Справа № 320/11880/25
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Беспалова О.О., Вівдиченко Т.Р.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2025 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №53541/10-36-24-05/ НОМЕР_1 від 18.12.2024 року, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 468 987,73 гривень;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №53543/10-36-24-05/ НОМЕР_1 від 18.12.2024 року, відповідно ФОП ОСОБА_1 було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів на загальну суму 396 363,00 гривень;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №53542/10-36-24-05/ НОМЕР_1 від 18.12.2024 року, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 39 082,31 гривень;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №53544/10-36-24-05/ НОМЕР_1 від 18.12.2024 року, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 було застосовано штрафну (фінансову) санкцію розмірі 1020,00 гривень, за порушення п. 51.1. ст. 51, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті контролюючим органом всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки ґрунтуються на помилкових судженнях відповідача щодо недотримання позивачем чинного податкового законодавства. Так, позивач зазначає, що ГУ ДПС у Київській області було проведено документальну планову виїзну перевірку, за результатами якої складено акт перевірки, в якому відповідач дійшов висновків, що позивач виробляв товари без реєстрації відповідного КВЕД « 28-Виробництво», що призвело до заниження податкових зобов`язань. Таким чином, за результатами проведеної перевірки встановлено порушення позивачем положень Податкового кодексу України, внаслідок чого позивачем завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду. На підставі висновків вказаного акта перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, військовий збір, а також податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів. Позивач не погоджується з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями та зазначає, що контролюючими органом не в повній мірі надано оцінку первинним документам та особливостям здійснення господарської діяльності позивачем. Крім цього, позивачем зазначено, що відповідачем не доведено належним чином підстави нарахування податку на прибуток, а також не наведено вмотивованих доводів щодо допущеного позивачем порушення.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення №53541/10-36-24-05/ НОМЕР_1 від 18.12.2024 року, №53543/10-36-24-05/ НОМЕР_1 від 18.12.2024 року, №53542/10-36-24-05/ НОМЕР_1 від 18.12.2024 року, №53544/10-36-24-05/ від 18.12.2024 року.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність та обґрунтованість прийнятого ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Головне управління ДПС у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року у справі №320/11880/25 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ФОП Могильному відмовити у повному обсязі; розгляд справи здійснювати за участю представника ГУ ДПС у Київській області.

Апелянт наголошує на тому, що внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції надано невірну юридичну оцінку обставинам, що мають значення для справи. Це спричинило помилковість висновку суду щодо прав і обов`язків сторін у справі та призвело до винесення незаконного судового рішення. Судом першої інстанції проігноровано принципи процесуального права, закріплені статтею 90, статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України, та здійснено поверхневий аналіз наявних в матеріалах справи доказів під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2025 та від 21.10.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження.

16.09.2025 позивачем подано відзив на апеляційну скаргу. Просить у задоволенні апеляційної скарги Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року у справі № 3220/11880/25 відмовити; розгляд справи здійснювати за участю представника позивача.

Щодо клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні, колегія суддів зазначає наступне.

Частинами 2 та 3 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

У той же час, згідно частин 1-3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін;2) обраний позивачем спосіб захисту;3) категорію та складність справи;4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;5) кількість сторін та інших учасників справи;6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 4 статті 12, частини 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

У той же час, спірні правовідносини не відносяться до категорії справ, передбачених частиною 4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з поданого клопотання позивача та відповідача, в такому не наведено доводів, які б свідчили про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування вимагають проведення судового засідання або посилань на обставини, які можливо встановити лише у такий спосіб.

Дослідивши клопотання сторін, матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, тощо, беручи до уваги пункт 20 частини 1 статті 4 та частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку, що дана справа є справою незначної складності, а характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають її розгляду в порядку загального позовного провадження, а тому у задоволенні зазначених клопотань необхідно відмовити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у Київській області не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ГУ ДПС у Київській області було проведено планову перевірку ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої було складено Акт про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи та з питань нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування ФОП ОСОБА_1 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , за період діяльності з 01.01.2019 року по 31.12.2023 року від 18.11.2024 р. № 56475/10-36-24-05/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено та відображено в Акті № 56475 порушення ФОП ОСОБА_1 :

- п.п.16.1.2 п.16.1 ст.16, п. 177.10 ст.177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-№ (із змінами та доповненнями), Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат від 16.09.2013 №9481 (у періоді з 01.01.2019 по 13.05,2021). та Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат від 13 травня 2021 року №261 (у періоді з 13.05.2021 по 31.12.2023) а саме: за період з 01.01.2019 по 31.12.2023 відсутні записи щодо отриманих доходів та понесених витрат, чим порушено Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат від 16.09.2013 р. №481 (у періоді з 01.01.2019 по 13.05.2021.1. та Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат від 13 травня 2021 року №261 (у періоді з 13.05.2021 по 31.12.2023);

- п.62.3 ст.63 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-№ (із змінами та доповненнями), п.8.1. Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 (із змінами та доповненнями) у зв`язку не поданням повідомлення за ф.№ 20-ОПП щодо об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за період, що підлягав перевірці 01.01.2019- 31.12.2023;

- п.167.1 ст.167, п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-IV (із змінами та доповненнями), в частині: заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення господарської діяльності, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 448 945,49 грн, в т.ч. за 2019 рік - 18 603,85 грн, за 2020 рік - 108 347,73 грн, за 2021 рік - 140 175,38 грн, за 2022 рік - 142 743,75 грн, за 2023 рік - 39 074,78 грн;

-п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 275 5-IV (із змінами та доповненнями), в частині заниження військового збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 37 412,12 грн, в т.ч. 30 2019 рік - 1 550,32 грн, за 2020 рік - 9 028,98 грн, за 2021 рік - 11 681,28 грн, за 2022 рік - 11 895,31 грн, за 2023 рік - 3256,23 грн;

- п. 181.1 ст. 181, п.183.1 ст. 183, п. 187.1 ст. 187, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-IV (із змінами та доповненнями), в частині не відображення операцій що оподатковуються за основною ставкою, що призвело до заниження податкових зобов`язань по ПДВ в загальній сумі 360 330 грн, в т.ч.: за листопад 2019 р. на суму 20 671 грн, за липень 2020 р. на суму 1972 грн, за вересень 2020 р. на суму 105 877 грн, за жовтень 2020 р. на сум 123 537 грн, за березень 2021 р. на суму 539 грн, за квітень 2021 р. на суму 66 784 грн, за серпень 2021 р. на суму 61 454 грн, за жовтень 2021 р. на суму 20973 грн, за лютий 2022 р. на суму 19 136 грн, за липень 2022 р. на суму 971 грн, за листопад 2023 р. на суму 43 416 грн;

- п.51.1 ст.51, п. 176.2. ст. 176 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-IV (із змінами та доповненнями) у зв`язку з поданням податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також нарахованого єдиного внеску (ф.№1-ДФ) за 2-4 кв.2019 р. з недостовірними відомостями щодо нарахування та виплати доходів за ознакою 157 (Дохід, виплачений самозайнятій особі).

На підставі Акту № 56475 ГУ ДПС України у Київській області було прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

№53541/10-36-24-05/ НОМЕР_1 від 18.12.2024 року, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем, Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 468 987,73 гривень;

№53543/10-36-24-05/ НОМЕР_1 від 18.12.2024 року, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем, Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів на загальну суму 396 363,00 гривень;

№53542/10-36-24-05/ НОМЕР_1 від 18.12.2024 року, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем, військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 39 082,31 гривень;

№53544/10-36-24-05/ НОМЕР_1 від 18.12.2024 року, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 було застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 1020,00 гривень, за порушення п. 51.1. ст. 51, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України.

Вважаючи вказані рішення протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями п.14.1.36 ПК України передбачено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У відповідності до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України, витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, яких відбувається формах, здійснених для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталі (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником.

За правилами п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Положеннями п.135.4 ст.135 ПК України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Приписами ст.1 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч.1 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

За правилами п.198.1 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Положеннями п.198.3 ст.198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/ послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (абзац перший пункту 198.6 статті 198 ПК України).

Підставою виникнення спірних правовідносин слугує висновок податкового органу про відсутність у ФОП ОСОБА_1 належного документального підтвердження всього ланцюга від придбання комплектуючих (запчастин) до продажу готового товару контрагентам-покупцям, за відсутності доказів самого виробничого процесу та відповідних виробничих потужностей, що ставить під питання походження готових апаратів, які стоять у доходах платника податків вказаних у декларації про майновий стан.

Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ФОП ОСОБА_1 займається наступними видами діяльності: 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням (основний) 01.62 Допоміжна діяльність у тваринництві 46.14 Діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткованням, суднами та літаками 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах 72.19 Дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення 33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у. 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами 46.46 Оптова торгівля фармацевтичними товарами 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами 63.11 Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у. 63.12 Веб-портали 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель 33.13 Ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устатковання 33.14 Ремонт і технічне обслуговування електричного устатковання 33.19 Ремонт і технічне обслуговування інших машин і устатковання 28.30 Виробництво машин і устатковання для сільського та лісового господарства 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у. 33.11 Ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів.

Відповідно до розділу 1 ДК 009:2010, класифікація видів економічної діяльності установлює основи для підготовлення та поширення статистичної інформації за видами економічної діяльності. Основний принцип КВЕД полягає в об`єднанні підприємств, що виробляють подібні товари чи послуги або використовують подібні процеси для створення товарів чи послуг (тобто сировину, виробничий процес, методи або технології), у групи.

Використання КВЕД для статистичних потреб передбачає дотримання методологічних правил, структури класифікації та визначених меж між позиціями, структурних зв`язків між класифікаціями діяльності, продукції та товарів зовнішньоекономічної діяльності, методу "зверху-вниз" (top-down) щодо основного виду діяльності, визначень статистичних одиниць тощо.

Згідно з даними податкових декларацій про майновий стан і доходи за період з 01.01.2019 по 31.12.2023 ФОП ОСОБА_1 задекларовано доходи від діяльності 46.61 - Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням.

Надаючи оцінку доводам сторін, апеляційний суд здійснює послідовний аналіз господарських взаємовідносин позивача з його контрагентами, зокрема щодо джерел походження реалізованих товарно-матеріальних цінностей, які були предметом дослідження під час податкової перевірки.

24 жовтня 2018 року між СТОВ «Плосківське» (Покупець) та ФОП ОСОБА_1 (Постачальник) було укладено договір поставки № 24102018. Відповідно до пункту 1.1. Договору поставки, Постачальник зобов`язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, поставити Покупцю Товар (обладнання для молочної ферми великої рогатої худоби), а Покупець зобов`язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, оплатити та прийняти названий Товар. Згідно пункту 1.2. Договору поставки Асортимент та кількість товару, що є предметом поставки за цим Договором, зазначається у специфікаціях які додаються до Договору (додаток №1 та Додаток №2). У додатку №1 до договору поставки №24102018 від 20 жовтня 2018 року зазначено назву товару, який поставляється за цим договором, а саме «Система жалюзі (штори на тентовій основі) з чотирма черв`ячними приводами, з блоками і тросами з нержавіючої сталі на два світлові вентиляційні бокові пройоми 90,0 мх0,75 м», кількість, комплект 1. У додатку №2 до договору поставки №24102018 від 20 жовтня 2018 року визначена специфікація «Система жалюзі (штори на тентовій основі) з чотирма черв`ячними приводами, з блоками і тросами з нержавіючої сталі на два світлові вентиляційні бокові пройоми 90,0 мх0,75 м», а саме визначено які саме товари входять в дану систему.

Акт комплектації від 15 листопада 2019 року відповідає специфікації, яка наведена в додатку №2 до договору поставки №24102018 від 24 жовтня 2018 року.

23 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МПЛ Агро» (Покупець) та ФОП ОСОБА_1 (Постачальник) було укладено договір поставки №ОМ 067. Відповідно до п. 1.1. договору поставки товару №ОМ 067 постачальник протягом терміну дії даного договору зобов`язується поставляти матеріальні цінності, надалі «Продукція», а покупець зобов`язується приймати та оплачувати продукцію у порядку і на умовах, визначених даним Договором. Згідно пункту 1.2. Договору поставки, найменування та кількість продукції визначається у рахунках та/або накладних, які є невід`ємними частинами даного Договору.

03 липня 2020 року постачальником було виставлено рахунок №454 на оплату покупцю, у якому зазначено товар, який має бути поставлений покупцю,, а саме «Доїльний апарат з пульсатором АДУ 02.100, колектором ДК 10.000 та доїльним відром ДПР 31.020 в кількості 4 шт., Гайка АДМ 21.014 в кількості 4 піт. штуцер АДМ 21.013 в кількості 4 шт., перехідник АДМ 21.015 в кількості 4 шт., Розподільник ДК в кількості 4 шт., кришка колектора ДК 10.001-02 (Брацлав) зі збільшеним об`ємом, в кількості 4 шт.».

У Акті комплектації від 03 липня 2020 року відображено товари, з яких складається Доїльний апарат з пульсатором АДУ 02.100, колектором ДК 10.000 та доїльним відром ДПР 31.020.

03 вересня 2020 року між Приватним акціонерним товариством «Кремінь» (Покупець) та ФОП ОСОБА_1 (Постачальник) було укладено договір поставки товару №03092020. Відповідно до п. 1.1. договору поставки товару №03092020 постачальник зобов`язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, поставити Покупцю товар для молочної ферми великої рогатої худоби, а Покупець зобов`язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, оплатити та прийняти названий товар. Згідно п. 1.2. Договору поставки №03092020 асортимент та кількість товару, що є предметом поставки за цим Договором, зазначається у специфікаціях, які додаються до Договору (додаток №1 і №2). В додатку №1 до договору поставки №03092020 від 03 вересня 2020 року назначено назву Товару який поставляється за цим договором, а саме «Система жалюзі (штори на тентовій основі) з одним черв`ячним приводом, з блоками і тросами з нержавіючої сталі на світловий вентиляційний боковий пройом 81,0м х 1,75 м, в телятнику», кількість, 1. У додатку №2 до договору поставки №03092020 від 03 вересня 2020 року, визначена специфікація «Система жалюзі (штори на тентовій основі) з одним черв`ячним приводом, з блоками і тросами з нержавіючої сталі на світловий вентиляційний боковий пройом 81,0м х 1,75 м, в телятнику», визначено які саме товари входять в дану систему.

Акт комплектації від 13 жовтня 2020 року відповідає специфікації, яка наведена в додатку №2 до Договору поставки №03092020 від 03 вересня 2020 року.

16 липня 2020 року між Приватним орендним племінним підприємством «Еліта» (Покупець) та ФОП ОСОБА_1 (Постачальник) було укладено договір поставки товару №16072020. Відповідно до п. 1.1. договору поставки товару №16072020 постачальник зобов`язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, поставити Покупцю товар для молочної ферми великої рогатої худоби, а Покупець зобов`язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, оплатити та прийняти названий товар. Згідно п. 1.2. Договору поставки №16072020 асортимент та кількість товару, що є предметом поставки за цим Договором, зазначається у специфікаціях, які додаються до Договору (додаток №1 і №2).

В додатку №1 до договору поставки №16072020 від 16 липня 2020 року назначено назву Товару який поставляється за цим договором, а саме «Доїльна установка УДМ- 200» Молокопровід» з вакуумною установкою RPS-2100», кількість, 1.

В додатку №2 до договору поставки №16072020 від 16 липня 2020 року, визначена специфікація «Доїльна установка УДМ-200» Молокопровід» з вакуумною установкою RPS-2100», а саме визначено які саме товари входять в дану систему.

Акт комплектації від 02 вересня 2020 року відповідає специфікації, яка наведена в додатку №2 до Договору поставки №16072020 від 16 липня 2020 року.

15 січня 2020 року між Приватно-орендним підприємством «Соколівка» (Покупець) та ФОП ОСОБА_1 (Постачальник) було укладено договір поставки товару №ОМ 023. Відповідно до п. 1.1. договору поставки товару №ОМ 023, Постачальник протягом терміну дії даного Договору зобов`язується поставляти матеріальні цінності, надалі Продукція, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати продукцію у порядку. І на умовах, визначених даним Договором. Згідно п. 1.2. Договору поставки №ОМ 023 найменування та кількість продукції визначається у рахунках та/або накладних, які є невід`ємними частинами даного Договору.

24 березня 2021 року постачальником було виставлено рахунок на оплату покупцю №143, у якому зазначено товар який має бути поставлений покупцю, а саме: «Доїльний апарат з пульсатором АДУ 02.100, колектором ДК 10.000 та доїльним відром ДПР 31.020, в кількості 1 шт., відро доїльне без кришки ДПР 31.020, в кількості 1 шт; Прокладка кришки відра ДПР -31.002.М, в кількості 1 шт та Кришка доїльного відра «Майга» ДПР 31.040 в кількості 1 шт».

Акт комплектації від 25 березня 2021 року відображає товари, з яких складається Доїльний апарат з пульсатором АДУ 02.100, колектором ДК 10.000 та доїльним відром ДПР 31.020.

25 лютого 2021 року між Приватним орендним племінним підприємством «Еліта» (Покупець) та ФОП ОСОБА_1 (Постачальник) було укладено договір поставки товару №25022021.

Відповідно до п. 1.1. договору поставки товару №25022021, Постачальник зобов`язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, поставити Покупцю товар для молочної ферми великої рогатої худоби, а Покупець зобов`язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, оплатити та прийняти названий товар. Згідно п. 1.2. Договору поставки №25022021 асортимент та кількість товару, що є предметом поставки за цим Договором, зазначається у специфікаціях, які додаються до Договору (додаток №1 і №2). В додатку №1 до договору поставки №25022021 від 25 лютого 2021 року, зазначено назву Товару який поставляється за цим договором, а саме «Доїльна установка УДМ-200 «Молокопровід» без вакуумної установки, без молокоприймача і без 4-х дозаторів молока, кількість 1».

У додатку №2 до договору поставки №25022021 від 25 лютого 2021 року визначена специфікація «Доїльної установки УДМ-200 «Молокопровід», а саме визначено які саме товари входять в дану систему.

Акт комплектації від 14 квітня 2021 року відповідає специфікації, яка наведена в додатку №2 до Договору поставки №25022021 від 25 лютого 2021 року.

01 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «П`ятигори» (Покупець) та ФОП ОСОБА_1 (Постачальник) було укладено договір поставки товару №01072021.

Відповідно до п. 1.1. договору поставки товару №01072021, Постачальник зобов`язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, поставити Покупцю товар для молочної ферми великої рогатої худоби, а Покупець зобов`язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, оплатити та прийняти названий товар. Згідно п. 1.2. Договору поставки №01072021 асортимент та кількість товару, що є предметом поставки за цим Договором, зазначається у специфікаціях, які додаються до Договору (додаток №1 і №2). У додатку №1 до договору поставки №01072021 від 01 липня 2021 року, зазначено назву Товару який поставляється за цим договором, а саме «Доїльна установка УДМ-200 «Молокопровід без вакуумних установок, доїльних апаратів, автомата промивки, реєстраторів обліку молока, огорож дозаторів, кількість 1». У додатку №2 до договору поставки №01072021 від 01 липня 2021 року, визначена специфікація «Доїльна установка УДМ-200 «Молокопровід без вакуумних установок, доїльних апаратів, автомата промивки, реєстраторів обліку молока, огорож дозаторів, а саме визначено, які саме товари входять в дану систему.

Акт комплектації від 10 серпня 2021 року відповідач специфікації, яка наведена в додатку №2 до Договору поставки №01072021 від 01 липня 2021 року.

09 вересня 2021 року між Приватним підприємством «Слободище» Покупець) та ФОП ОСОБА_1 (Постачальник) було укладено договір поставки товару №09092021. Відповідно до п. 1.1. договору поставки товару №09092021, Постачальник зобов`язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, поставити Покупцю обладнання ля молочної ферми великої рогатої худоби, а Покупець зобов`язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, оплатити та прийняти названий товар. Згідно п. 1.2. Договору поставки №09092021 асортимент та кількість товару, що є предметом поставки за цим Договором, зазначається у специфікаціях, які додаються до Договору (додаток №1 і №2). У додатку №1 до договору поставки №09092021 від 09 вересня 2021 року зазначено назву Товару який поставляється за цим договором, а саме «Система жалюзі (штори на тентовій основі) з чотирма черв`ячними приводами, з блоками і тросами з нержавіючої сталі на чотири світлові вентиляційні бокові пройоми 41,4 м х 1,1м; 41.8 мх1,1 м; 31,6 мх 1,1мта31,4мх1,1м корівника, кількість 1». У додатку №2 до договору поставки №09092021 від 09 вересня 2021 року визначена специфікація «Система жалюзі (штори на тентовій основі) з чотирма черв`ячними приводами, з блоками і тросами з нержавіючої сталі на чотири світлові вентиляційні бокові пройоми 41,4 м х 1,1м; 41.8 мх1,1 м; 31,6 м х 1,1 м та 31,4 м х 1,1 м корівника)», а саме визначено, які саме товари входять в дану систему.

