Справа № 420/1595/20
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1595/20
У Х В А Л А

04 лютого 2026 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про встановлення або зміну способу виконання рішення суду по справі №420/1595/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, стягнення індексації грошового забезпечення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/1595/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, стягнення індексації грошового забезпечення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, стягнення індексації грошового забезпечення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року включно.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року включно із застосуванням базового місяця січня 2008 року для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців з врахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2020 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 було залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 року по справі № 420/1595/20 залишено без змін.

20.01.2026 до суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дяченка О.В. надійшла заява (вх. №7382/26), в якій просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Одеського адміністративного суду від 28.05.2020 року у справі №420/1595/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії на зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року включно із застосуванням базового місяця січня 2008 року для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців з врахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування заяви зазначив, що 31.12.2021 року військову частину НОМЕР_1 було ліквідовано, а її правонаступником визначено військова частина НОМЕР_2 , що підтверджується листом від 19.01.2026 року №154/114/3/1838. Аналогічні обставини справи щодо зміни належного відповідача з «військова частина НОМЕР_1 » на «військова частина НОМЕР_2 » розглядались Одеським окружним адміністративним судом, зокрема, ухвала від 11.05.2023 року у справі №420/7832/21. Відтак з метою виконання судового рішення необхідним є зміна способу виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 22.01.2026 постановлено прийняти заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дяченка О.В. (вх. №7382/26 від 20.01.2026) про встановлення або зміну способу виконання рішення суду до розгляду у судовому засіданні; призначити судове засідання з розгляду заяви на 04 лютого 2026 року об 10 год 30 хв у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14, зала судових засідань №23 (2-й поверх); витребувати від Військової частини НОМЕР_2 розрахунок заборгованості, нарахованої позивачу та інших доказів вчинених на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі від 28.05.2020 у справі №420/1595/20 та відомості щодо фактичної виплати такої заборгованості.

Станом на дату розгляду заяви представника позивача про зміну способу та порядку виконання рішення суду по справі №420/1595/20 ухвала суду в частині витребування доказів залишилась без виконання.

Надаючи правову оцінку заяві представника позивача про заміну способу і порядку виконання рішення, суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Приписами ч. 2 ст. 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Положеннями ч. 1 ст. 378 КАС України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Частиною 3 ст. 378 КАС України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Суд зауважує, що поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження.

Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено КАС України.

Натомість порядок виконання судового рішення означає визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти вжиття адміністративним судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення.

Водночас, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті, торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду, а також змінювати обраний судом при ухваленні цього рішення спосіб відновлення порушеного права позивача.

Обґрунтовуючи необхідність зміни способу та порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 по справі №420/1595/20 позивач зазначив, що 31.12.2021 військову частину НОМЕР_1 було ліквідовано, а її правонаступником визначено військову частину НОМЕР_2 на підтвердження чого надано лист від 19.01.2026 №154/114/3/1838.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 по справі №420/1595/20 стосується зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року включно із застосуванням базового місяця січня 2008 року для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців з врахуванням раніше виплачених сум.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців визначені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пункт 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Враховуючи те, що завданням виконавчого провадження є, зокрема примусове виконання рішень суду у разі невиконання їх у добровільному порядку, аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що під час примусового виконання судового рішення, що набрало законної сили і є обов`язковим до виконання на всій території України, державний виконавець зобов`язаний вжити усіх заходів примусового характеру, у тому числі застосувати засоби впливу на боржника. Такі повноваження надані йому саме з метою забезпечення безумовного виконання судового рішення, а застосування заходів відповідальності за невиконання вимог державного виконавця, не звільняє боржника від виконання основного зобов`язання - виконати вимоги виконавчого документа.

Позивачем не надано до суду доказів щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду від 28.05.2020 по справі №420/1595/20.

При цьому фактично, позивач не просить встановити порядок виконання, чи змінити спосіб виконання рішення, а бажає змінити боржника у виконавчому провадженні чи у виконавчому документі.

Принагідно суд вважає за необхідне звернути увагу представника позивача, що рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/1595/20 не стосується обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг.

Спірним в межах даної справи були протиправність дій щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 включно, тобто спірним є індексація грошового забезпечення (заробітна плата), відтак, положення частиною 3 статті 378 КАС в частині зміни порядку виконання судового рішення не розповсюджується на спірні правовідносини.

Крім того, суд не приймає до уваги покликання представника позивача на ухвалу від 11.05.2023 по справі №420/7832/21, оскільки в даній справі розглядалось питання щодо заміни боржника у виконавчому листі, а не зміни способу та порядку виконання рішення по справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 адвоката Дяченка О.В. про зміну способу та порядку виконання рішення суду у даній справі.

За правилами частини восьмої статті 378 КАС України, ухвалу суду за результатами розгляду питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Керуючись ст.ст. 294, 295, 297, 378 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дяченка О.В. (вх. №7382/26 від 20.01.2026) про зміну способу і порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 по справі № 420/1595/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА