Справа № 240/29683/25
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2026-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/29683/25

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Романченка Є.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Хмельницького міжрегіонального управління міністерства юстиції України в особі: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Жит.обл.відділу примусового виконання рішень про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області відділу примусового виконання рішень Миколи Корнєєва від 23.12.2025 ВП №76673946 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що постанова про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн є необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з виконанням ГУ ПФУ в Житомирській області рішення суду в повному обсязі у відповідності до чинного законодавства.

Ухвалою суду від 05.06.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

13 січня 2026 року до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що на адресу відділу надійшла заява стягувача від 05.02.2025 разом з розрахунком пенсійного забезпечення з особистого кабінету з яких вбачається, що рішення суду не виконане боржником без поважних причин, пенсія виплачується стягувачу з обмеженням, замість нарахованої пенсії (з надбавками) 27320,54 грн, виплачується пенсія у розмірі 23610,00 грн. Також нарахована сума доплат по рішенню суду не виплачена.

У зв`язку з цим, 05.03.2025 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 5100,00 грн. За результатами оскарження вказаної вказана постанова державного виконавця залишена без змін.

З метою перевірки виконання рішення суду державним виконавцем винесено вимогу від 22.09.2025 якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській виконати рішення суду.

Оскільки відповідь на вимогу державного виконавця від 22.09.2025 не надійшла, а з заяви стягувача від 03.10.2025 вбачається, що рішення суду не виконується, тому з метою перевірки виконання рішення суду державним виконавцем винесено вимогу від 13.11.2025 якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській виконати рішення суду.

З отриманих відповідей боржника та заяви стягувана від 03.10.2025 встановлено, що вищевказане рішення суду невиконане боржником без поважних причин.

На підставі викладеного 23.12.2025 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 10200 грн.

Постанова є законною та винесена з дотриманням статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження".

У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5 ст.250 та ст.287 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Як свідчать матеріали справи, Житомирським окружним адміністративним судом прийнято рішення в адміністративній справі №240/26599/22, яким адміністративний позов задоволено, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 та з 01.03.2022 без обмежень максимального розміру пенсії, з урахуванням вже виплачених сум.

В подальшому, 29.11.2024 винесена постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа.

26.12.2024 від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшло повідомлення про виконання рішення, в якому боржник розглянувши постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.11.2024 повідомляє, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 у справі №240/26599/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснено перерахунок та нарахування пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року та з 01 березня 2022 року без обмеження максимальним розміром пенсії з урахуванням вже виплачених сум.

У результаті перерахунку на виконання рішення суду №240/26599/22 загальний розмір пенсії з 01.12.2019 становив 19476,07 грн.

На виконання рішення суду нараховано доплату за період з 01.12.2019 по 30.09.2023 в розмірі 85095,90 грн.

З 01.10.2023 виплата пенсії проводиться на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 у справі №240/26599/22.

У зв`язку з надходженням заяви стягувача про відсутність повного виконання рішення суду, державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100,00 грн.

Вказана постанова державного виконавця за результатами судового перегляду у справі № 240/6908/25 залишена чинною, оскільки судами не встановлено підстав визнати таку протиправною.

За відсутності доказів виконання рішення суду в повному обсязі, стягувач отримує пенсію в розмірі 23610,00 грн, замість нарахованих - 28820,54 грн, відповідачем 23.12.2025 винесено спірну постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 10200,00 грн.

Позивач стверджує, що в межах наданої компетенції проведено комплекс заходів для повного та неухильного виконання рішення суду, а тому вважає постанову протиправною.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Частиною 2 статті 63 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і встановлює новий строк виконання.

Згідно з ч.2 ст.75 Закону №1404-VIII у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи вищенаведені положення законодавства в контексті цієї справи необхідно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано з поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк, тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку з урахуванням того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Таким чином, вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. Відповідно, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти на боржника штраф.

Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених статтею 18 Закону №1404-VIII.

Відповідно до змісту положень частини 3 зазначеної правової норми, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Дані висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №360/3573/20.

Згідно наданого до матеріалів справи витягу з веб-порталу ПФУ ОСОБА_1 станом на 22.11.2024 він отримував пенсію в розмірі 23610 грн.

Згідно розрахунку Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області ОСОБА_1 на виконання рішення суду перераховано пенсію з грудня 2019 року по лютий 2022 рік в розмірі 19476,07 грн; з березня 2022 року по вересень 2023 року в розмірі - 22213,79 грн. Загалом сума доплати з грудня 2019 року по вересень 2023 року має становити 85095,90 грн.

Відповідно до витягу з веб-порталу ПФУ станом на 05.02.2025 ОСОБА_1 отримує пенсію в розмірі 23610 грн.

Відповідно до витягу з веб-порталу ПФУ станом на 03.10.2025 ОСОБА_1 отримує пенсію в розмірі 25930,32 грн.

Вказане також підтверджується наданим до матеріалів справи позивачем перерахунком пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2025.

Зі змісту якого встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області після обрахунку пенсії стягувача в сумі 28820,54 грн все ж застосовується пониження суми згідно Постанови №1 від 03.01.2025 та у підсумку нараховується 25930,32 грн.

З огляду на наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що обов`язок щодо виконання рішення суду позивачем не виконано, у зв`язку з чим, головний державний виконавець Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області відділу примусового виконання рішень Микола Корнєєв правомірно наклав штраф на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у розмірі 10200,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7,м. Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл.,10003, ) до Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в особі: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області відділу примусового виконання рішень (майдан Соборний, 1,м. Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл.,10014, ) про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Ю. Романченко

03.02.26