Справа № 400/5432/24
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2026 р.м. ОдесаСправа № 400/5432/24
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Миколаїв;

Дата складання повного тексту рішення суду 1

інстанції:24.01.2025 року;

Головуючий в 1 інстанції: Ярощук В.Г.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 стосовно утримання військового збору з доходів у вигляді грошового забезпечення, виплаченого в період дії правового режиму воєнного стану у період безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, з 24.02.2022 по 17.08.2022, з 28.08.2022 по 17.09.2023, з 03.10.2023 по 29.10.2023, з 20.11.2023 по 30.11.2023, з 15.12.2023 по 18.12.2023, з 03.01.2024 по 18.02.2024, з 27.02.2024 по 06.03.2024;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити утриманий військовий збір при виплаті доходів у вигляді грошового забезпечення, виплаченого у період дії правового режиму воєнного стану у період його безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, з 24.02.2022 по 17.08.2022, з 28.08.2022 по 17.09.2023, з 03.10.2023 по 29.10.2023, з 20.11.2023 по 30.11.2023, з 15.12.2023 по 18.12.2023, з 03.01.2024 по 18.02.2024, з 27.02.2024 по 06.03.2024.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , з березня 2024 року звільнений з військової служби та знятий з усіх видів забезпечення.

В порушення вимог підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України відповідач здійснив оподаткування військовим збором доходи позивача у вигляді додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, виплаченого за безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року, позовну заяву повернуто позивачеві в частині позовних вимог за періоди з 24.02.2022 року по 17.08.2022 року, з 28.08.2022 року по 17.09.2023 року, з 03.10.2023 року по 29.10.2023 року, з 20.11.2023 року по 30.11.2023 року, з 15.12.2023 року по 18.12.2023 року, з 03.01.2024 року по 31.01.2024 року.

Постановою Верховного Суду від 06 грудня 2024 року ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року скасовано в частині повернення позовної заяви про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 стосовно утримання військового збору з доходів у вигляді грошового забезпечення, виплаченого позивачеві в період дії правового режиму воєнного стану у період його безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, з 24 лютого 2022 року по 19 липня 2022 року, а справу №400/5432/24 у цій частині направлено до Миколаївського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

В іншій частині ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року у справі №400/5432/24 залишено без змін.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії військової частини НОМЕР_1 відносно позивача стосовно утримання військового збору з доходів у вигляді грошового забезпечення, виплаченого ОСОБА_1 за період з 24.02.2022 по 18.07.2022 включно.

Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 утриманий з нього військовий збір при виплаті доходів у вигляді грошового забезпечення, виплаченого за період з 24.02.2022 по 18.07.2022 включно.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що утримання військового збору з додаткової винагороди, виплаченої позивачеві на підставі Постанови №168, суперечить положенням підпункту 1.7 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення судом норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що пільги в частині оподаткування військовим збором доходів у вигляді грошового забезпечення застосовуються з 09.07.2022 року, а саме з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь у бойових діях в умовах воєнного стану» від 19 червня 2022 року №2308-IХ. Поряд з цим, особливості оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь у бойових діях в умовах воєнного стану, поширюються на грошове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Апелянт зауважує на тому, що у відношенні позивача не досягнуто умов, за яких його грошове забезпечення не підлягає оподаткуванню військовим збором, порушень прав позивача на належне грошове забезпечення допущено не було, тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, у період з 14.05.2020 по 06.03.2024 ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з оподаткуванням військовим збором доходу у вигляді додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, виплаченого за безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів на належне грошове забезпечення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового Кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України платниками збору є, зокрема, особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Згідно підпункту 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України об`єктом оподаткування збором є, зокрема, для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

У підпункті 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України (у редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) визначено, що ставка військового збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 пункту16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України.

Відповідно до підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу та підрозділом 1 цього розділу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпункті 165.1.36 пункту 165.1 статті 165, підпунктах 3 і 4 пункту 170.13-1 статті 170 цього Кодексу та пункті 14 підрозділу 1 цього розділу.

Тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в антитерористичній операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС).

У період дії правового режиму воєнного стану не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Слід враховувати, що відповідно до підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід (підпункт 163.1.1); доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання) (підпункт 163.1.2); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України (підпункт 163.1.3).

У підпунктах 164.1, 164.2 статті 164 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту) (підпункт 164.2.1); суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору (підпункт 164.2.2).

Поряд з цим, зміни до підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України внесені Законом від 19.06.2022 №2308-ІХ, який набрав чинності 09.07.2022 року.

Таким чином, є помилковим висновок суду першої інстанції про звільнення доходу позивача у вигляді додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, виплаченого за безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, від оподаткування військовим збором.

В контексті спірних правовідносин, слід також зауважити на тому, що за змістом пункту 1 Постанови №168, на період воєнного стану, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, установлено два види додаткової винагороди: до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць; у збільшеному до 100000 гривень тим з них (військовослужбовцям), які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Слід враховувати, що відповідно до Довідки про розмір нарахованого та виплаченого щомісячного грошового забезпечення від 25.04.2024 року №172, додаткова винагорода у збільшеному до 100000 гривень (за безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів) позивачеві нараховувалась та виплачувалась у період з лютого 2022 року по червень 2022 року, з серпня 2022 року по грудень 2022 року.

Як вже встановлено вище, позовні вимоги позивача на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, з 20.07.2022 року по 17.08.2022 року, з 28.08.2022 року по 17.09.2023 року, з 03.10.2023 року по 29.10.2023 року, з 20.11.2023 року по 30.11.2023 року, з 15.12.2023 року по 18.12.2023 року, з 03.01.2024 року по 31.01.2024 року залишено без розгляду.

Також, за період 2024 року додаткова винагорода у збільшеному до 100000 гривень (за безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів) позивачеві не нараховувалась та не виплачувалась.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та положень підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України (в редакції Закону від 19.06.2022 №2308-ІХ), колегія суддів доходить висновку про підтвердження обґрунтованості позовних вимог за період з 09.07.2022 року по 19.07.2022 року.

Натомість, є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення вимог позивача за період, починаючи з 24.02.2022 року, адже такий не узгоджується з положеннями підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України (в редакції Закону від 19.06.2022 №2308-ІХ).

Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції не у повній мірі відповідають нормам матеріального права, колегія суддів, вважає, що судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 139, 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 стосовно утримання військового збору з доходів ОСОБА_1 у вигляді грошового забезпечення, виплаченого в період дії правового режиму воєнного стану у період безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, з 09 липня 2022 року по 19 липня 2022 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити утриманий військовий збір при виплаті доходів ОСОБА_1 у вигляді грошового забезпечення, виплаченого у період дії правового режиму воєнного стану у період його безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, з 09 липня 2022 року по 19 липня 2022 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв