Справа № 240/2350/25
Суддя: Леміщак Дмитро Михайлович
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/2350/25

категорія 111060000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Леміщака Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 із позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Житомирській області № 45/06-30-24-10/ НОМЕР_1 від 03.01.2025 про анулювання реєстрації платника єдиного податку;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області поновити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 реєстрацію платника єдиного податку другої групи в Реєстрі платників єдиного податку з дати виключення та внести відповідний запис до Реєстру платників єдиного податку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.11.2024 Головним управлінням ДПС у Житомирській області видано наказ № 2762-п про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за місцем фактичної діяльності за адресою АДРЕСА_1 . Підставою для перевірки названо наявність інформації про можливе порушення законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, з посиланням на доповідну записку управління податкового аудиту від 12.11.2024 № 3703/06-30-07-06. 19.11.2024 проведено фактичну перевірку, за результатами якої складено акт від 19.11.2024 № 23875/06/25/РРО/ НОМЕР_1 . В акті зафіксовано порушення порядку застосування РРО, ведення касових операцій, обліку товарних запасів, а також здійснення торгівлі підакцизними товарами (мотоциклами) особою, яка перебуває на спрощеній системі оподаткування другої групи. Позивач подав заперечення на акт, які були відхилені. 03.01.2025 прийнято рішення № 45/06-30-24-10/ НОМЕР_1 про анулювання реєстрації платника єдиного податку з 31.12.2024 на підставі здійснення забороненого для платників єдиного податку виду діяльності. Позивач вважає наказ про перевірку безпідставним, перевірку та її результати незаконними, а рішення про анулювання реєстрації таким, що порушує його права.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 30.01.2025 вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку № 45/06-30-24-10/ НОМЕР_1 від 03.01.2025 про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

У відзиві на позовну заяву, поданому до суду 19.02.2025, відповідач зазначив, що наказ від 15.11.2024 № 2762-п видано з дотриманням вимог п. 81.1 ст. 81 ПК України, містить усі обов`язкові реквізити та правомірно посилається на пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України. Доповідна записка від 12.11.2024 є належною підставою для призначення фактичної перевірки. Перевірка встановила факти реалізації мотоциклів (підакцизних товарів) платником єдиного податку другої групи, що заборонено нормами пп. 291.5.1 п. 291.5 ст. 291 ПК України. Рішення про анулювання реєстрації прийнято правомірно на підставі акту перевірки від 19.11.2024. Відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою від 03.03.2025 зупинено провадження в справі до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі № 240/214/25.

Ухвалою від 04.02.2026 провадження у справі поновлено.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) з особливостями, визначеними статтями 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

15.11.2024 Головним управлінням ДПС у Житомирській області видано наказ № 2762-п про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за місцем фактичного провадження господарської діяльності за адресою АДРЕСА_1 .

Підставою для прийняття зазначеного наказу слугувала наявність інформації, яка свідчила про можливе порушення платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також доповідна записка управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Житомирській області від 12.11.2024 № 3703/06-30-07-06.

19.11.2024 посадовими особами контролюючого органу проведено фактичну перевірку, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 19.11.2024 № 23875/06/25/РРО/ НОМЕР_1 , в описовій частині якого відображено, зокрема, проведення контрольної розрахункової операції з придбання насоса ручного за ціною 350 грн без застосування РРО та видачі розрахункового документа, а також реалізацію мотоцикла VIPER V250L "DRAGON" за ціною 62000 грн з видачею фіскального чека без зазначення коду УКТ ЗЕД при програмуванні ПРРО, що свідчить про порушення пунктів 1, 2, 11, 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", абзацу 2 пункту 6 розділу II Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, а також абзацу 3 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не погодився з висновками, викладеними в акті фактичної перевірки, у зв`язку з чим подав заперечення на цей акт, однак контролюючий орган відхилив подані заперечення, після чого на підставі матеріалів перевірки 03.01.2025 Головним управлінням ДПС у Житомирській області прийнято рішення № 45/06-30-24-10/ НОМЕР_1 про анулювання реєстрації платника єдиного податку з 31.12.2024 у зв`язку із здійсненням видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, а саме торгівлею підакцизними товарами.

