Справа № 240/20092/24
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 240/20092/24

04 лютого 2026 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Моніча Б.С.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву судді Моніча Богдана Сильвестровича у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Сьомого апеляційного адміністративного суду перебувають апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Національної поліції в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями за результатами автоматизованого розподілу визначено склад колегії: головуючий суддя Біла Л.М., судді Гонтарук В.М. та Моніч Б.С.

Ухвалою суду від 13.10.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

02.02.2026 суддею Монічом Б.С. подано заяву про самовідвід від розгляду даної адміністративної справи.

В обґрунтування заяви про самовідвід суддя зазначив, що згідно з поданою ним декларацією родинних зв`язків його сестра з 08 жовтня 2024 року обіймає посаду начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Житомирській області. Вказав, що вони спільно не проживають, спільним побутом не пов`язані, взаємних прав і обов`язків не мають, робочих чи службових питань не обговорюють. Вважає, що конфлікту інтересів у його діях не існує, оскільки приватний інтерес відсутній, а розгляд справ здійснюється ним виключно на підставі закону, внутрішнього переконання та доказів, наявних у матеріалах справи.

Із наданих на виконання вимог суду, у іншій адміністративній справі, документів вбачається, що управління кадрового забезпечення є структурним підрозділом апарату ГУНП, який реалізує державну політику у сфері кадрової роботи, організовує добір, призначення, переведення, звільнення та атестацію поліцейських, проводить щорічне оцінювання державних службовців, здійснює облік стажу та пенсійних розрахунків, веде облік заохочень і дисциплінарних стягнень, подає клопотання про присвоєння спеціальних звань, формує графіки відпусток керівного складу, веде військовий облік, а також готує пропозиції щодо створення, реорганізації або ліквідації підрозділів поліції.

Начальник управління кадрового забезпечення належить до керівного складу ГУНП, організовує та контролює виконання кадрової політики органу поліції області, що свідчить про наявність широкого кола повноважень, пов`язаних із управлінськими, організаційними та дисциплінарними питаннями діяльності поліції.

З огляду на те, що Головне управління Національної поліції в Житомирській області є відповідачем у справі, а начальник управління кадрового забезпечення входить до його керівного складу, навіть за відсутності безпосереднього конфлікту інтересів у стороннього спостерігача можуть виникнути обґрунтовані сумніви щодо неупередженості судді під час розгляду справи. З метою уникнення будь-яких сумнівів у об`єктивності та неупередженості судового розгляду, вважає за необхідне заявити самовідвід.

Вирішуючи подану суддею Монічом Б.С. заяву про самовідвід від участі у розгляді цієї справи, суд виходить з такого.

У статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Частиною першою статті 36 КАС України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

За змістом пункту 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15 жовтня 2010 року, відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria,) від 24.02.1993, пункти 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, пункт 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» від 9 квітня 2013 року зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію (див. «Пуллар проти Сполученого Королівства», 10 червня 1996 року, § 32, Звіти 1996-111).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Як встановлено у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За правилами частини третьої статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Частиною першою статті 40 цього Кодексу визначено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що обставини, зазначені у заяві про самовідвід, самі собою не впливають на об`єктивність чи неупередженість судді Моніча Б.С. під час розгляду цієї справи. Водночас, з огляду на положення пункту 4 частини першої статті 36 КАС України, задля уникнення будь-яких, навіть щонайменших, сумнівів у неупередженості судді або будь-яких інших сумнівів в об`єктивному вирішенні цього спору з боку сторін та стороннього спостерігача, подану заяву належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Задовольнити заяву судді Моніча Богдана Сильвестровича про самовідвід від розгляду адміністративної справи №240/20092/24.

Адміністративну справу №240/20092/24 передати для повторного автоматизованого розподілу справ в порядку ст. 31 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Моніч Б.С.