Справа № 140/9285/24
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2026-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 рокуЛьвівСправа № 140/9285/24 пров. № А/857/32672/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Гінди О.М., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ), НОМЕР_4 прикордонного загону ДПС України (військова частина НОМЕР_5 ) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року (головуючий суддя Димарчук Т.М., м. Луцьк) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ), НОМЕР_4 прикордонного загону ДПС України (військова частина НОМЕР_5 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - відповідач - 1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) (далі відповідач - 2), ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ) (далі відповідач - 3), НОМЕР_4 прикордонного загону ДПС України (військова частина НОМЕР_5 ) (далі відповідач - 4) в якому просила:

визнати протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 01 грудня 2015 року по травень 2016 року включно із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 01.12.2015 по травень 2016 року включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

визнати протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із червня 2016 року по серпень 2017 року включно із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із червня 2016 року по серпень 2017 року включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

визнати протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ) щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

визнати протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 01.03.2018 до лютого 2019 року включно;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексаціюрізницю грошового забезпечення за період із 01.03.2018 до лютого 2019 року включно у розмірі 4 436,90 грн на місяць із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

визнати протиправною бездіяльності НОМЕР_4 прикордонного загону ДПС України (військова частина НОМЕР_5 ) щодо не нарахування та невиплати індексаціїрізниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із березня 2019 року по 19.03.2020 включно;

зобов`язати НОМЕР_4 прикордонний загін ДПС України (військова частина НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексаціюрізницю грошового забезпечення за період із березня 2019 року по 19.03.2020 включно у розмірі 4 436,90 грн на місяць із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період із 01 грудня 2015 року по травень 2016 року включно із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 01 грудня 2015 року по травень 2016 року включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) з урахуванням виплачених сум, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період із червня 2016 року по серпень 2017 року включно із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із червня 2016 року по серпень 2017 року включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ) щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період із вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) з урахуванням виплачених сум, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексаціїрізниці грошового забезпечення за період із 01 березня 2018 року до лютий 2019 року включно.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексаціюрізницю грошового забезпечення за період із 01 березня 2018 року до лютого 2019 року включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 з урахуванням виплачених сум, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб.

Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_4 прикордонного загону ДПС України (військова частина НОМЕР_5 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації різниці грошового забезпечення за період із березня 2019 року по 19 березня 2020 року.

Зобов`язано НОМЕР_4 прикордонний загін ДПС України (військова частина НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію ізницю грошового забезпечення за період із березня 2019 року по 19 березня 2020 року відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 з урахуванням виплачених сум, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_3 ), НОМЕР_4 прикордонний загін ДПС України (військова частина НОМЕР_5 ) оскаржили його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Оскільки січень 2008 року є місяцем підвищенням тарифних ставок (посадових окладів) військовослужбовців, то відповідно до Порядку №1078 він є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивачки за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно, тому позовні вимоги позивачки в цій частині підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачці індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 19.03.2020 включно в розмірі 4 436,90 грн в місяць, суд першої інстанції виходив з того, що для вирішення питання чи має позивачка право на виплату індексації-різниці необхідно встановити:- розмір підвищення доходу позивачки в березні 2018 року (А);- суму можливої індексації грошового забезпечення позивачки в березні 2018 року (Б);- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б). Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачці індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби. У такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Суд першої інстанції, досліджуючи нарахування та виплату позивачці суми індексації грошового забезпечення за спірний період встановив, що грошове забезпечення (грошовий дохід) ОСОБА_1 за лютий 2018 року становило 8 428,40 грн, а у березні 2018 року - 8 454,68 грн.

Враховуючи наведе, суд першої інстанції дійшов висновку, що підвищення доходу ОСОБА_1 в березні 2018 року у зв`язку із підвищенням на законодавчому рівні посадових окладів у березні 2018 року відбулося на 26,28 грн (8 454,68 грн - 8 428,40 грн).

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 сума індексації грошового забезпечення за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018 помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 відсотків (1762,00 грн * 253,30% / 100 = 4463,15 грн) (вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.06.2023 у справі №520/6243/22).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір підвищення доходу позивачки у березні 2018 року є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, що вказує на наявність підстав для нарахування й виплати позивачці індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Відмова у задоволенні в частині позовних вимог про зобов`язання відповідачів нарахувати та виплатити позивачці індексацію-різницю грошового забезпечення у конкретних, розрахованих ним сумах (у фіксованій величині 4436,90 грн в місяць) за періоди з 01.03.2018 по 19.03.2020 (дата звільнення) включно, мотивована судом першої інстанції дискреційними повноваженнями відповідачів як роботодавця, оскільки суд не має повноважень здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачами. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно- правових актів, що регулюють спірні правовідносини.

