Справа № 320/57621/25
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

04 лютого 2026 року Київ № 320/57621/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Горобцова Я.В., розглянувши в місті Києві позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом, в якому просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації () щодо невиконання порушених позивачем, у зверненні від 23.10.2025 реєстраційний №103/OП/M-1110, питань.

2. Зобов?язати Дніпровську районну в місті Києві державну адміністрацію , як власника квартири АДРЕСА_1 вжити дійові заходи з припинення антисанітарії та систематичного порушення правил соціального співжиття з боку мешканців житлового приміщення (квартири АДРЕСА_1 ).

3. Зобов?язати Дніпровську районну в місті Києві державну адміністрацію виконати порушені позивачем у зверненні від 23.10.2025 реєстраційний №103/ОП/М-1110 питання, а саме:

вжити належних (дійових) заходів з метою потрапляння представників Дніпровської держрайадмінстрації до житлового приміщення, яке перебуває в управлінні (власності) Дніпровської держрайадмінстрації, а саме до квартири АДРЕСА_1 ;

здійснити перевірку стану сантехнічного й опалювального обладнання, а також санітарного стану житлового приміщення (квартири АДРЕСА_1 ) з приводу фактів руйнування, псування квартири позивача та порушення правил соціального співжиття з боку мешканців квартири АДРЕСА_2 ;

до перевірки стану житлового приміщення (квартири АДРЕСА_1 ) залучити позивача, як особу права приватної власності якої порушуються;

за результатами перевірки стану житлового приміщення (квартири АДРЕСА_1 ) скласти відповідний акт, копію якого надати позивачу;

вжити дійові заходи з припинення систематичного руйнування, псування квартири АДРЕСА_3 , яка належить позивачу, а також антисанітарії та систематичного порушення правил соціального співжиття з боку мешканців житлового приміщення (квартири АДРЕСА_1 ).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Суд зазначає, що якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень або визнання неправомірною бездіяльності є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.

Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) - це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту.

Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору щодо набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому (постанова Верховного Суду України від 29 вересня 2014 року у справі №6-122цс14, постанова Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справі №753/20514/16-ц та від 15 березня 2019 року у справі №541/1270/17).

Спірні правовідносини у цій справі стосуються повернення помилково сплачених коштів.

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як вбачається із позовних вимог, позивач оскаржує бездіяльність Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації щодо невиконання порушених позивачем у зверненні від 23.10.2025 питань, а саме:

вжити належних (дійових) заходів з метою потрапляння представників Дніпровської держрайадмінстрації до житлового приміщення, яке перебуває в управлінні (власності) Дніпровської держрайадмінстрації, а саме до квартири АДРЕСА_1 ;

здійснити перевірку стану сантехнічного й опалювального обладнання, а також санітарного стану житлового приміщення (квартири АДРЕСА_1 ) з приводу фактів руйнування, псування квартири позивача та порушення правил соціального співжиття з боку мешканців квартири АДРЕСА_2 ;

до перевірки стану житлового приміщення (квартири АДРЕСА_1 ) залучити позивача, як особу права приватної власності якої порушуються;

за результатами перевірки стану житлового приміщення (квартири АДРЕСА_1 ) скласти відповідний акт, копію якого надати позивачу;

вжити дійові заходи з припинення систематичного руйнування, псування квартири АДРЕСА_3 , яка належить позивачу, а також антисанітарії та систематичного порушення правил соціального співжиття з боку мешканців житлового приміщення (квартири АДРЕСА_1 ).

Враховуючи, що позивачем не заявлено вимог до відповідача щодо вирішення публічно-правового спору, вимога щодо зобов`язання Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації виконати порушені позивачем у зверненні від 23.10.2025 реєстраційний №103/ОП/М-1110 питання, а саме:

вжити належних (дійових) заходів з метою потрапляння представників Дніпровської держрайадмінстрації до житлового приміщення, яке перебуває в управлінні (власності) Дніпровської держрайадмінстрації, а саме до квартири АДРЕСА_1 ;

здійснити перевірку стану сантехнічного й опалювального обладнання, а також санітарного стану житлового приміщення (квартири АДРЕСА_1 ) з приводу фактів руйнування, псування моєї квартири та порушення правил соціального співжиття з боку мешканців квартири АДРЕСА_2 ;

до перевірки стану житлового приміщення (квартири АДРЕСА_1 ) залучити позивача, як особу права приватної власності якої порушуються;

за результатами перевірки стану житлового приміщення (квартири АДРЕСА_1 ) скласти відповідний акт, копію якого надати позивачу;

вжити дійові заходи з припинення систематичного руйнування, псування квартири АДРЕСА_3 , яка належить позивачу, а також антисанітарії та систематичного порушення правил соціального співжиття з боку мешканців житлового приміщення (квартири АДРЕСА_1 ) - не може бути розглянута адміністративним судом.

Дані вимоги підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, даний спір, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має розглядатися судом загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Суд наголошує, що цю справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки на заявлені позивачем вимоги не поширюється юрисдикція адміністративних судів з урахуванням положень статті 19 КАС України, якою визначено вичерпний перелік справ, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з частиною п`ятою статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що даний спір підлягає вирішенню загальним місцевим судом в порядку цивільного судочинства, а тому відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі за цим позовом.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись статтями 170, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності.

Роз`яснити позивачу, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції відповідного місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Я.В. Горобцова