Вважаючи рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 03.01.2025 № 45/06-30-24-10/ протиправним, позивач звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", а також іншими нормативно-правовими актами, що визначають порядок застосування спрощеної системи оподаткування, проведення податкових перевірок та анулювання реєстрації платників єдиного податку.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Глава 6 розділу XIV Податкового кодексу України регулює спрощену систему оподаткування, обліку та звітності. Згідно з пунктом 291.1 статті 291 цього Кодексу спрощена система оподаткування - це особливий механізм сплати податків і зборів, що застосовується за вибором платника податків відповідно до положень цього розділу. Платниками єдиного податку можуть бути фізичні особи-підприємці, які відповідають вимогам, встановленим цим Кодексом.

Пункт 291.4 статті 291 Податкового кодексу України визначає групи платників єдиного податку. Друга група включає фізичних осіб-підприємців, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:

- не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;

- обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Підпункт 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України встановлює вичерпний перелік суб`єктів господарювання, які не можуть бути платниками єдиного податку першої-третьої груп.

Зокрема, до таких суб`єктів належать суб`єкти господарювання, які здійснюють виробництво, експорт, імпорт, продаж підакцизних товарів, крім роздрібного продажу паливно-мастильних матеріалів в ємностях до 20 літрів та діяльності фізичних осіб, пов`язаної з роздрібним продажем пива, сидру, пері (без додавання спирту) та столових вин.

Згідно з підпунктом 14.1.145 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, підакцизні товари (продукція) - це товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку.

Перелік підакцизних товарів визначено статтею 215 Податкового кодексу України.

Підпункт 215.3.5 пункту 215.3 цієї статті прямо відносить до підакцизних товарів транспортні засоби, зокрема мотоцикли, включаючи мопеди та велосипеди з допоміжним двигуном з колясками або без них.

Отже, мотоцикли є підакцизними товарами, а їх продаж фізичною особою-підприємцем, яка перебуває на спрощеній системі оподаткування другої групи, призводить до втрати права на застосування цієї системи.

Порядок реєстрації платників єдиного податку та анулювання такої реєстрації регулюється статтею 299 Податкового кодексу України.

Пункт 299.1 цієї статті передбачає, що реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Пункт 299.10 статті 299 встановлює підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку, зокрема здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідність вимогам організаційно-правової форми господарювання (абзац третій пункту 299.10 у системному взаємозв`язку з підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Податкового кодексу України).

Пункт 299.11 статті 299 Податкового кодексу України визначає порядок анулювання реєстрації: у разі виявлення контролюючим органом підстав, передбачених пунктом 299.10 цієї статті, реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювався такий вид діяльності. Контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації та виключає платника з реєстру платників єдиного податку.

Повноваження контролюючих органів щодо проведення перевірок визначено статтею 75 Податкового кодексу України. Фактичні перевірки є одним із видів податкового контролю і проводяться за місцем фактичного провадження платником податків діяльності або розташування господарських об`єктів (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75).

Стаття 80 Податкового кодексу України регулює порядок проведення фактичних перевірок. Підпункт 80.2.2 пункту 80.2 цієї статті передбачає, що фактична перевірка може проводитися у разі наявності інформації, яка свідчить про можливе порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Така інформація може міститися у доповідних (службових) записках підрозділів контролюючого органу.

Пункт 81.1 статті 81 Податкового кодексу України встановлює обов`язкові реквізити наказу про проведення фактичної перевірки: дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта господарювання, мета, вид, підстави для проведення перевірки, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися, посада та прізвище посадової особи, яка проводитиме перевірку.

Порядок оформлення результатів фактичної перевірки визначено статтею 86 Податкового кодексу України. Акт перевірки є основним документом, що фіксує результати перевірки, включає описову частину, висновки та додатки. Платник податків має право подати заперечення до акту, які розглядаються контролюючим органом (пункт 86.7 статті 86).

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на спрощеній системі оподаткування другої групи з 01.01.2016, що підтверджується реєстраційними даними та заявою платника.

Види економічної діяльності, зазначені в Єдиному державному реєстрі, включають роздрібну торгівлю з лотків і на ринках іншими товарами, діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, роздрібну торгівлю іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах, ремонт інших побутових виробів.

