Справа № 320/7840/23
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/7840/23 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Єгорової Н.М.,

Чаку Є.В.,

при секретарі Братиці К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року про залишення позову без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ДПС України, у якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприсвоєння позивачу з 04.08.2017 року 4 рангу державного службовця, а з 04.08.2020 року - 3 рангу державного службовця;

- зобов`язати відповідача внести зміни до Наказу відповідача від 04.08.2017 року№ 1845-о та присвоїти позивачу з 04.08.2017 року 4 ранг державного службовця, внести зміни до наказу відповідача від 16.06.2020 року № 536-о, наказу відповідача від 17.11.2020 року № 1165-о та присвоїти позивачу з 04.08.2020 року 3 ранг державного службовця.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду в суд першої інстанції. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми процесуального права.

Заслухавши учасників справи, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 3 вказаної вище статті).

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

У категорії справ, до якої належить ця справа, законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Таким чином, строк звернення до суду з цим позовом становить один місяць, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, згідно з частинами першою та другою якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 року №340/1019/19).

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, позивачці було відомо про існування наказу ДФС від 04 серпня 2017 року №1845-0 "Про призначення ОСОБА_1 ", наказу ДПС від 16 червня 2020 року №536-о "Про призначення ОСОБА_1 " та наказу ДПС від 17 листопада 2020 року №1165-0 "Про призначення ОСОБА_1 ", позивачка була обізнана про її призначення на посади та відсутність у наказі від 04 серпня 2017 року №1845-0 відомостей щодо присвоєння їй 4 рангу державного службовця, оскільки її було ознайомлено з вказаними наказами.

Крім того, позивачці було відомо про те, що пунктом 2 наказу ДПС від 16 червня 2020 року №536-о "Про призначення ОСОБА_1 ", їй було присвоєно 4 ранг державного службовця.

Надалі, наказом ДПС від 17 листопада 2020 року №1165-0 "Про призначення ОСОБА_1 " взято до уваги, що ОСОБА_1 присвоєно 4 ранг державного службовця згідно з пунктом 3 цього наказу.

З вказаними наказами позивачку також було ознайомлено, що позивачкою не оспорюється.

Суд першої інстанції правильно встановив, що ранг державного службовця безпосередньо впливає на розмір грошового забезпечення, зокрема - на щомісячну надбавку за ранг, яка встановлюється відповідно до займаної посади та присвоєного рангу.

Отже, позивачка, отримуючи щомісячне грошове забезпечення, починаючи з 04.08.2017 року була обізнана про його складові та з заявами, скаргами щодо неналежної виплати грошового забезпечення до відповідача не зверталась.

Відтак, суд приходить до висновку, що позивачка з 04.08.2017 року була обізнана про свій ранг та відповідно про щомісячну надбавку за ранг, яка входить до її грошового забезпечення.

Крім того, позивачка у своїй заяві посилається на свої звернення до відповідача 30.12.2022 року з заявою про внесення змін до наказів, та свій строк звернення до суду пов`язує з отриманням листа ДПС України від 11.01.2023 року.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що строк звернення до суду, передбачений ст.122 КАС України, застосовується до спірних правовідносин, а отримання позивачкою листа відповідача від 11.01.2023 року у відповідь на її заяву про внесення змін до наказів не змінює момент, з якого позивачка повинна була дізнатись про порушення своїх прав, та свідчить лише про час, коли позивачка почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у даному випадку, оскільки такі дії позивачка почала вчиняти через п`ять років після призначення на посаду та через три роки після присвоєння четвертого рангу державного службовця.

На підставі викладеного, суд першої інстанції правильно встановив, що позивачка пропустила процесуальний строк звернення до суду, а підстави для поновлення позивачці процесуального строку для звернення до суду з даною позовною заявою - відсутні.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року про залишення позову без розгляду - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Єгорова Н.М.

Чаку Є.В.

Повний текст виготовлено: 03 лютого 2026 року.