Справа № 240/25772/25
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про продовження строку залишення позовної заяви без руху

04 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/25772/25

категорія 112010203

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Шимонович Р.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який постійно проживає в зоні гарантованого добровільного відселення відповідно ст. 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області поновити з 01.01.2025 нарахування та виплату доплату до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, яка постійно проживає в зоні гарантованого добровільного відселення відповідно ст. 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік".

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду в частині періоду заявлених вимог з 01.01.2025 по 06.05.2025, у якій вказати підстави для поновлення строку та надати докази поважності причин пропуску цього строку або уточнити зміст заявлених позовних вимог у межах встановленого у частині другій статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) шестимісячного строку звернення до суду.

На виконання вимог ухвали суду позивач подала заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій посилалася на об`єктивну неможливість своєчасного оновлення персональних даних.

Позивач зазначала, що не мала можливості своєчасно оновити свої персональні дані в Єдиному державному демографічному реєстрі з причин, що не залежали від її волевиявлення, зокрема у зв`язку з ускладненим доступом до адміністративних послуг у ЦНАП. За її твердженням, у відповідний період у ЦНАП фактично існувала штучно створена черга, попередній запис здійснювався на кілька місяців наперед, а прийом громадян відбувався з істотними перервами та затримками.

Фактичне отримання витягу з реєстру територіальної громади відбулося лише 22.04.2025 року після потрапляння до ЦНАП за попереднім записом. Після внесення відповідних відомостей до демографічного реєстру було підтверджено факт постійного проживання позивача в зоні радіоактивного забруднення; інших відомостей про зміну місця проживання в реєстрі відсутні.

Також позивач зазначала, що працівники органу Пенсійного фонду повідомляли про можливість нарахування доплати після здійснення міжвідомчого обміну інформацією, який мав відбуватися щомісячно, однак фактично здійснювався лише раз на квартал. Після чергового обміну інформацією позивач неодноразово зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, однак у встановленні підвищення їй було відмовлено з посиланням на невідповідність періодів проживання вимогам постанови Кабінету Міністрів України №1524.

Лише листом від 01.07.2025 року позивач отримала офіційне підтвердження відмови у нарахуванні доплати та вважає, що саме з цієї дати вона об`єктивно дізналася про порушення своїх прав та інтересів, оскільки до цього часу обґрунтовано очікувала оновлення даних за результатами звірки з демографічним реєстром.

Крім того, позивач зазначала, що у період пропуску строку її родичі хворіли на COVID-19, згодом захворіла і вона сама, що, на її думку, істотно обмежило можливість реалізації права на судовий захист. Також вказувала, що лише після покращення стану здоров`я та за допомогою родичів 05.11.2025 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України.

Дослідивши заяву позивача про поновлення строку звернення до суду та наведені в ній обставини, суд дійшов висновку, що такі доводи не свідчать про наявність поважних причин пропуску встановленого законом строку.

Суд не заперечує щодо поданих позивачем доповнень до заяви про поновлення строку звернення до суду, однак вважає наведені у них обставини такими, що не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку з огляду на таке.

Щомісячна доплата, про яку йдеться у позові, є періодичним платежем, а її відсутність у складі пенсійної виплати була об`єктивно відомою позивачу з моменту отримання відповідних пенсійних нарахувань. Отже, позивач мала реальну можливість своєчасно виявити можливе порушення свого права та звернутися до суду у межах установленого законом строку.

Посилання позивача на труднощі, пов`язані з оновленням відомостей у Єдиному державному демографічному реєстрі, а також на очікування міжвідомчого обміну інформацією, не підтверджені належними та допустимими доказами, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду.

Крім того, суд зазначає, що позивачу нічого не перешкоджало звернутися до відповідача з письмовою заявою або іншим обґрунтованим зверненням раніше, зокрема до подання відповідної заяви у червні 2025 року, з метою з`ясування підстав ненарахування доплати та фіксації своєї правової позиції.

За таких обставин наведені позивачем доводи не свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду, а недоліки позовної заяви у спосіб, визначений ухвалою суду, позивачем не усунуті.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що обставини, на які посилається позивач, не є об`єктивно непереборними, не підтверджують наявності істотних перешкод для звернення до суду у межах визначеного законом строку, а тому не визнаються судом поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких учасники справи вчиняють процесуальні дії. Якщо такі строки не визначені законом, їх встановлює суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до його закінчення, або з ініціативи суду.

З метою забезпечення реалізації права позивача на доступ до правосуддя суд вважає за можливе продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- клопотання про поновлення строку звернення до суду в частині періоду заявлених вимог з 01.01.2025 по 06.05.2025 року, у якому слід навести інші обставини та надати належні докази, що підтверджують поважність причин пропуску строку, або уточнити зміст позовних вимог у межах шестимісячного строку, передбаченого частиною другою статті 122 КАС України.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Продовжити строк залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 .

Позивачу усунути зазначені в ухвалі недоліки протягом семи днів з дня вручення ухвали про продовження строку залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про продовження строку залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М.Шимонович