Справа № 947/4629/26
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/4629/26
Провадження № 2-а/947/62/26
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.02.2026 року

Суддя Київського районного суду м.Одеси Куриленко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви, поданої адвокатом Василець Віталієм Вікторовичем в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України, третя особа інспектор 1 взводу 3 роти 2 батальйону патрульної поліції в Одеській області Горбенко Олег Олександрович про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

02.02.2026 року, до канцелярії суду, подана позовна заява адвокатом Василець Віталієм Вікторовичем в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України, третя особа інспектор 1 взводу 3 роти 2 батальйону патрульної поліції в Одеській області Горбенко Олег Олександрович про визнання незаконною та скасування постанови.

Позовна заява зареєстрована Київським районним судом м.Одеси 02.02.2026 року та, відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2026 року справу було розподілено судді Куриленко О.М.

Відповідно до пунктів 1, 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши матеріали адміністративного позову відповідно до вимог частини 1 статті 171 КАС України, суддя приходить до висновку про необхідність його повернення позивачеві, виходячи з наступного.

Так, відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною четвертою статті 59 КАС України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність.

Як убачається із матеріалів позовної заяви, її подано та підписано в інтересах ОСОБА_1 адвокатом Василець Віталієм Вікторовичем.

На підтвердження повноважень адвоката Васильця Віталія Вікторовича представляти інтереси позивача до позовної заяви долучено ордер серії ВН №1476389 від 02.02.2026 року на надання правничої допомоги.

У постановах від 05.06.2019 у справі № 9901/847/18 та від 03.07.2019 у справі № 9901/939/18 Великою Палатою Верховного Суду наголошено, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 1312 Конституції України, статті 16, 57 Кодексу адміністративного судочинства України та стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази подаються в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, делегованих йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Тобто, ордер по суті є заявою самого адвоката про наявність у нього повноважень на представництво інтересів іншої особи на підставі укладеного з нею договору про надання правничої допомоги.

Рада адвокатів України рішенням від 17.12.2012 року №36 затвердила «Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів».

Рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 року №41 затверджено «Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції».

Підпунктом 12.4 п. 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 року №41, встановлено, що ордер повинен містити реквізити щодо назви органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко зазначив про обов`язок адвоката вказувати в ордері судові органи, в яких він надає правову допомогу, зокрема в графі «Назва органу, у якому надається правова допомога».

Отже, у разі надання адвокатом правової допомоги в суді ордер має містити назву суду, в якому адвокат надає правову допомогу.

Вищезазначене відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №826/6166/17, від 30.09.2019 у справі № 420/5275/18, від 20.12.2019 у справі №280/2426/19, від 30.11.2020р. у справі № 200/5106/20-а.

З доданого до заяви адвокатом Василець Віталієм Вікторовичем ордеру ВН №1476389 від 02.02.2026 року не зазначено орган, в якому надається правнича допомога.

У рядку «назва органу, у якому надається правнича допомога» зазначено «у правоохоронних органах та судах України всіх інстанцій у справах про адмін. правопорушення» без конкретизації суду, що не може підтверджувати повноваження адвоката на здійснення представництва прав, свобод та інтересів особи, якій надається правова допомога у Київському районному суді м.Одеси.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №9901/939/18 зроблено висновок про те, що якщо в ордері не зазначено конкретної назви суду, у якому адвокат надає правову допомогу, такий ордер не можна визнати документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. При цьому в ордері, який був предметом розгляду справи №9901/939/18, зазначено, що адвокат надає правову допомогу у всіх органах, установах, організаціях та підприємствах, а також судах у всіх без винятку справах.

Згідно сформульованих висновків Великої Палати Верховного Суду, в разі надання адвокатом правової допомоги в суді в ордері має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а назва такого органу, зокрема конкретного суду.

Відтак, такий ордер не можна визнати документом, що посвідчує повноваження адвоката Васильця Віталія Вікторовича на надання правничої допомоги ОСОБА_1 .

Таким чином, суддя приходить до висновку, що позовна заява підписана адвокатом за відсутності підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва позивача саме на подання до суду даного, а не іншого позову.

Крім того, як вбачається з позовної заяви, представник позивача зазначає в якості відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Згідно з положеннями ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (частини 1 та 2 ст.222 КУпАП).

При цьому, приписами ч.1 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Відповідно до ч.1 ст.15 «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 року у справі № 724/716/16-а.

З огляду на викладене, оскільки відповідач - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції є структурним підрозділом Національної поліції України, який не є юридичною особою, не може виступати відповідачем у справі за адміністративним позовом, суд зазначає, що належним відповідачем може бути лише орган Національної поліції, від імені якого діяв співробітник поліції, і який є юридичною особою.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Біляївського району Одеської області.

Згідно детальної інформації про юридичну особу, місцезнаходженням Департаменту патрульної поліції є місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3, що територіально відноситься до Солом`янського району м. Києва.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, вказана позовна заява підписана особою за відсутності доказів на право її підписувати всупереч вимог п.3 ч.4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід повернути позивачеві з підстав її підписання особою, яка не має права її підписувати.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву подану адвокатом Василець Віталієм Вікторовичем в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України, третя особа інспектор 1 взводу 3 роти 2 батальйону патрульної поліції в Одеській області Горбенко Олег Олександрович про визнання незаконною та скасування постанови, - повернути ОСОБА_2 .

Роз`яснити, що повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Куриленко О. М.