Справа № 240/28090/25
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Житомир

справа № 240/28090/25

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул.Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,-

встановив:

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області звернулося до суду через систему "Електронний суд" з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Іванни Михалюк від 09.12.2025 ВП №79776536 про стягнення виконавчого збору в сумі 32000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області добровільно виконало рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 у справі №240/28423/23 в частині нарахування ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 жовтня 2021 року по 01 вересня 2023 року.

Зазначає, що 09.12.2025 постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Михалюк І.В. відкрито виконавче провадження ВП №79776536 за виконавчим листом №240/28423/23 виданим 03.06.2024 Житомирським окружним адміністративним судом. Також 09.12.2025 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень винесено постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП №79776536 у сумі розміром 32000,00 грн.

Однак, на думку позивача, виконавчий збір на підставі п.3 ч.5 ст.27 Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІ з боржника не стягується, оскільки ТУ ДСА України в Житомирській області за організаційно-правовою формою є державним органом влади, фінансування якого здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з ч.1 ст.148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII.

Саме тому вважає, що постанова старшого державного виконавця ВП №79776536 від 09.12.2025 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32000,00 грн є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26 грудня 2025 року.

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) надіслав до суду відзив на позовну заяву від 19.12.2025 (за вх.№90495/25), у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю, а також здійснити розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

В обґрунтування зазначає, що згідно з ч.4 ст.27 Закону України "Про виконавчий збір" державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

В свою чергу ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» містить вичерпний перелік випадків коли виконавчий збір не стягується. Вказує, що рішення Житомирського окружного адміністративного у справі №240/28423/23 є рішенням немайнового характеру, а тому вважає, що п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», на який посилається позивач, у даному випадку застосуванню не підлягає.

Враховуючи викладене, на переконання державного виконавця, постанова про стягнення виконавчого збору від 09.12.2025 є законною та винесена з дотриманням статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, письмових пояснень по суті справи до суду не надіслала.

25 грудня 2025 року від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області, через систему "Електронний суд", надійшло клопотання (за вх. №91323/25) про розгляд справи №240/28090/25 за відсутності уповноваженого представника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області.

Згідно з довідкою від 26.12.2025, у зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці з 26.12.2025 по 09.01.2026, судове засідання відкладено на 29 січня 2026 рік.

27 січня 2026 року від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області , через систему "Електронний суд", надійшло клопотання (за вх. №6194/26) про розгляд справи №240/28090/25 за відсутності уповноваженого представника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області.

В судове засідання 29.01.2026 представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач (боржник) - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у визначений день та час не направив до суду свого уповноваженого представника.

Третя особа у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилала.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що згідно з рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 у справі №240/28423/23 позов ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено, зокрема:

- визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 жовтня 2021 року по 01 вересня 2023 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, в розмірі 2102,00 грн;

- зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 01 жовтня 2021 року по 01 вересня 2023 року, обчисливши її розмір виходячи у 2021 році з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270,00грн, у 2022 році 2481,00 грн, у 2023 році 2684 грн, із урахуванням виплачених сум та із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2024 року рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 у справі №240/28423/23 залишено без змін.

Житомирським окружним адміністративним судом 03 червня 2024 року видано позивачу виконавчі листи у справі №240/28423/23.

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Михалюк Іванною Володимирівною винесено постанову від 09.12.2025 про відкриття виконавчого провадження ВП №79776536 з виконання виконавчого листа №240/28423/23, виданого Житомирським окружним адміністративним судом 03.06.2024 про зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 01 жовтня 2021 року по 01 вересня 2023 року, обчисливши її розмір виходячи у 2021 році з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн, у 2022 році - 2481,00 грн, у 2023 році - 2684 грн, із урахуванням виплачених сум та із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів.

Також, 09.12.2025 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Михалюк Іванною Володимирівною в межах виконавчого провадження №79776536 винесено постанову про стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області виконавчого збору в розмірі 32000,00 грн.

Позивач, вважаючи протиправною постанову про стягнення виконавчого збору від 09.12.2025 ВП №79776536 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно з ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.2 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ).

Також примусовому виконанню підлягають постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору (п.5 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст.27 цього Закону (ч.5 ст.26 Закону №1404-VІІІ).

Позивач в обґрунтування вимоги щодо протиправності постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема зазначає, що ТУ ДСА України в Житомирській області за організаційно-правовою формою є державним органом влади, фінансування якого здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з ч.1 ст.148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII.

Вказує, що у головного розпорядника бюджетних коштів ДСА України наявна окрема бюджетна програма для забезпечення виконання рішень суду (КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя»), що підтверджується паспортом бюджетної програми на 2025 рік, затвердженого наказом ДСА України від 11.02.2025 року №53.

Позивач наголошує, що в даному випадку виконання рішення щодо зобов`язання вчинити певні дії щодо майна (коштів), боржником у якому є державний орган, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету та за окремою бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду в порядку, встановленому Законом №4901-VI.

Суд враховує доводи позивача щодо протиправності стягнення з нього виконавчого збору, оскільки у головного розпорядника бюджетних коштів ДСА України наявна окрема бюджетна програма КПКВК 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів, що підтверджується паспортом бюджетної програми на 2025 рік", затвердженого наказом ДСА України від 11.02.2025 №53, та не спростовано відповідачем.

Згідно з ч.1-3 ст.27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Таким чином, виконавчий збір стягується за примусове виконання рішення суду, початком якого є відкриття виконавчого провадження у справі.

Водночас, згідно з п.3 ч.5 ст.27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Наказом ДСА України від 11.02.2025 №53 затверджено паспорт бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду (КПКВК 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів) на 2025 рік.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом №1404-VIII, та особливості їх виконання встановлює Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 №4901-VI (далі - Закон №4901-VI).

Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі юридична особа) (ч.1 ст.2 Закону №4901-VI).

Позивач за організаційно-правовою формою є державним органом влади, фінансування якого здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з ч.1 ст.148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону №4901-VI виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом №1404-VIII, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

При цьому, у головного розпорядника бюджетних коштів ДСА України наявна окрема бюджетна програма для забезпечення виконання рішень суду (КПКВК 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів), що підтверджується паспортом бюджетної програми на 2025 рік, затвердженого наказом ДСА України від 11.02.2025 року №53.

Отже, в даному випадку виконання рішення щодо зобов`язання вчинити певні дії щодо майна (коштів), боржником у якому є державний орган, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету та за окремою бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду в порядку, встановленому Законом №4901-VI.

Враховуючи вищевикладене, виконавчий збір на підставі п.3 ч.5 ст.27 Закону №1404-VІІІ у такому виконавчому провадженні з боржника не стягується.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області та наявність законодавчо визначених підстав для задоволення позовних вимог та визнання протиправною і скасування постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Михалюк Іванни Володимирівни від 09.12.2025 ВП №79776536 про стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області виконавчого збору в сумі розміром 32000,00 грн.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підсумовуючи наведене та встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною першою статті 139 КАС України встановлено загальні правила, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зокрема, положеннями частини другої статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 271, 272, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області (вул. Мала Бердичівська, 23, м. Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл., 10014, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (майдан Соборний, 1, м. Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл., 10014, ), трета особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_1 ), про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Михалюк Іванни Володимирівни від 09.12.2025 ВП №79776536 про стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області виконавчого збору в сумі розміром 32000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, з урахуванням ч.6. ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення складено у повному обсязі 05 лютого 2026 року.

Суддя А.В. Горовенко