Справа № 140/12154/25
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2026-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року ЛуцькСправа № 140/12154/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис серії АА №646774 від 10.10.2025 щодо ОСОБА_1 , винесений інспектором сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Заболотним Богданом Олександровичем.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.10.2025 інспектором сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України у Волинській області Заболотним Богданом Олександровичем було винесено терміновий заборонний припис серії АА №646774 щодо ОСОБА_1 , в якому зазначено, що позивачем щодо його дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинено домашнє насильство фізичного характеру, а саме: штовхав та шарпав.

Вказаним терміновим заборонним приписом до позивача застосовано заходи у вигляді заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Вказаний припис винесений строком на 10 діб з 13 год 20 хв 10.10.2025 до 13 год 20 хв 20.10.2025, містить підписи відповідних осіб, роз`яснення щодо настання відповідальності за його невиконання та порядок його оскарження.

Позивач із таким приписом не погоджується та вважає його протиправним і таким що винесений з порушенням встановленого порядку, оскільки він оформлений не у відповідності до фактичних обставин справи та за відсутності будь-яких підстав, а тому базується на припущеннях відповідача, які нічим не обґрунтовані, що в сукупності, порушують його права та підлягає скасуванню.

Позивач вказує, що не вчиняв домашнього насильства стосовно постраждалої особи, натомість відповідачем не дотримані норми Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 01.08.2018 №654, оскільки йому не дали на підпис терміновий заборонний припис та зазначили, що він відмовився від підпису. Однак в дійсності позивач не відмовлявся підписувати припис, а просив відібрати від нього пояснення та пояснював деталі події.

Позивач повідомляє, що виконавчим комітетом Луцької міської ради 14.05.2025 винесено рішення №331-1 «Про визначення ОСОБА_2 способу участі у вихованні дитини», відповідно до якого ОСОБА_2 мала забрати малолітнього сина ОСОБА_3 у 18 год. 10.10.2025, проте вона приїхала вранці та влаштувала конфліктну ситуацію. Крім того даним рішенням чітко встановлено що початок та закінчення усіх зустрічей - біля воріт будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час даних подій позивачем не застосовувалось жодної фізичної сили до ОСОБА_2 та не вчинялось та не вчиняється жодних дій, які свідчили б про застосування насильства до неї.

Позивач зазначає, що його син зранку відвідує садочок та є графік відповідно до якого час матері ввечері.

Однак, працівники поліції застосували до нього фізичну силу, внаслідок чого він звертався за медичною допомогою та взагалі не брали до уваги його пояснення під час події.

Окрім того, позивачу невідома адреса проживання ОСОБА_2 , так як з квітня 2025 року вони проживають окремо, тому відповідачем безпідставно зазначено про заборону на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, якщо він навіть не володію інформацією щодо цього.

Позивач вказує, що тимчасовий заборонний припис виноситься щодо особи, яка вчинила домашнє насильство і правомірне винесення такого припису якщо були підстави, а внесення відомостей у відповідний реєстр має наслідком подальше сприйняття суспільством особи, щодо якої такий припис винесений, як кривдника, що вчинив небезпечне для життя чи здоров`я домашнє насильство, однак ним не вчинялось домашнього насильства.

На думку позивача, визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» інструменти для запобігання та протидії домашньому насильству повинні застосовуватися за своїм прямим призначенням та не можуть використовуватися як спосіб впливу на особу в сімейних конфліктах.

З наведених підстав позивач вважає, оскаржуваний припис протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки у відповідача були відсутні підстави для його винесення через відсутність факту застосування до ОСОБА_2 фізичного насильства. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.17).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , третя особа) (а.с.52).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а.с.21-26) представник відповідача позов не визнала, мотивуючи тим, що 10.10.2025 інспектором сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Луцького районного управління поліції Головного управління національної поліції України у Волинській області Заболотним Богданом Олександровичем було винесено терміновий заборонний припис серії АА №646774 щодо ОСОБА_1 , у зв`язку із вчиненням домашнього насильства щодо своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинено домашнє насильство фізичного характеру, а саме штовхав та шарпав. Вказаним терміновим заборонним приписом до ОСОБА_4 застосовано заходи у виді заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування постраждалої особи та заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб з 13.20 години 10.10.2025 до 13. години 20.10.2025.

Так, 10.10.2024 о 10:19 год. на лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 батько вчиняє насилля відносно сина та наразі замкнув його в автомобілі в якому він перебуває протягом години, що було зареєстровано в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції» Луцького РУП за №58412 від 10.10.2025 «Домашнє насильство».

Реагування на дане повідомлення здійснювалось екіпажем сектору протидії домашньому насильству (СПДН) ВП Луцького РУП у складі інспектора СПДН старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та інспектора СПІДН старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 . Виїздом на місце події та результатом розгляду було встановлено, що ОСОБА_7 , 10.10.2025 о 10 годині за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство фізичного характеру щодо дружини ОСОБА_2 , а саме штовхнув її та шарпав внаслідок чого була завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої, в присутності малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також під час опрацювання події ОСОБА_7 на зауваження поліцейських не реагував, чинив злісну непокору працівникам поліції, тому припинення вчинення ним правопорушення та складання адміністративних матеріалів позивача було затримано. Від ОСОБА_2 надійшла за щодо вчинення домашнього насильства, отримано пояснення по події вчинення домашнього насильства, що підтверджується поясненнями свідків, проведеною формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, відео з нагрудного відео реєстратора поліцейського. Інспектором СПДН ВП Луцького РУП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 відносно гр. ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та ст. 185 КУпАП, протокол затримання. Матеріали справи адміністративне правопорушення направлені для розгляду та прийняття рішення до Луцького міськрайонного суду Волинської області, відповідно ст. 221 КУпАП. Інспектором СПДН старшим лейтенантом поліції Заболотним Б.О. за результатами проведеної форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (постраждалої ОСОБА_2 рівень небезпеки «високий») було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника гр. ОСОБА_8 серії АА №646774 від 10.10.2025 за пунктом 2 «заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та за пунктом 3 «заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою» строком на 10 діб з 13.20 години 10.10.2025 до 13.20 години 20.10.2025.

Представник відповідача повідомляє, що позивач відмовився підписувати оскаржуваний припис. На бланку термінового заборонного припису АА №646774 у відповідному рядку є підпис в присутності яких осіб ОСОБА_7 відмовився, а саме є підписи постраждалої СПДН ОСОБА_6 .

Також представник відповідача зазначає, що терміновий заборонний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та Кримінальному кодексі України), а є тимчасовим заходом, що виконує захисну та запобіжну функцію та спрямований на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Підставою для винесення позивачу ОСОБА_9 термінового заборонного припису стосовно кривдника АА №646744 від 10.10.2025 строком на 10 діб стало результати проведення на підставі пункту 7 Наказу Міністерства соціальної політики України та Міністерства внутрішніх справ України №369/180 від 13.03.2019 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства соціальної політики №434-H/917 від 13.11.2023) «Про затвердження Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства», а саме «високий» рівень небезпеки та інших доказів (наведені вище) факту вчинення домашнього насильства фізичного характеру стосовно дружини ОСОБА_2 .

Враховуючи вищезазначене, представник відповідача вважає, що винесення термінового заборони припису стосовно кривдника ОСОБА_8 серії АА №646774 від 10.10.205 є правомірним та під час його винесення були дотримані норми закону та працівник поліції діяв в межах чинного законодавства. Просить в задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимоги. Додатково зауважив, що у відзиві зазначено, що повідомлення на лінію «102» від ОСОБА_2 10.10.2025 о 10.19 год. було про те, що батько ОСОБА_7 вчиняє насилля стосовно сина ОСОБА_3 , отже, ОСОБА_2 не повідомляла при виклику поліції що щодо неї вчиняються дії пов`язані з домашнім насильством.

З наданої суду форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_3 вбачається що ризики відсутні та терміновий заборонний припис не виносився.

Також позивач заперечує наявність ризиків, які зазначені у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_2 та вказує, що такі ризики містить багато суперечностей та не підтверджені жодними доказами.

З огляду на вказане позивач вважає, що форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства не є доказом вчинення ним домашнього насильства, оскільки ці документи є суб`єктивним баченням працівника правоохоронного органу на події, які відбулись між учасниками та який не був безпосереднім їх очевидцем.

Під час винесення термінового заборонного припису поліцейський не запропонував позивачу надати пояснення стосовно факту домашнього насильства чи його спростувати, що є порушенням його прав, свобод та інтересів. Факт домашнього насильства було встановлено виключно на підставі заяви ОСОБА_2 в якій вона просила притягнути позивача до відповідальності. Однак, встановлення факту домашнього насильства лише за заявою особи, яка начебто піддавалась домашньому насильству, у випадку, коли інша особа (кривдник) заперечує вчинення домашнього насильства, не може бути визнаним об`єктивним.

Відповідач не надав жодних доказів на підтвердження вжиття заходів щодо здійснення перевірки інформації про наявність підстав для винесення термінового заборонного припису. Жодних належних та допустимих доказів, що ОСОБА_7 було вчинено саме домашнє насильство по відношенню до дружини, в розумінні статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суду не надано (а.с. 44-45).

Третя особа ОСОБА_2 подала до суду письмові пояснення, в яких вказала, що позов є безпідставний та такий що не підлягає до задоволення. Повідомила, що являється матір`ю ОСОБА_3 та перебувала із позивачем у зареєстрованому шлюбі, проте Луцьким міськрайонним судом за даним фактом було ухвалено відповідне судове рішення про розлучення.

В контексті подій, які мали місце 10.10.2025 позивач вважає, що відносно неї мало місце насилля зі сторони ОСОБА_8 , а також насилля відносно дитини, оскільки остання була закрита ним на 1 год в транспортному засобі з метою унеможливити спілкування зі матір`ю. Вважає, що працівники поліції діяли законно виходячи з обставин, які мали місце. Оскаржуваний припис, на думку третьої особи, відігравав важливий дисциплінуючий чинник в поведінці позивача.

Стосовно доводів позивача про порушення його процесуальних прав, вважає, що вони не об`єктивні, оскільки дійсно останній відмовився від підпису проявляючи зверхність та агресивність відносно працівників поліції.

Також ОСОБА_2 зазначила, що покликання позивача на те, що останній не володіє інформацією щодо адреси її проживання не відповідає дійсності, оскільки в численних судових справах адреса її проживання, фігурує в усіх процесуальних документах. Покликання на відвідування дитиною садочка та графік визначений мамі, не заслуговує на увагу, оскільки дитина садочка майже не відвідувала, а реалізовувати рішення органу опіки та піклування щодо побачень з дитиною мати приходила виключно у час визначений в такому рішенні (а.с.56-59).

Позивач подав запереченнях на пояснення третьої особи, в яких зазначив, що доводи ОСОБА_2 щодо розлучення та спору між подружжям щодо визначення місця проживання сина ОСОБА_7 не є предметом розгляду даного позову.

На розгляді в Луцькому міськрайонному суді Волинської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про визначення місця проживання дитини та визначення порядку участі батька у вихованні дитини. Документи долучені до пояснень - це докази на які посилається ОСОБА_2 у зазначеній цивільній справі та які не стосуються видачі термінового заборонного припису, так як не підтверджують обставин події 10.10.2025.

Крім того, із форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_3 вбачається що ризики відсутні та терміновий заборонний припис не виносився.

Позивач вказує, що до адміністративної чи кримінальної відповідальності зі фактом домашнього насильства не притягався, будь-яких доказів на підтвердження факту нанесення тілесних ушкоджень або вчинення ним психологічного насильства ОСОБА_2 не було подано.

Таким чином ОСОБА_2 не надала суду належних й допустимих доказів на підтвердження фактів вчинення фізичного насильства відносно неї та доказів на підтвердження форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а.с.135).