Акт комплектації від 07 жовтня 2021 року відповідає специфікації, яка наведена в додатку №2 до Договору поставки №09092021 від 09 вересня 2021 року.

30 липня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дім» (Покупець) та ФОП ОСОБА_1 (Постачальник) було укладено договір поставки товару №ОМ 069. Відповідно до п. 1.1. договору поставки товару №ОМ 069, Постачальник протягом терміну дії даного договору зобов`язується поставляти матеріальні цінності, надалі Продукція, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати продукцію у порядку і на умовах, визначених цим Договором. Найменування та кількість продукції визначається у рахунках та/або накладних, які є невід`ємними частинами даного Договору.(п. 1.2 договору).

11 липня 2022 року постачальником було виставлено рахунок на оплату покупцю №302, у якому зазначено товар який має бути поставлений покупцю, а саме «Доїльний апарат з попарним пульсатором 6060plus/60/40, колектором PSU 300 мл та доїльним відром ДПР 31.020 в кількості 1 шт».

Акт комплектації від 14 липня 2022 року відображає товари, з яких складається «Доїльний апарат з попарним пульсатором 6060plus/60/40, колектором PSU 300 мл та доїльним відром ДПР 31.020».

06 вересня 2021 року між Приватним сільськогосподарським підприємством «Фортуна» (Покупець) та ФОП ОСОБА_1 (Постачальник) було укладено договір поставки товару №06092021. Відповідно до п. 1.1. договору поставки товару №06092021, Постачальник зобов`язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, поставити Покупцю обладнання для молочної ферми великої рогатої худоби, а Покупець зобов`язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, оплатити та прийняти названий товар. Згідно п. 1.2. Договору поставки №06092021 асортимент та кількість товару, що є предметом поставки за цим Договором, зазначається у специфікаціях, які додаються до Договору (додаток №1 і №2). У додатку №1 до договору поставки №06092021 від 06 вересня 2021 року зазначено назву Товару який поставляється за цим договором, а саме «Система жалюзі (штори на тентовій основі) з трьома черв`ячними приводами, з блоками і тросами з нержавіючої сталі на три світлові вентиляційні бокові пройоми 33,0 м х 1,2м; 33,0 м х1,2 м; 66,0 м х 1,1 м, кількість 1». У додатку №2 до договору поставки №06092021 від 06 вересня 2021 року, визначена специфікація «Система жалюзі (штори на тентовій основі) з трьома черв`ячними приводами, з блоками і тросами з нержавіючої сталі на три світлові вентиляційні бокові пройоми 33,0 м х 1,2м; 33,0 м х1,2 м; 66,0 м х 1,1 м», а саме визначено, які саме товари входять в дану систему.

Акт комплектації від 09 лютого 2022 року відповідає специфікації, яка наведена в додатку №2 до Договору поставки №06092021 від 06 вересня 2021 року.

14 вересня 2023 року між Фермерським господарством «Ніна» (Покупець) та ФОП ОСОБА_1 (Постачальник) було укладено договір поставки товару №14092023. Відповідно до п. 1.1. договору поставки товару №14092023, Постачальник зобов`язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, поставити Покупцю обладнання для молочної ферми великої рогатої худоби, а Покупець зобов`язується на умовах та в порядку, визначених цим Договором, оплатити та прийняти названий товар. Згідно п. 1.2. Договору поставки №14092023 асортимент та кількість товару, що є предметом поставки за цим Договором, зазначається у специфікаціях, які додаються до Договору (додаток №1 і №2). У додатку №1 до договору поставки №14092023 від 14 вересня 2023 року зазначено назву Товару який поставляється за цим договором, а саме «Система жалюзі (штори на тентовій основі) з чотирма черв`ячними приводами, з блоками і тросами з нержавіючої сталі на два світлові вентиляційні бокові пройоми розміром 76,5 м х1,8 м, кількість 1». У додатку №2 до договору поставки №14092023 від 14 вересня 2023 року визначена специфікація «Система жалюзі (штори на тентовій основі) з чотирма черв`ячними приводами, з блоками і тросами з нержавіючої сталі на два світлові вентиляційні бокові пройоми розміром 76,5 м х1,8 м», а саме визначено які саме товари входять в дану систему.

Акт комплектації від 14 листопада 2023 року відповідає специфікації, яка наведена в додатку №2 до Договору поставки №014092023 від 14 листопада 2023 року.

Наведене свідчить про те, що ФОП ОСОБА_1 при укладанні договорів на поставку товару (зокрема, комплектуючих до системи жалюзів та доїльної установки) здійснював оцінювання необхідних комплектуючих, їх закупівлю та упакування згідно додатків № 2 до договорів, тобто здійснював перепродаж закуплених товарів без їх переробки або удосконалення, а лише об`єднував.

Факт відсутності виробництва підтверджується податковими інспекторами за змістом акту спірної перевірки, оскільки вказано, що при здійсненні обстеження не встановлено об`єктів, що вказують на процеси виробництва (приміщення, обладнання, устаткування, тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, а також з висновків акту, зроблених контролюючим органом, у господарській діяльності ФОП ОСОБА_1 не задіяно жодної стадії технологічного процесу.

Відповідно до Методологічних основ та пояснень до позицій Класифікації видів економічної діяльності від 23.12.2011 р. № 396 «Оптова торгівля - це перепродаж (продаж без перероблення) нових або уживаних товарів роздрібним торговцям, підприємствам й організаціям або іншим оптовикам, діяльність агентів чи посередників з купівлі товарів від імені подібних осіб або продажу товарів подібним особам і компаніям».

Відповідно до статті 1 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95 - ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» із змінами та доповненнями, оптова торгівля - діяльність по придбанню і відповідному перетворенню товарів для наступної їх реалізації суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва).

Судом досліджено, що діяльність позивача зводиться до постачання/продажу суб`єктам господарювання обладнання для сільського господарства та запасних частин до такого обладнання.

Так, долучені до матеріалів справи договори поставки товару свідчать про те, що ФОП ОСОБА_1 не є виробником реалізованої продукції; асортимент та кількість товару зазначається у додатку №1 і № 2 до Договору; у разі зміни вартості комплектуючих у виробника, змінюється вартість комплекту поставки; гарантія на комплектуючі надається лише в межах терміну, який надається виробниками таких комплектуючих; товар відвантажується в упакованому вигляді, у вартість предмету договору не включається його збірка та монтаж.

Відповідно до п. 2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.1995 №88, якщо правилами документообороту підприємства передбачена можливість відображення господарської операції, щодо якої на момент закінчення складання регістрів бухгалтерського обліку за звітний період від контрагента у терміни, встановлені законодавством, не отримано первинного документа, підставою для перенесення інформації про таку господарську операцію до регістрів бухгалтерського обліку є належним чином оформлений внутрішній первинний документ (акт), складений посадовою особою, відповідальною за приймання-відпуск товарно-матеріальних цінностей, робіт і послуг.

Як вказав позивач, акт комплектації оформлюється як внутрішній документ, оскільки під терміном "комплектуючі до устаткування (обладнання)" слід розуміти частини, придбані згідно із самостійним комплектом документів і призначені для застосування у складі цього устаткування (обладнання), а саме комплектуючі до системи жалюзі та доїльної установки, які зазначені покупцем у додатку № 2 до Договорів, та фактично є внутрішнім документом, який спрямований на визначення собівартості реалізованої продукції та коректного визначення витрат, які пов`язані з реалізованим товаром.

Наведене відповідно спростовує висновки контролюючого органу про здійснення позивачем виробничого процесу та вимоги щодо наявності відповідних виробничих потужностей. З аналогічних підстав підлягають відхиленню вимоги апелянта щодо наявності у позивача КВЕД для виробництва апаратів.

