Справа № 640/1337/19
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
04 лютого 2026 року м. Ужгород № 640/1337/19
Закарпатський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Плеханової З.Б. розглянувши у письмовому проваджені заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
24 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, яким просить:
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 січня 2026 року №640/1337/19 позовні вимоги задоволено, а саме:

- Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (04116, вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

- Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві № від 13 листопада 2018 року.

- Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (04116, вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ; ).

23 січня 2026 року від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, якою просить:

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 6 075 (шість тисяч сімдесят п`ять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ; ).

Пояснень та заперечень на вказану заяву від відповідача не надходило.

Вирішуючи подану заяву, суд враховує наступне

Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Згідно з ч. 7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Стаття 132 КАС України визначає види судових витрат, відповідно до частини 1 якої, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 статті 132 даного Кодексу до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи: -підготовку до її розгляду,

- збір доказів тощо,

- а також вартість послуг помічника адвоката

визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

2. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 5 статті 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1. Складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

2. Часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

3. Обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

4. Ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зазначає, що представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано:

- договір про надання правничої допомоги від 08.10.2018 року №123, укладеного між позивачем та адвокатом Рибченко Наталією Миколаївною;

- додаток №3 від 18.01.2019 року до договору про надання правничої допомоги від 08.10.2018 року №123;

- акту виконаних робіт №3 від 24.01.2019 року;

- платіжне дорученням від 23.01.2019 року № 0.0..1 на загальну суму 6000, 00 грн.

Про подання відповідних доказів у строки, визначені КАС України, та про орієнтовний розмір таких витрат позивач зазначив у позовній заяві.

Такий порядок заявлення про наявність витрат на правничу допомогу відповідає правозастосуванню Верховного Суду у постанові від 12.03.2025 у справі № 914/1493/24.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року №5076-VI.

Згідно з положеннями статті 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Згідно з частинами 6, 7 статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона зобов`язана довести неспівмірність заявлених опонентом витрат.

У той же час, судом з наданого акту виконаних робіт №3 від 24.01.2019 року, який підписав також і позивач, а саме з детального опису наданих послуг, встановлено, що адвокатом Рибченко Наталією Миколаївною надано позивачеві наступна правнича допомога:

- наданні консультації та роз`яснення з податкового законодавства України щодо спірних правовідносин;

- складено та виготовлено в двох екземплярах заперечення на Акт від 26.10.2018р. №4247/26-15-42-02/ «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань своєчасності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету з отриманого доходу у вигляді успадкованого (подарованого) майна платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 )за період з 01.01.2016р. по 31.12.2016p.;

- складено та виготовлено в двох екземплярах скаргу (з додатками) до Державної фіскальної служби України на податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві № від 13.11.2018р.;

- складено повідомлення до Головного управління ДФС у м. Києві в порядку п. 56.5 ст. 56 Податкового кодексу України;

- складено та виготовлено три екземпляри (з додатками) адміністративного позову до Окружного адміністративного суду міста Києва щодо оскарження податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві № від 13.11.2018р. на загальну суму 6000,00 грн.

Тобто, розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом даної справи становить 6000, 00 грн.

Сплата позивачем адвокату Рибченко Наталії Миколаївні вказаної суми підтверджується платіжним дорученням від 23.01.2019 року № 0.0..1.

Верховний Суд в постанові від 05.06.2018 р. по справі № 904/8308/17 дійшов висновку про те, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати Були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії (Справу розпочато за заявою (№ 58442/00) проти Республіки Латвії, поданою до Суду громадянином Латвії п. Александрсом Лавентсом ( ОСОБА_2 ) (заявник) 1 червня 2000 року на підставі статті 34 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (Конвенція) зазначено,

- суд нагадує, що за статтею 41 Конвенції він відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, згадувані вище рішення у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», п. 79 і п. 112, відповідно). Крім того, пункт 2 правила 60 Регламенту передбачає, що будь - яке клопотання, подане на підставі статті 41 Конвенції, має зазначати конкретні суми, розбиті на пункти, і супроводжуватися необхідними документами на їх підтвердження, інакше Суд може відхилити це клопотання повністю або частково (див. рішення у справі «Зубані проти Італії» ХиЬапі с. Каііе) [ОС] [справедлива сатисфакція] від 16 червня 1999 року, № 14025/88, п. 23).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, у заяві про ухвалення додаткового рішення, представник позивача просить стягнути 75.00 грн. комісії. З цього приводу чуд зазначає, що комісія не належить до видів судових витрат, її сплата Законом України «Про судовий збір» не передбачена та не вимагається, зарахування цих коштів до спеціального фонду Державного бюджету України не здійснюється, тому суд немає правових підстав повертати позивачу комісію за сплату судового збору.

Аналізуючи викладене вище, враховуючи положення КАС України, а також ту обставину, що сума витрат позивача на правову допомогу у цій справі відповідає складності справи та часу затраченого адвокатом на надання відповідних послуг, на переконання суду, судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. документально підтверджені належно оформленими документами, наявними в матеріалах справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, а також співмірний з виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Керуючись статтями 241-246, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

2. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (04116, вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ; ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адмінсуду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Суддя З.Б.Плеханова