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

10.10.2025 інспектором сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України у Волинській області старшим лейтенантом поліції Заболотним Богданом Олександровичем було винесено терміновий заборонний припис серії АА №646774 стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку із вчиненням домашнього насильства фізичного характеру щодо дружини ОСОБА_2 , а саме штовхав та шарпав.

Вказаним заборонним приписом застосовано заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 13 год 20 хв 10.10.2025 та діє до 13 год 20 хв 20.10.2025 (а.с.6, 28).

Вважаючи винесений терміновий заборонний припис протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначає Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII (далі Закон № 2229-VIII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються;

кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі;

особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі;

протидія домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на припинення домашнього насильства, надання допомоги та захисту постраждалій особі, відшкодування їй завданої шкоди, а також на належне розслідування випадків домашнього насильства, притягнення до відповідальності кривдників та зміну їхньої поведінки;

терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства;

Згідно із частинами першою статті 3 Закону №2229-VIII предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону №2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Нормами частини першої статті 4 Закону №2229-VIII визначено, що діяльність, спрямована на запобігання та протидію домашньому насильству, ґрунтується на таких засадах: 1) гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правничу допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини; 2) належна увага до кожного факту домашнього насильства під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; 3) врахування непропорційного впливу домашнього насильства на жінок і чоловіків, дітей та дорослих, дотримання принципу забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; 4) визнання суспільної небезпеки домашнього насильства та забезпечення нетерпимого ставлення до будь-яких проявів домашнього насильства; 5) повага та неупереджене і небайдуже ставлення до постраждалих осіб з боку суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, забезпечення пріоритетності прав, законних інтересів та безпеки постраждалих осіб під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; 6) конфіденційність інформації про постраждалих осіб та осіб, які повідомили про вчинення домашнього насильства; 7) добровільність отримання допомоги постраждалими особами, крім дітей та недієздатних осіб; 8) врахування особливих потреб та інтересів постраждалих осіб, зокрема осіб з інвалідністю, вагітних жінок, дітей, недієздатних осіб, осіб похилого віку; 9) ефективна взаємодія суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, з громадськими об`єднаннями, неурядовими організаціями, медіа та іншими особами; 10) недопустимості обов`язкових альтернативних процесів з вирішення спорів, у тому числі посередництва, примирення, медіації, щодо всіх форм домашнього насильства.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 6 Закону №2229-VIII до інших органів та установ, на які покладаються функції із здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, належать, у тому числі уповноважені підрозділи органів Національної поліції України.

Нормами пункту 4 частини першої статті 10 Закону №2229-VIII до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству віднесено, зокрема винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників.

Згідно із частиною першою статті 24 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать:

1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника;

2) обмежувальний припис стосовно кривдника;

3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи;

4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону №2229-VIII терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Згідно із частиною другою статті 25 Закону №2229-VIII терміновий заборонний припис може містити такі заходи:

1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи;

2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи;

3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Нормами частини третьої статті 25 Закону №2229-VIII визначено, що під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.

Працівники уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України можуть у встановленому законом порядку застосовувати поліцейські заходи примусу для виселення з житлового приміщення кривдника, якщо терміновий заборонний припис передбачає зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, а кривдник відмовляється добровільно його залишити.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону №2229-VIII терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб (частина п`ята статті 25 Закону №2229-VIII)

Згідно із частиною шостою статті 25 Закону №2229-VIII терміновий заборонний припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.

Нормами частини восьмої статті 25 Закону №2229-VIII визначено, що кривдник, стосовно якого винесено терміновий заборонний припис, згідно з яким він повинен залишити місце спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, зобов`язаний повідомити про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем вчинення домашнього насильства протягом однієї доби з моменту винесення термінового заборонного припису у спосіб, передбачений законодавством.

Відповідно до частини дев`ятої статті 25 Закону №2229-VIII особа, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, може оскаржити його в адміністративному порядку відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» та/або в судовому порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України. Оскарження термінового заборонного припису не зупиняє його дію.

Згідно із частиною одинадцятою статті 25 Закону №2229-VIII терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України.

Так, процедуру винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника визначає Порядок винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 01.08.2018 №654, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.08.2018 за № 965/32417 (далі Порядок №654).

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІ Порядку №6541 терміновий заборонний припис стосовно кривдника (далі - припис) виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.

Згідно із пунктом 3 розділу ІІ Порядку №6541 під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.

Нормами пункту 4 розділу ІІ Порядку №6541 визначено, що припис може містити такі заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Порядку №6541 при винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).

Згідно із пунктом 6 розділу ІІ Порядку №6541 терміновий заборонний припис стосовно кривдника (додаток 1) складається на бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка термінового заборонного припису стосовно кривдника (додаток 2), на якому проставлено відповідні серію та номер.

Припис у паперовій формі складається в одному примірнику з утворенням двох копій через самокопіювальний папір. Оригінал припису вручається кривднику під підпис, перша копія - постраждалій особі або її представнику, друга копія залишається у працівника уповноваженого підрозділу поліції (пункт 9 розділу ІІ Порядку №6541).

Згідно із нормами пункту 10 розділу ІІ Порядку №6541 під час винесення припису в ньому зазначаються:

у рядку «тип, назва населеного пункту» - тип, назва населеного пункту;

у рядку «посада, найменування уповноваженого підрозділу поліції, звання, прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) працівника, який виніс терміновий заборонний припис стосовно кривдника» - посада працівника уповноваженого підрозділу поліції, який виніс припис, найменування уповноваженого підрозділу поліції, у якому він служить, звання, прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) (повністю, без скорочень);

у рядку «згідно зі статтею 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та з урахуванням існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи виніс цей терміновий заборонний припис стосовно» - прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка вчинила домашнє насильство (повністю, без скорочень), стать, дата народження, громадянство, місце проживання, місце реєстрації, номер контактного телефону, місце роботи (навчання), посада;

у рядку «особу встановлено» - назва документа, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила домашнє насильство (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і назва органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла));

у рядку «чи притягався(лася) до адміністративної або кримінальної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності (впродовж року) або кримінальної відповідальності;

у рядку «у зв`язку із скоєнням ним (нею) домашнього насильства» - форма(и) домашнього насильства та стислий зміст правопорушення;

у рядку «стосовно постраждалої особи» - прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) постраждалої особи (повністю, без скорочень) з підкресленням ступеня її спорідненості з кривдником відповідно до частин другої, третьої статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а в разі винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника в електронній формі з використанням мобільного логістичного пристрою ступінь спорідненості з кривдником обирається із запропонованого класифікатора;

у рядку «заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника» - захід чи заходи, передбачені частиною другою статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»;

у рядку «Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком» - строк із зазначенням кількості діб, часу та дати винесення припису, часу та дати закінчення дії припису;

у рядку «Особі, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, роз`яснено положення статті 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо відповідальності за невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце тимчасового перебування у разі винесення такого припису, зобов`язання повідомити про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем учинення домашнього насильства протягом однієї доби з моменту винесення термінового заборонного припису, право оскарження термінового заборонного припису до суду» адреса та номер телефону, інші засоби електронних комунікацій (за наявності) уповноваженого підрозділу поліції, який кривдник повідомляє про місце свого тимчасового перебування, та підпис, прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) особи, якій винесено припис»;

у рядку «Підпис працівника уповноваженого підрозділу поліції, який виніс терміновий заборонний припис стосовно кривдника» - підпис, прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) працівника уповноваженого підрозділу поліції, який виніс припис;

у рядку «Підпис постраждалої особи (її представника) про отримання копії термінового заборонного припису стосовно кривдника» - підпис, прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) постраждалої особи (її представника);

у рядку «Підпис кривдника про отримання термінового заборонного припису стосовно кривдника отримано» - підпис, прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) кривдника;

у рядку «Кривдник від підпису відмовився в присутності» - підписи, прізвища, власні імена, по батькові (за наявності) працівника уповноваженого підрозділу поліції, який виніс припис, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).