В частині доводів апелянта щодо документального підтвердження походження реалізованих товарів та понесених витрат, судова колегія враховує відсутність у акті спірної перевірки детального посилання на первинні документи, якими оформлені фінансово-господарські операції, чи будь-які інші документи, а саме не наведені регістри бухгалтерського обліку, кореспонденція рахунків операцій та інші документів, що стосуються формування позивачем показників спірних рядків, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, та доказів, що підтверджують наявність факту порушення.

При цьому, на вимогу контролюючого органу 11 листопада 2024 року позивачем надано інформацію щодо понесеної вартості витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей.

За змістом акту перевірки відповідач вказав, що позивачем надавалися первинні документи, зокрема, банківські виписки, видаткові накладні, рахунки-фактури, ТТН, замовлення, податкові накладні, розрахунки коригування, акти комплектації, тощо. За результатами аналізу вказаних первинних документів податковим органом встановлено, що до складу декларацій позивачем віднесено вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей за ціною придбання, які були використані згідно актів комплектацій для виробу.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що незважаючи на те, що акт податкової перевірки не є самостійним предметом судового оскарження, такий є одним із доказів в адміністративній справі про визнання протиправним рішення контролюючого органу, прийнятого за наслідками проведеної перевірки. Текст акта перевірки повинен деталізовано відображати зміст та суть встановлених контролюючим органом порушень та відповідати встановленим висновкам про вчинене платником податків порушення. Описова частина акта перевірки повинна бути сформульована таким чином, щоб платник податків міг зрозуміти в чому, на думку податкового органу, полягає склад вчиненого правопорушення та, заперечуючи проти встановлених у висновках акта перевірки порушень, на підставі яких приймають податкові повідомлення-рішення, мав змогу подати заперечення проти акта перевірки чи звернутися до суду з позовом про оскарження прийнятих за наслідками такої перевірки рішень контролюючого органу.

За змістом апеляційної скарги не наведено розширеного тлумачення переліку первинних документів, що не надані позивачем, та які, за позицією апелянта, належно підтверджують походження реалізованих товарів.

Крім того, покликаючись на необхідність наявності обладнання (устаткування), складних матеріало-витратних процесів та місць для здійснення виробництва системи жалюзі штор, доїльної установки УДМ-200, доїльного апарату, пристрою промивання/апарату промивання молока, контролюючий орган не зазначив відомостей про створення означених товарів виключно у результаті технологічного процесу виробництва.

Позивач наголосив на тому, що придбані протягом 2019-2023 рр. товарно-матеріальні-цінності були упаковані згідно з актами комплектацій, з відповідною номенклатурою, що не вимагає наявності та залучення виробничих процесів.

Так, положеннями частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено презумпцію неправомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування у спорі покладено на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Водночас суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття рішень, що містять невмотивовані висновки або обґрунтовані загальними фразами, а не конкретними аргументами, що повинні містити відповідь на ключові питання, за яких виник спір. Тому негативне для особи рішення повинно бути належним чином вмотивоване.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19, вказала наступне: правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Як слідує у цій справі контролюючим органом не надано допустимих та достовірних доказів, а судом під час розгляду справи не було встановлено, що відомості, які містяться в первинних документах є неповними, недостовірними, суперечливими або такими ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Крім того, при вирішенні податкових спорів суд враховує презумпцію добросовісності платника податків за якою передбачається економічна виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Згідно доктрини реальності господарської операції, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів.

Нормами Податкового кодексу України презюмується вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції.

Аналіз матеріалів справи та правових норм при застосуванні до спірних правовідносин дає підстави вважати, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті рішень діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення (дії), що призвело до безпідставного податкового навантаження на позивача.

За практикою Європейського суду з прав людини, викладеною, зокрема, у рішенні від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції», адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів, має саме податкове управління.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню податкові повідомлення-рішення №53541/10-36-24-05/ від 18.12.2024 року, №53543/10-36-24-05/ від 18.12.2024 року, №53542/10-36-24-05/ від 18.12.2024 року, №53544/10-36-24-05/ від 18.12.2024 року.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 195, 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

Т.Р. Вівдиченко