15.11.2024 Головним управлінням ДПС у Житомирській області видано наказ № 2762-п про проведення фактичної перевірки за місцем фактичної діяльності позивача. Підставою для видачі наказу стала доповідна записка управління податкового аудиту від 12.11.2024 № 3703/06-30-07-06, яка містила інформацію про можливе порушення податкового законодавства. Наказ містить усі обов`язкові реквізити, передбачені пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, а саме дату видачі, найменування органу, дані платника, мету, вид, підстави, період перевірки, тривалість до 10 діб.

У ході проведення фактичної перевірки 19.11.2024 працівниками податкового органу було проведено контрольну розрахункову операцію, за результатами якої встановлено факт реалізації позивачем мотоцикла марки VIPER V250L DRAGON за ціною 62000 гривень. За фактом перевірки складено акт від 19.11.2024 за № 23875/06/25/РРО/ НОМЕР_1 . В акті зафіксовано, що реалізований товар є підакцизним, а його продаж здійснено без зазначення коду УКТ ЗЕД у фіскальному чеку. На підставі висновків даного акту перевірки, відповідачем було прийнято рішення № 45/06-30-24-10/ НОМЕР_1 від 03.01.2025 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 з 31.12.2024.

Суд наголошує на тому що ключовим питанням у даній справі є віднесення мотоциклів до категорії підакцизних товарів та правові наслідки їх продажу платником єдиного податку. Як уже зазначалося вище, стаття 215 Податкового кодексу України прямо відносить мотоцикли до підакцизних товарів. Позивач, здійснюючи роздрібну торгівлю транспортними засобами, зокрема мотоциклами, фактично порушив імперативну заборону, встановлену підпунктом 3 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України. Позивач не заперечував сам факт продажу мотоцикла, проте намагався обґрунтувати свою позицію порушеннями процедурного характеру під час призначення перевірки.

Щодо аргументів позивача про незаконність призначення фактичної перевірки, суд вважає, що наявність доповідної записки є достатньою підставою для призначення фактичної перевірки відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України. Законодавство не вимагає зазначення в наказі конкретного порушення чи детального опису інформації, достатньо посилання на наявність такої інформації та на норму Кодексу, що передбачає таку підставу.

Крім того, суд зауважує, що правомірність наказу № 2762-п від 15.11.2024 вже була предметом судового розгляду в межах справи № 240/214/25. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17.07.2025 у вказаній справі встановлено, що наказ про перевірку виданий у відповідності до вимог Податкового кодексу України, а доповідна записка є належною підставою для призначення фактичної перевірки.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи.

Таким чином, процедурні питання призначення перевірки не підлягають повторному доказуванню та оцінюються судом як такі, що відповідають закону.

Крім того, суд звертає увагу на системний характер виявлених порушень.

Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" регулює використання реєстраторів розрахункових операцій. Стаття 3 цього Закону встановлює обов`язки суб`єктів господарювання щодо застосування РРО при проведенні розрахункових операцій, програмування найменування товарів, цін, обліку їх кількості, видачі розрахункових документів тощо. Порушення цих вимог тягне за собою відповідальність, передбачену статтею 17 Закону.

Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 № 496. Цей Порядок встановлює форму обліку товарних запасів, обов`язок вести її в електронній або паперовій формі та надавати контролюючому органу на вимогу під час перевірки.

Суд враховує, що порушення порядку застосування РРО та обліку товарних запасів може свідчити про приховування обсягів реалізації, однак безпосередньою підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку у цій справі є встановлення факту здійснення продажу підакцизних товарів.

Позивач у позовній заяві стверджує, що мотоцикли не можуть вважатися товаром, продаж якого заборонений на спрощеній системі, оскільки він здійснює роздрібну торгівлю невживаними товарами в спеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.78).

Суд не погоджується з таким тлумаченням закону. Право платника на застосування спрощеної системи оподаткування залежить не лише від зареєстрованих кодів видів діяльності, а й від фактичного змісту операцій, що здійснюються. Законодавство не містить винятків щодо обсягу чи періодичності продажу підакцизних товарів. Будь-яке здійснення такого продажу призводить до втрати права на спрощену систему. Крім того, акт перевірки містить інформацію про те, що позивач здійснює торгівлю велосипедами, самокатами, електросамокатами, мотоциклами та запчастинами, що свідчить про системний характер такої діяльності.

Щодо порушення порядку застосування РРО суд зазначає, що невидача чека на насос ручний та відсутність коду УКТ ЗЕД у чеку на мотоцикл є порушеннями статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій", проте ці порушення не є самостійною підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку, вони слугують додатковим підтвердженням фактів, викладених в акті.

Суд звертає увагу, що позивач не надав доказів, які б спростовували факт реалізації мотоцикла під час перевірки або свідчили про те, що мотоцикл не є підакцизним товаром. Відсутність первинних документів на придбання товару, ведення обліку товарних запасів у встановленому порядку, а також підписання опису товарів продавцем без заперечень підтверджують висновки контролюючого органу.

Суд також аналізує правомірність дати анулювання реєстрації. Згідно з рішенням контролюючого органу, реєстрація анульована з 31.12.2024. Враховуючи, що порушення (продаж мотоцикла) було виявлено у листопаді 2024 року, що відноситься до четвертого кварталу податкового року, то відповідно до підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Кодексу, платник мав перейти на загальну систему з першого числа місяця, наступного за періодом порушення. Оскільки для фізичних осіб-підприємців другої групи податковим періодом є календарний рік, проте обов`язок припинення перебування на спрощеній системі виникає за результатами виявлення порушення, податковий орган правомірно визначив дату виключення з реєстру.

Принцип пропорційності у податкових правовідносинах вимагає, щоб заходи, які вживаються державою, були адекватними меті, якої прагнуть досягти. Анулювання реєстрації платника єдиного податку є суворим заходом, проте він є прямо передбаченим наслідком за порушення умов, на яких цей пільговий режим надається. Особа, яка обирає спрощену систему оподаткування, свідомо приймає на себе обмеження, встановлені законом. Ігнорування цих обмежень шляхом торгівлі підакцизними товарами нівелює саму ідею спрощеної системи та створює нерівні умови конкуренції з суб`єктами, що перебувають на загальній системі оподаткування та сплачують податки у повному обсязі.

Суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що відповідач не мав права анулювати реєстрацію на підставі акта фактичної перевірки. Податковий кодекс України не обмежує джерела отримання інформації про порушення умов перебування на спрощеній системі. Акт фактичної перевірки є належним та допустимим доказом, у якому зафіксовані первинні факти порушення податкового законодавства. Більше того, під час перевірки було здійснено контрольну закупку, що є прямим підтвердженням вчинення господарської операції, яка суперечить вимогам статті 291 Кодексу.

Щодо наслідків анулювання реєстрації, суд зазначає, що анулювання реєстрації платника єдиного податку призводить до переходу на загальну систему оподаткування з дати виключення з реєстру. Це є невідворотним наслідком виявлення забороненого виду діяльності. Законодавство не передбачає автоматичного поновлення реєстрації у разі скасування рішення в судовому порядку, однак у разі визнання рішення протиправним суд може зобов`язати контролюючий орган внести відповідні зміни до реєстру з дати анулювання.

Аналізуючи вимогу позивача про зобов`язання поновити реєстрацію у Реєстрі платників єдиного податку, суд зазначає, що ця вимога є похідною від основної вимоги про скасування рішення. Оскільки суд дійшов висновку про правомірність оскаржуваного рішення № 45/06-30-24-10/ від 03.01.2025, то підстави для задоволення похідної вимоги також відсутні. Дії відповідача щодо внесення запису про виключення позивача з реєстру були вчинені на виконання законного рішення, яке на момент вчинення таких дій було чинним і не було скасованим.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що акт фактичної перевірки є належним доказом, складеним з дотриманням процедури, а висновки, викладені в ньому, підтверджуються матеріалами перевірки. Рішення про анулювання реєстрації прийнято на підставі закону, в межах повноважень контролюючого органу та з дотриманням процедури.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 03.01.2025 № 45/06-30-24-10/ протиправним та його скасування. Відповідно, відсутні підстави для задоволення вимоги про зобов`язання поновити реєстрацію платника єдиного податку, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову діють до набрання законної сили рішенням суду по суті спору.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7,м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н,10003, ) про визнання протиправним та скасування рішення від 03.01.2025 № 45/06-30-24-10/ НОМЕР_1 та зобов`язання поновити реєстрацію платника єдиного податку другої групи відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Леміщак

Повний текст складено: 04 лютого 2026 р.

04.02.26