планової виїзної перевірки діяльності платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_1 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2023, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиного внеску) за період з 28.08.2014 по 20.01.2016 та з 25.01.2016 по 31.12.2023.

Приймаючи рішення від 23 січня 2025 року у справі № 440/9384/24 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 08.07.2024 № 5 в частині збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 1 198 673,70 грн, в тому числі 1088493,41 грн за податковим зобов`язанням та 110180,29 грн за штрафними санкціями, суд виснував, що Головним управлінням ДПС у Полтавській області не доведено правомірності збільшення ФОП ОСОБА_1 грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1 198 673,70 грн.

Загальноприйнято вважати, що преюдиційність (лат. praejudicialis - те, що стосується попереднього судового рішення) - це можливість прийняття судом як беззаперечними тих обставин (юридичних фактів), що були встановленні іншим судом в іншій справі та містяться у мотивувальній частині рішення, яке набрало законної сили. У такій попередній справі повинні брати участь ті ж самі сторони або їх правонаступники.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже в силу приписів норми частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року в адміністративній справі № 440/9384/24, що набрало законної сили 21.04.2025, не доказуються при розгляді цієї справи № 440/9903/24, у якій беруть участь ті самі особи, стосовно якої встановлено ці обставини.

Водночас з Акту перевірки слідує, що висновок про порушення ФОП ОСОБА_1 п. 2 частини першої ст. 7 та ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» пов`язаний із перевіркою достовірності відображення у звітності сум доходу за період з 01.02.2016 по 31.12.2023, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб та встановленим заниженням сум доходу на який нараховується єдиний внесок за період за 2018-2021 роки.

Представник відповідача зазначені обставини під час розгляду справи не заперечував.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі № 440/9384/24, яке має преюдиційне значення у цій справі, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 08.07.2024 № 5 в частині збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб.

За викладених обставин суд доходить до висновку про відсутність у контролюючого органу правових підстав для висновку про порушення ФОП ОСОБА_1 п. 2 частини першої ст. 7 та ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (зі змінами та доповненнями) у результаті чого занижено єдиний внесок у сумі 533546,5 грн., у т.ч. за 2018 рік у сумі 116367,0 грн., за 2019 рік у сумі 129112,31 грн., за 2020 рік у сумі 149371,68 грн. та за 2021 рік у сумі 138695,51 грн., оскільки такий висновок пов`язаний із встановленим перевіркою заниженням ФОП ОСОБА_1 сум доходу, отриманого фізичною особою - підприємцем, від його діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, на які нараховується та з яких утримується єдиний внесок, оцінку чому надав суд в рішенні від 23 січня 2025 року у справі № 440/9384/24, і яким визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення відповідача в частині збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за недоведеністю правомірності його збільшення.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов`язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття оскаржуваних повідомлень - рішень покладено на податковий орган.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відтак, враховуючи вищевикладене, відповідач не довів суду правомірності винесеної ним вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 08 липня 2024 року № Ф-5 про сплату заборгованості (недоїмку, штрафи, пеня) в сумі 533546,50 грн.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та необґрунтовано, отже про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Зважаючи на те, що спірна вимога є правовим актом індивідуальної дії, який відповідно до повноважень суду, встановлених пунктом 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, визнаються судом протиправним та скасовується, адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області підлягає задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску Головного управління ДПС у Полтавській області від 08 липня 2024 року № Ф-5 про сплату заборгованості (недоїмку, штрафи, пеня) в сумі 533546,50 грн.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду з позовом у цій справі сплатив судовий збір у розмірі 5335 грн. 47 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 561 від 28.08.2024 /а.с. 50; т.1/.

Тому при задоволенні позову суд вважає за необхідне стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 5335 грн. 47 коп. (п`ять тисяч триста тридцять п`ять гривень сорок сім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, Полтава, Полтавська область, ) про визнання протиправною та скасування вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску Головного управління ДПС у Полтавській області від 08 липня 2024 року № Ф-5 про сплату заборгованості (недоїмку, штрафи, пеня) в сумі 533546,50 грн.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 5335 грн. 47 коп. (п`ять тисяч триста тридцять п`ять гривень сорок сім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено 06 лютого 2026 року.

Головуючий суддя Р.І. Молодецький