Відповідно до пунктів 11, 12 розділу ІІ Порядку №6541 припис підписується працівником уповноваженого підрозділу поліції, який його виніс, постраждалою особою (її представником) і кривдником власноруч на оригіналі та кожній з копій.

У разі відмови кривдника підписати припис працівник уповноваженого підрозділу поліції у рядку «Кривдник від підпису відмовився в присутності» ставить власний підпис та пропонує підписати постраждалій особі (її представникові) та свідку(ам) (у разі наявності).

Пунктом 13 розділу ІІ Порядку №6541 визначено, що особа, стосовно якої винесено припис, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту припису та пояснення по суті правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його, які додаються до копії припису працівника уповноваженого підрозділу поліції.

Процедуру проведення оцінки вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, з метою визначення ефективних заходів реагування, спрямованих на припинення такого насильства та попередження його повторного вчинення визначено Порядком проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затвердженим спільним наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства внутрішніх справ України від 13.03.2019 №369/180, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.04.2019 за № 333/33304 (далі Порядок №369/180).

Згідно із пунктами 4, 5 розділу І Порядку №369/180 оцінку ризиків проводить поліцейський уповноважений підрозділ органу Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) за фактом вчинення домашнього насильства.

Результати оцінки ризиків враховує поліцейський уповноваженого підрозділу поліції під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення та надання допомоги постраждалим особам у порядку, визначеному законодавством.

Нормами пункту 1 розділу ІІ Порядку № 369/180 визначено, що оцінка ризиків проводиться за факторами небезпеки/ризиків щодо вчинення домашнього насильства, передбачених у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства згідно з додатком до цього Порядку, шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи.

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу ІІ Порядку № 369/180 за результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який ураховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.

Фактори небезпеки/ризику щодо вчинення домашнього насильства визначаються за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства, і представлені у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства у вигляді питань, на які відповідає поліцейський уповноваженого підрозділу поліції за результатами спілкування з постраждалою особою, та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Про наявність та можливі наслідки дії таких чинників/обставин поліцейський уповноваженого підрозділу поліції робить запис у відповідній позиції форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (пункт 5 розділу ІІ Порядку №369/180)

Згідно із пунктом 6 розділу ІІ Порядку №369/180 дві відповіді «Так» на запитання з №1-6 та на будь-яку кількість запитань з №7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, а також якщо поліцейський уповноваженого підрозділу поліції вважає, що постраждала особа перебуває в ситуації, яка може спричинити її смерть або інші тяжкі наслідки, оцінюється як високий рівень небезпеки.

Відповідь «Так» на одне запитання з №1-6 та на щонайменше сім і більше запитань з № 7-27 або жодної відповіді на запитання з №1-6, але не менше чотирнадцяти позитивних відповідей на запитання з № 7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як середній рівень небезпеки.

Відповідь «Так» на одне запитання з №1-6 та на не більше ніж шість запитань з №7-27 або не більше тринадцяти позитивних відповідей на запитання з №7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як низький рівень небезпеки.

Якщо на всі запитання отримано відповіді «Без відповіді / Невідомо», поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.

Згідно з пунктом 7 розділу ІІ Порядку №369/180 залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції приймає рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених частиною другою статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції.

У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Згідно із пунктом 11 розділу ІІ Порядку №369/180 після проведення оцінки ризиків поліцейський уповноваженого підрозділу поліції долучає форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства до матеріалів, зібраних за фактом такого насильства.

Таким чином, процедура проведення оцінки вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства запроваджена з метою визначення ефективних заходів реагування, спрямованих на припинення такого насильства та попередження його повторного вчинення; проведення такої процедури передує рішенню щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника. Учасниками такої процедури є постраждала особа та поліцейський уповноваженого підрозділу поліції.

Оцінка ризиків дає змогу визначити ризики неминучої небезпеки та летальності в окремих випадках домашнього насильства і вжити оперативних заходів для запобігання випадкам повторного насильства. Форма оцінки ризиків повинна використовуватись, щоб допомогти постраждалій особі розробити індивідуальний план безпеки та обрати необхідні операційні заходи, які гарантуватимуть їй безпеку.

Результати оцінки ризиків є обов`язковими для поліцейського уповноваженого підрозділу поліції під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення та надання допомоги постраждалим особам у порядку, визначеному законодавством. У разі звернення постраждалої особи із заявою щодо вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції повинен здійснити перевірку інформації, що зазначена у відповідній заяві, встановити форму домашнього насильства, а також пересвідчитися у тому, що таке дійсно створило безпосередню загрозу життю чи здоров`ю постраждалої особи.

Як встановлено судом, оскаржуваний терміновий заборонний припис від 10.10.2025 серії АА №646774 винесено стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку із вчиненням домашнього насильства вчиненням домашнього насильства фізичного характеру щодо дружини ОСОБА_2 , а саме штовхав та шарпав (а.с.6, 28).

Так, за результатами спілкування/бесіди із ОСОБА_2 інспектор поліції оцінив рівень безпеки постраждалої як високий, що підтверджується формою оцінки вчинення домашнього насильства від 10.10.2025 (а.с.29).

Як вбачається із вказаної форми, поліцейський надав відповідь «так» на 10 запитань із 27 можливих, а саме: №1 «Раніше кривдник погрожував застосувати або застосовував зброю або інші предмети, які можуть спричинити шкоду життю та здоров`ю постраждалої особи або дітям?»; №2 «Кривдник погрожував вбити постраждалу особу або дітей?»; №3 «Постраждала особа допускає, що кривдник може спробувати вбити її або дітей?»; №8 «Кривдник схильний до сильних або постійних ревнощів і контролює більшу частину повсякденного життя постраждалої особи?»; №10 «Кривдник залякував, переслідував постраждалу особу або дітей чи погрожував їй/їм?»; №12 «Кривдник утримував постраждалу особу або дітей проти її/їх волі в певному місці або будь-яким іншим чином обмежував свободу, у тому числі свободу в спілкуванні?»; №13 «Поведінка кривдника вплинула на безпеку постраждалої особи та дітей?»; №17 «Кривдник раніше вчиняв щодо постраждалої особи: 1) фізичне насильство; 2) психологічне насильство; 3) економічне насильство; 4) сексуальне насильство?»; №22 «Сім`я постраждалої особи перебуває під соціальним супроводом?»; №26 «Кривдник виганяв постраждалу особу або дітей з місця проживання, погрожував такими діями?»; та №27 №Щось ще змушує постраждалу особу турбуватися про безпеку?».

У графі «Зауваження поліцейського уповноваженого підрозділу поліції щодо будь-яких інших чинників/обставин, які підвищують/знижують рівень загрози життю та здоров`ю постраждалої особи» відсутні будь-які записи стосовно виявлення поліцейським будь-яких інших чинників/обставин за результатами оцінки ситуації, наявність яких стала наслідком встановлення високого рівня небезпеки.

Разом з тим, суд зауважує, що матеріали, на підставі яких складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, не містять жодного доказу в підтвердження вжиття інспектором сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Заболотним Богданом Олександровичем заходів задля здійснення перевірки інформації щодо наявності підстав для винесення термінового заборонного припису, зокрема вчинення позивачем насильства фізичного характеру щодо дружини ОСОБА_2

Крім цього, Закон №2229-VIII чітко визначає підставу для винесення припису, де зазначено, що поліцейський повинен дійти висновку про існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи від кривдника, тому застосування термінового заборонного припису спрямоване на негайне припинення домашнього насильства або недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Однак, матеріали справи не містять доказів існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи, що є обов`язковою передумовою для вжиття такого заходу, як складення термінового заборонного припису.

При цьому, у письмових поясненнях від 10.10.2024, наданих працівнику поліції, ОСОБА_2 повідомила, що внаслідок дій чоловіка, вона сильно хвилюється, плаче, підвищується тиск, це завдає шкоди її психічному здоров`ю, тілесних ушкоджень їй не завдано (а.с.34).

Також судом встановлено, що 10.10.2025 о 10:19 год. на лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 батько вчиняє насилля відносно сина, що було зареєстровано в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції» Луцького РУП за №58412 від 10.10.2025 «Домашнє насильство» (а.с.30), а відтак під час виклику поліцейських ОСОБА_2 не повідомляла про вчинення будь якого насилля відносно неї.

Як вбачається із форми оцінки ризиків домашнього насильства щодо постраждалої особи ОСОБА_1 , поліцейському не вдалося провести спілкування бесіду, наявний запис за підписом матері ОСОБА_2 про заборону опитування її сина (а.с.36).

Натомість, терміновий заборонний припис від 10.10.2025 серії АА №646774 було винесено стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку із вчиненням домашнього насильства щодо ОСОБА_2 .

Також суд зауважує, що як в оскаржуваному приписі, так і у формі оцінки ризиків домашнього насильства щодо постраждалої особи ОСОБА_2 вказано, що остання являється дружиною позивача, однак матеріалами справи підтверджується, що шлюб між ними розірваний в судовому порядку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зауважує, що терміновий заборонний припис видається лише на підставі істотних ризиків і потреб безпеки постраждалих саме для захисту, а не покарання кривдника. Тобто, терміновий заборонний припис це не покарання, а тимчасовий захід, необхідний для захисту потерпілої особи, із обов`язковим оцінюванням ризиків повторного насильства

Таким чином для висновку про законність тимчасового заборонного припису повинні бути встановлені максимально всі обставини, що стосуються домашнього насильства. Відповідний висновок поліцейського не повинен бути формальним, тобто ґрунтуватися на результатах форми оцінки ризиків, але й повинен ураховувати як інші обставини, зокрема, характеристики як кривдника, так і постраждалої особи, умов, які сприяли домашньому насильства, реальності загрози та продовження вчинення насильства.

Суд визнає суспільну небезпеку домашнього насильства та поділяє нетерпиме ставлення до будь-яких його проявів. Тимчасовий заборонний припис виноситься щодо особи, яка вчинила домашнє насильство з метою припинення насильства та усунення загрози для постраждалої особи. Внесення відомостей про припис до відповідного реєстру може призвести до того, що суспільство сприйматиме цю особу як кривдника, що вчинив небезпечні дії.

Водночас, визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» інструменти для запобігання та протидії домашньому насильству повинні застосовуватися за своїм прямим призначенням та не можуть використовуватися як спосіб впливу на особу в сімейних конфліктах.

Як вбачається із пояснень третьої особи та долучених до таких пояснень письмових документів між позивачем та його колишньою дружиною наявний тривалий конфлікт, тобто зіткнення протилежних інтересів і поглядів.

Однак, на думку суду, наявність такої суперечки (конфлікту) не свідчить про вчинення насильства, а тому прийняття оскаржуваного термінового заборонного припису стосовно кривдника не було необхідним заходом врегулювання конфлікту, який мав місце.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності винесення спірного припису.

У відповідності до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про недоведеність обставин вчинення позивачем фізичного насильства щодо його колишньої дружини, а тому позовні вимоги слід задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №646774 від 10.10.2025, винесений інспектором сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Луцького районного управління поліції Головного управління національної поліції України у Волинській області старшим лейтенантом поліції Заболотним Богданом Олександровичем щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частинами першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинській області, територіальним підрозділом якого є відповідач, слід стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн, сплачений відповідно до квитанцій від 21.10.2025 (а.с.3).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області (43601, Волинська область, місто Луцьк вулиця Звитяжна, 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання протиправним та скасування припису задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №646774 від 10.10.2025, винесений інспектором сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Луцького районного управління поліції Головного управління національної поліції України у Волинській області старшим лейтенантом поліції Заболотним Богданом Олександровичем щодо ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, будинок 11, ) на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк