Справа № 480/4761/25
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року Справа № 480/4761/25

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/4761/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), і просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 у не наданні ОСОБА_1 довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (Додаток 6 до Порядку 413) у період з 1.07.2022 по 25.10.2024;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 видати ОСОБА_1 довідку про його безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у період з 01.07.2022 по 25.10.2024.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що позивач був призваний на військову службу за призивом під час мобілізації, на особливий період. У подальшому відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.10.2024 № 1178-ОС був звільнений з посади старшого офіцера автомобільної служби відділу озброєння та інженерно-технічного забезпечення у запас за підпунктом «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» за станом здоров`я. 24.10.2024 наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону державної прикордонної служби України за № 1243-ОС, починаючи з 25.10.2024, виключений із списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Посилається на те, що після звільнення з військової служби за станом здоров`я, його адвокатом, з метою належного захисту, встановлення фактичних даних, що мають значення, та з метою отримання інформації щодо отримання довідки про його участь у забезпеченні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (додаток 6 до Порядку) у період з 01.07.2022 по 25.10.2024 було зроблено адвокатський запит до НОМЕР_3 прикордонного загону. Однак в наданні довідки про безпосередню участь у забезпеченні заходів, необхідних для забезпечення оборони України ( додаток 6 до Порядку) у період з 01.07.2022 по 25.10.2024 позивачеві було відмовлено, про що повідомлено листом НОМЕР_3 прикордонного загону від 06.01.2025 за № 08/270-25.

Вважаючи таку відмову суб`єкта владних повноважень протиправною, що завдає шкоду його правам та соціальним гарантіям, встановленим Конституцією України, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, заперечуючи проти позовних вимог, зокрема зазначає, що спірні правовідносини між сторонами по даній справі регулюються правовими нормами Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 (надалі - Порядок № 413) в редакції що були чинні на день виникнення спору, та згідно якого у відповідача лише після 25.10.2022 наявний обов`язок та виключно за наявності відповідних підстав подати до відповідних комісії, а не конкретним особам, довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України за формою згідно з додатком 6.

Також відповідач зауважив, що така довідка може подаватися лише відносно осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку №413, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Також звертає увагу суду на те, що позивачеві була надана письмова відповідь №08/270/515 від 06.01.2025, відповідно до якої зазначено, що йому вже було надано статус учасника бойових дій відповідно до довідки за №30/1-558 від 17.08.2015. Також було зазначено, що довідки, видані до набрання чинності постановою КМУ №889 від 22.08.2023 року, мають таку ж юридичну сили, що і довідки видані після зазначеної дати, та надано дублікат довідки №30/1-558 від 17.08.2015.

За таких умов, наполягає, що відповідач діяв правомірно, відмовляючи у наданні довідки за формою згідно з додатком 6, тобто довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 призваний на військову службу за призивом під час мобілізації, на особливий період. Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.10.2024 № 1178-ОС позивач був звільнений з посади старшого офіцера автомобільної служби відділу озброєння та інженерно-технічного забезпечення у запас за підпунктом «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» за станом здоров`я.

24.10.2024 наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону державної прикордонної служби України за № 1243-ОС, починаючи з 25.10.2024, ОСОБА_1 виключений із списків особового складу та всіх видів забезпечення (а.с.8).

30.12.2024 представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом, у якому просив, зокрема, з метою належного захисту, встановлення фактичних даних, що мають значення, та з метою отримання довідки про його участь у забезпеченні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (додаток 6 до Порядку) у період з 01.07.2022 по 25.10.2024 (а.с.12), однак листом НОМЕР_3 прикордонного загону від 06.01.2025 за № 08/270-25 у отриманні запитуваної довідки було відмовлено з посиланням на те, що майору запасу ОСОБА_1 вже було надано статус учасника бойових дій відповідно до довідки за №30/1-558 від 17.08.2015, та зауважено, що довідки, видані до набрання чинності постановою КМУ №889 від 22.08.2023 року, мають таку ж юридичну силу, що і довідки видані після зазначеної дати, й надано дублікат довідки №30/1-558 від 17.08.2015 (а.с.13).

Не погодившись з відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 4 пункту 4 Порядку № 413, підставою для надання заявникам статусу учасника бойових дій є: для заявників з числа осіб, зазначених в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону (крім осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади), які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - довідка за формою згідно з додатком 6.

Заявники, зазначені в абзаці першому цього підпункту, за власним бажанням можуть додавати інші документи, які містять докази та підтверджують факт виконання ними особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань.

Відповідно до пункту восьмого Порядку № 413, для надання статусу учасника бойових дій заявникам з числа осіб, зазначених у пункті 19 частини першої статті 6 Закону, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій протягом 30 календарних днів з дня участі осіб у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, отримання травм (поранень, контузій, каліцтв) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу заявники, довідки за формою згідно з додатком 6 або додатком 7.

Тобто, лише з набранням 25.10.2022 чинності постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2022 № 1193 у зазначених осіб, до яких може відноситися і Військова частина НОМЕР_1 , виник обов`язок за відповідних підстав подавати довідки за формою згідно з додатком 6 до відповідних комісій.

Зазначене свідчить, що у відповідача лише після 25.10.2022 наявний обов`язок та виключно за наявності відповідних підстав подати до відповідних комісії, а не конкретним особам, довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за формою згідно з додатком 6.

У той же час, з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 вже має статус учасника бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_4 , видане ІНФОРМАЦІЯ_3 25.11.2015) (а.с.7).

Вирішуючи спір суд зауважує, що єдиним законодавчо встановленим наслідком видачі довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України є надання особі, стосовно якої таку довідку складено, статусу учасника бойових дій.

Таким чином, позивач реалізував своє право на отримання вказаного статусу.

Інших, визначених законодавством підстав, для отримання довідки за формою згідно з додатком 6, позивачем у позовній заяві не наведено.

Разом з тим, чинне законодавство не передбачає випадків повторного надання/ виготовлення довідки за формою згідно з додатком 6, тобто довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, особі, яка уже отримала такий статус.

Судом встановлено, що за результатом розгляду відповідного звернення, позивачеві була надана листом відповідь №08/270/515 від 06.01.2025, відповідно до якої зазначено, що йому було надано статус учасника бойових дій відповідно до довідки за №30/1-558 від 17.08.2015. Також було зазначено, що довідки, видані до набрання чинності постановою КМУ №889 від 22.08.2023, мають таку ж юридичну силу, що і довідки видані після зазначеної дати, та надано дублікат довідки №30/1-558 від 17.08.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, у тому числі і аргументи учасників справи щодо відмови відповідача, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки наведених висновків суду не спростовують.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про відповідність дій відповідача щодо відмови у видачі довідки за формою №6, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413, відносно ОСОБА_1 критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та, як наслідок, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька