Справа № 932/6313/25
Суддя: Ярощук О. В.
Дата ухвалення: 2026-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/6313/25
Провадження № 2-а/932/308/25
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
У Х В А Л А

Іменем України

про повернення позовної заяви

03 лютого 2026 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови -

у с т а н о в и л а:

У провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра перебуває позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови.

09 вересня 2025 року позивачем подана Апеляційна скарга на ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 11.06.2025 року.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду 16.12.2025 ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 11.06.2025 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження в адміністративній справі.

До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла вказана позовна заява, яка отримана суддею 07.01.2026, у якій позивач прохав суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову серія ГВА №197275 від 17.03.2025 по справі про адміністративне правопорушення;

- закрити провадження у справі.

Одночасно позивачем подано до суду клопотання про поновлення та продовження процесуального строку, а також звільнити від сплати судового збору.

Позивач вважає, що для звернення до суду йому надано саме шестимісячний строк, а не 10 днів із дня винесення ухвали.

Ухвалою судді 09 січня 2026 року позовну заяву залишено без руху та надано 10 днів на усунення порушень.

Ухвала про залишення без руху була доставлена позивачу до його електронного кабінету 10 січня 2026 року о 10 год 50 хв 09 сек., отже позивач мав 10 денний строк на усунення порушень із 11 січня 2026 року. Тобто граничний строк на усунення порушень настав для позивача 20 січня 2026 року.

23 січня 2026 року на адресу суду надійшла заява про надання позивачу судового рішення у паперовому вигляді. Свою заяву позивач мотивував тим, що він не має зареєстрованого «Електронного кабінету», не зареєстрований в електронному суду та не має офіційної адреси в «Електронному кабінеті».

Відповідно до трекінгу «Нової пошти» №5046 позивач ОСОБА_1 свою заяву про надання позивачу судового рішення у паперову вигляді відправив 22.01.2026 о 18 год 15 хв.

Відповідно до відповіді №30487842, сформованої засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» фізична особа РНОКПП НОМЕР_1 ОСОБА_1 має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд»: дата реєстрації 29 грудня 2025 року о 13 год 31 хв.

Отже, позивач свідомо вводить в оману суд, що не має зареєстрованого Електронного кабінету.

Зважаючи, що граничний строк надання суду відповіді щодо усунення недоліків позовної заяви настав 20 січня 2026 року, а позивач отримав ухвалу до свого Електронного кабінету 10 січня 2026 року, то подаючи до суду через «Нову пошту» 22 січня 2026 року заяву про надсилання йому паперової ухвали від 09.01.2026 року, оскільки він не має зареєстрованого Електронного кабінету свідчить про те, що позивач, пропустивши строк на усунення недоліків у позовній заяві, намагається поновити собі строк на їх усунення у позапроцесуальний строк, що є неприпустимим.

За приписами частин сьомої та восьмої статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням ЄСІТС, за винятком випадків, визначених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням ЄСІТС в порядку, визначеному Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Частиною шостою статті 18 КАС України визначено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Згідно з абзацом 2 частини восьмої статті 18 КАС України особа, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікаційного електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Водночас реєстрація в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом (абзац 1 частини восьмої статті 18 КАС України).

Із аналізу викладеного вище законодавства убачається, що адміністративним процесуальним законодавством передбачено, що особи, визначені частиною шостою статті 18 КАС України, зокрема й інші особи, які зареєстрували свої електронні кабінети в ЄСІТС в добровільному порядку, можуть подавати документи до суду або в паперовій формі, або в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС системи.

Особливості використання електронного підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відтак процесуальне законодавство передбачає два шляхи подання документів до суду - в паперовій формі або в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС.

Із 05 жовтня 2021 року офіційно почали функціонувати підсистеми «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеоконференцзв`язку.

Водночас, суд здійснює обмін документами із особою, яка має Електронний кабінет виключно за допомогою ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля).

Зауважую, що ОСОБА_1 має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд», а отже спілкування суду із позивачем має відбуватися виключно у підсистемі ЄСІТС, що буде вважатися належним способом. Натомість, ОСОБА_1 , добровільно зареєструвавши Електронний кабінет у підсистемі ЄСІТС, намагається уникнути дотримання процесуальних вимог.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі № 9901/82/21, від 01 липня 2021 року у справі № 9901/76/21 зроблено висновок про те, що звернення із позовною заявою у спосіб, який не передбачений чинним процесуальним законодавством, є підставою для повернення позовної заяви на підставі пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України, як такої, що подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано. За ті ж порушення з боку особи, що звертається до суду з апеляційною скаргою, передбачено аналогічні процесуальні наслідки, що визначено пунктом 1 частини четвертої статті 298 КАС України.

Верховний Суд зауважує, що однакове формулювання норм процесуального права, які визначають процесуальні дії суду, хоча і для різних інстанцій, за однакових порушень з боку осіб, що звертаються до суду, повинно призводити до ідентичних наслідків застосування судом цих процесуальних норм (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.09.2024 у справі №759/14335/20 провадження № К/990/26227/24).

Тому сформований Великою Палатою Верховного Суду висновок щодо наслідків недотримання форми звернення до суду є застосовним у цій справі, оскільки позивач подав до суду заяву про надання йому копії ухвали судді від 09.01.2026, скерувавши її Новою поштою у паперовому вигляді.

Більш того, згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 13 вересня 2023 року у справі № 204/2321/22, враховую, що у цій постанові Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, відповідно до якої вимога про звернення до суду через підсистеми ЄСІТС є обов`язковою для осіб, визначених пунктом 10 Положення про ЄСІТС, та тих осіб, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що виключно звернення фізичної особи, яка не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» і не має такого обов`язку, до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку касаційного оскарження.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Оскільки у встановлений судом строк недоліки позовної заяви не усунено, з клопотанням про продовження строку для їх усунення позивач до суду не звертався, вона підлягає поверненню позивачу.

Згідно ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 169, 241, 243 КАС України -

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови - вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом із матеріалами позовної заяви надіслати позивачеві.

Ухвала суду набирає законної сили із моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів із дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://bs.dp.court.gov.ua/sud0403.

Суддя Оксана ЯРОЩУК