Позивачка не погоджується із висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про нарахування та виплату позивачці індексації-різниці в конкретній сумі, оскільки позивачка вважає, що задоволення її позову частково у такий спосіб не забезпечить ефективного захисту та відновлення порушених прав із огляду на таке.

У позовній заяві позивачка просила суд зобов`язати відповідачів нарахувати та виплатити їй індексацію грошового забезпечення у конкретному, обрахованому нею розмірі (сумі).

Верховним Судом сформовано чіткі і однозначні правові висновки щодо необхідності судами забезпечувати ефективний судовий захист у подібних спірних правовідносинах та щодо кола обставин, які суди повинні встановлювати задля ефективного судового захисту у подібних спірних правовідносинах.

Зважаючи на вищезазначене просить змінити рішення суду, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) зазначає, що за змістом частин 2, 3 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі по тексту - Закон №2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону.

Преамбулою Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991 №1282-ХІІ (далі - Закон України №1282-ХІІ) встановлено, що вказаний Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

У статті 1 Закону України №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону України №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Разом з тим, відсутні підстави здійснювати перерахунок та виплату, оскільки до позовної заяви не доданий жоден доказ чи розрахунок, що доводив би неправильність чи неповноту нарахування та виплати індексації позивачу. А також позивач не звертався до відповідача з заявою про виплату індексації.

Також у самому рішенні суду відсутні будь які розрахунки розміру індексації, що доводило б неповноту її виплати.

Щодо встановлення базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення то апелянт зазначає, що такі вимоги не можуть бути задоволені, оскільки позивач не звертався до відповідача з заявами про перерахування чи донарахування індексації грошового забезпечення і відповідач не приймав жодного рішення щодо цього.

Згідно з ч.1, 2 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Разом з тим, позивач звернувся до суду після тримісячного строку, а тому з пропуском строку позовної давності. Таким чином, судом помилково не застосована ст. 233 КЗпП України що мала бути застосована до вимог щодо індексації грошового забезпечення.

Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 (далі - Порядок №44).

Відповідно до п. 1 Порядку №44 цей Порядок визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація).

Згідно з пунктом 2 Порядку №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Пунктом 3 Порядку №44 передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб.

За змістом пунктів 4, 5 Порядку №44 виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Суд зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити індексацію за минулі періоди із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб. Проте позивач не звертався до відповідача з заявою про компенсацію податку з доходів фізичних осіб, а також сама індексація не виплачена. У зв`язку з цим вказана вимога позивача є передчасною, так як у позивача відсутнє порушене право. Також, позивач не просить суд визнати бездіяльність відповідача в частині невиплати компенсації ПДФО, що утримується з вказаної індексації протиправною, у зв`язку з чим законність невиплати такої компенсації не оспорюється, а отже така невиплата є законною, а тому в цій частині вимог позивачу має бути відмовлено.

Отже, суд першої інстанції помилково встановив обставину наявності у позивача порушеного права щодо компенсації сум податку на доходи фізичних осіб та помилково застосував ч.1 ст. 5 КАС України.

Оскаржуваним рішенням вирішена позовна вимога щодо виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу що має стягуватися з індексації за минулі періоди.

Відповідач вважає, що в частині, що стосується компенсації сум податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, позивач пропустив строк на звернення до суду у зв`язку з наступним.

Враховуючи, що судом вирішена вищевказана вимога то припускаємо, що суд вважав, що ст. 233 КЗпП України, що діяла на момент виникнення спірних відносин є статтею, що регулює строк на звернення до суду. Частина 2 статті 233 Кодексу законів про працю України до 19 липня 2022 року передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Після 19 липня 2022 року вказана частина була викладена в наступній редакції із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Відповідно до п.2 частини І Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 558 від 25.06.2018: «у цій Інструкції термін «грошове забезпечення» означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із:

посадового окладу;

окладу за військовим званням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії);

одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.

Місячне грошове забезпечення складається із:

основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням);

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).»

Наступні розділи вказаної вище інструкції деталізують і передбачають вичерпний список складових грошового забезпечення. І в цей перелік компенсація податку з доходів фізичних осіб не входить. Таким чином, компенсація податку з доходів фізичних осіб, за своєю правовою природою не є грошовим забезпеченням, а є компенсаційною виплатою, яка не є грошовим забезпеченням військовослужбовця чи його частиною.

Також, ця грошова компенсація не входить в об`єм поняття «всіх сум, що належать працівникові при звільненні» (як це вказано в редакції ч.2 ст.233 КЗпП після 19.07.2022), оскільки, як зазначено вище (у процитованій статті 1 КЗпП України) кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, а вказана компенсаційна виплата має виключно компенсаційний характер і відноситься до податкового законодавства, що регулює проходження певних видів публічної служби.

Вказана компенсація встановлена окремим нормативно-правовим актом, нараховується та виплачується виключно у випадку і в порядку, передбачених Постановою №44 і жодним чином, в тому числі в силу закону чи правової природи, не являється грошовим забезпеченням військовослужбовців.

Таким чином, між сторонами наявні відносини, щодо нарахування та виплати компенсаційної виплати, а не щодо грошового забезпечення, відповідно жодні норми КЗпП України не можуть бути застосовані до спірних відносин, а тому повинна застосовуватися частина 5 ст.122 КАС України.

Позивач просить виплатити компенсацію утриманого ПДФО, яке мало б бути утримане з індексації грошового забезпечення за минулі періоди.

За змістом пунктів 4, 5 Порядку №44 виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Враховуючи, що цей позов поданий більше як через один місяць після того як позивач дізнався про порушення його прав, таким чином строк на звернення до адміністративного суду пропущений.

Таким чином, судом помилково застосована ст. 233 КЗпП України та не застосована частини п`ятої статті 122 КАС України.

Враховуючи вище викладене просить рішення суду в частині задоволених вимог до ІНФОРМАЦІЯ_7 (військової частини НОМЕР_1 ) - скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову - відмовити.

В апеляційній скарзі ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_2 ) зазначає, що згідно з частиною другою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон) порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються, як цим Законом, так і відповідними положеннями про проходження військової служби та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 статті 24 Закону визначено, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Відповідно до інформації відображеної в архівних відомостях особистих карток грошового забезпечення, ОСОБА_1 проходила військову службу та перебувала на грошовому забезпеченні у період з червня 2016 року по серпень 2017 року включно - в ІНФОРМАЦІЯ_8 (військова частина НОМЕР_2 );

Позивач звернувся до суду зі значним проміжком часу з моменту виключення зі списку особового складу загону та всіх видів забезпечення.

Позивач не погоджується з не перерахунком та невиплатою індексації грошового забезпечення за період із червня 2016 року по серпень 2017 року, визначеної як різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, до спірних правовідносин слід застосовувати спеціальний процесуальний строк передбачений ч.5 ст.122 КАС України місячний строк на звернення до суду.

З урахуванням наведеного апелянт вважає, що цей позов, оскільки його заявлено поза межами місячного строку, підлягає залишенню без розгляду.

Щодо індексації грошових доходів, то апелянт зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до пункту 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оплату праці» - заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Структуру заробітної плати визначено у статті 2 даного закону, якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Згідно з п. 2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 р. №5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції від 27.01.2004 р. за №114/8713 (зі змінами та доповненнями), суми виплат, пов`язаних з індексацією заробітної плати, включаються до складу додаткової заробітної плати.

Порядок індексації заробітної плати працівників передбачений Законом України від 03.07.1991 р. № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», а детальний порядок нарахування індексації визначений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».

Згідно статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» терміни вживаються в такому значенні:

індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг;

індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання;

поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Порядок індексації заробітної плати працівників прописаний в Законі України від

03.07.1991 р. № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», а деталізація порядку нарахування індексації визначена постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».

На сьогодні індексація заробітної плати проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації, який встановлено в розмірі 103 відсотка.

Індексації підлягає заробітна плата у межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України.

Частина заробітної плати, яка перевищує розмір прожиткового мінімуму, індексації не підлягає.

Відповідно до пункту 2 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення»(№1078) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру:

пенсії;

стипендії;

грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби та інше.

Відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Судом першої інстанції не враховано, що відповідно до пункту 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Таким чином, вказаний пункт відокремлює працівників, яких було переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, а отже обчислення індексу інфляції здійснюється з місяця підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Тобто, відповідно до послужного списку позивача буде видно його рух по службі та відповідно збільшення грошового забезпечення (окладу) й відповідно збільшення грошових доходів.

Тоді чітко можемо стверджувати про те, що позивач підпадає під дію пункту 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію.

Жодний пункт порядку № 1078 не містить припису щодо здійснення обчислення індексу інфляції лише з місяця підвищення на законодавчому рівні окладів незалежно від прийняття на роботу та переведення на інші посади, а навпаки пунктом 102 визначено окремі категорії переведених та новоприйнятих працівників, відповідно до яких обчислення індексу інфляції необхідно застосовувати залежно від збільшення їх посадового окладу за посадою.

Також необхідно звернути увагу на те, що відповідно до статті 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Статтею 2 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджет це - план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду.

Фінансування видатків та забезпечення діяльності військової частини здійснює Адміністрація Державної прикордонної служби України.

Враховуючи вищевикладене та взявши до уваги додатки 3 до Законів України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», «Про Державний бюджет України на 2017 рік», «Про Державний бюджет України на 2018 рік», «Про Державний бюджет України на 2019 рік», стає зрозумілим, що головним розпорядником коштів є Міністерство внутрішніх справ України, розпорядником коштів 2 рівня є Адміністрація Державної прикордонної служби України, розпорядником коштів 3 рівня є в/ч НОМЕР_2 .

Тобто, головним розпорядником коштів є Міністерство внутрішніх справ.

За вказаний період прикордонним загоном виплачено індексацію грошового забезпечення позивачу виходячи з встановленого під час проходження служби місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Так, базовий місяць для нарахування індексації у позивача протягом служби з 2008 року змінювався неодноразово, у зв`язку зі зміною посади, зміною складових грошового забезпечення, як то надбавка за вислугу років, тощо.

Так, Постановою №1013 були внесені зміни до Порядку №1078.

Відповідно до п. 6 Постанови №1013 « постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 грудня 2015 року». Тобто, до грудня 2015 року зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів було визначено як підстава для зміни базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для цілей визначення наявності або відсутності підстав для нарахування індексації, а отже до 01.12.2015 року будь-яке зростання доходів громадян, в тому числі військовослужбовців, мало наслідком зміну базового місяця для нарахування індексації.

Таким чином, базовий місяць, який встановлювався до 01.12.2015 для обрахунку індексації не був прив`язаний виключно до події зростання тарифних окладів працівника.

З 01.12.2015 на зміну базового місяця для нарахування індексації стало впливати виключно підвищення тарифних ставок (окладів).

При цьому звертає увагу на той факт, що зміна тарифних ставок в період з 01.12.2015 по 01.03.2018 не відбувалась.

Зміни розмірів посадових окладів відбувались:

01.01.2008 - після набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

01.03.2018 - після набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

В силу вимог статті 58 Конституції України, в якості підстави для зміни «базового місяця», нова редакція Порядку №1078, визначає зміну тарифних окладів, яка відбулась після 01.12.2015 (після набрання чинності новою редакцією пункту 5 Порядку №1078).

Оскільки ж в період з 01.12.2015 по 01.03.2018 розміри тарифних окладів не змінювались, а зміна тарифних окладів, на яку посилається позивач відбулась в минулому - до 01.12.2015, підстави для зміни місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення («базового місяця») є відсутніми.

Окремо також слід зазначити, що Порядок №1078 ніколи не передбачав повернення до раніше встановлених «базових місяців», а передбачав лише поточну зміну «базового місяця» через зміну розмірів доходів.

Після набуття чинності Постановою КМУ від 09.12.2015 № 1013, при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 01 березня 2018 року позивачу було збережено місяць для обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації грошового забезпечення (базовий місяць).

На підставі вище зазначеного, просить рішення суду скасувати в частині задоволених вимог до військової частини НОМЕР_2 та прийняти нове яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_3 ) зазначає, що відповідно до пунктів 1, 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям доста і не матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Військова частина НОМЕР_3 є органом державної влади на місцях в системі Державної прикордонної служби України, являється бюджетною установою і утримується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 22 Бюджетного кодексу України визначені розпорядники бюджетних коштів, а саме: для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Пунктом 7 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228 визначено, що за обсягом наданих прав розпорядники поділяються на головних розпорядників коштів бюджету та розпорядників бюджетних коштів нижчої о рівня.

Головні розпорядники бюджетних коштів (далі - головні розпорядники) - бюджетні установи в особі їх керівників, які відповідно до статті 22 Бюджетного кодексу України отримують повноваження шляхом встановлення їм бюджетних призначень.

Розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (далі - розпорядник нижчого рівня) - розпорядник, який у своїй діяльності підпорядкований відповідному головному розпоряднику та (або) діяльність якого координується через нього.

Розпорядники нижчого рівня, до сфери управління яких належать інші розпорядники нижчого рівня, в процесі складання, розгляду, затвердження та виконання кошторисів застосовують до них положення цього Порядку, визначені для головних розпорядників.

Враховуючи вимоги Положення про Адміністрацію Державної прикордонної служби України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 533 (далі - Положення АДПСУ) головним розпорядником коштів є Міністерство внутрішніх справ України.

Під час проходження військової служби позивачу виплачувалось належне грошове забезпечення, яке обчислювалось та нараховувалось у межах виділених НОМЕР_6 прикордонному загону коштів.

Крім того апелянт зазначає, що статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ (далі - Закон №1282--XIІ) передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Положеннями статті 4 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

В силу ст. 6 Закону № 1282-ХІІ порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078), який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також па фізичних осіб, то використовують працю найманих працівників.

У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови №1013 від 09.12.2015. яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015, істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення.

Серед іншого, внесеними змінами передбачено ряд новел в порядку проведення індексації грошових доходів населення. Зокрема, якщо раніше базовим місяцем вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), то після прийняття Постанови № 1013 від 09.12.2015 місяцем підвищення став місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного грошового утримання, стипендій, виплат із соціального страхування (пункт 5 Порядку № 1078). Крім того, якщо раніше базовий місяць (місяць підвищення) визначався в разі коли зросла зарплата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати, то після внесення змін - тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад).

У редакції Постанови № 1013 від 09.12.2015 пункт 5 Порядку № 1078 викладено у такій редакції:

«У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється в місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу...».

Таким чином, починаючи з 01.12.2015 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, в тому числі військовослужбовець.

Наведене підтверджується роз`ясненнями Мінсоцполітики, наданими Департамент) фінансів Міністерства оборони України листом від 08.08.2017 № 78/о/66-17.

Водночас, слід зазначити, що відповідні зміни до Порядку №1078 були внесені Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова № 1013).

Пунктом 1 вказаної Постанови передбачено підвищення з 01.12.2015 посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та деяких інших працівників.

При цьому підвищення окладів не стосувалось військовослужбовців. Тобто, Постановою № 1013 були підвищені оклади майже в усіх галузях бюджетної сфери (за винятком працівників 1- 3-го тарифних розрядів за ЄТС), окрім окладів у складі грошового забезпеченим військовослужбовців.

Зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась лише з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Це стало підставою для зміни місяця підвищення (базового місяця) в цілях нарахування індексації військовослужбовцям з січня 2008 року на березень 2018 року.

Відтак, з прийняттям Постанови № 1013, якою було змінено порядок проведення індексації, тобто з 01.12.2015 і включно до 01.03.2018, посадові оклади військовослужбовців не змінилися.

Отже, позовні вимоги Позивача щодо встановлення «базового місяця» - січень 2008 року при нарахуванні індексації грошового забезпечення в періоди з вересня 2017 року по 28 лютого 2018 не підлягають задоволенню.

Щодо нарахування та виплати індексації-різниці за період з 01.03.2018 по лютий 2019 року відповідно до п.п. 4,5,6 Порядку №1078 виходячи з фіксованої величини 4436,90 гри. в місяць, то апелянт зазначає, що відповідно до п. 5 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошовий доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадові« окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доход. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру.

Розмір індексації для всіх військовослужбовців станом на березень 2018 року має становити 4463,15 грн.

Однак, індивідуально має визначатись розмір індексації-різниці із березня 2018 року.

Відповідно до архівної відомості особистої картки грошового забезпечення ОСОБА_2 за 2018 рік грошове забезпечення (грошовий дохід) у лютому 2018 року становив 1072,50 грн. і включав такі постійні складові, які не мають разового характеру:

- посадовий оклад - 760,00 грн;

- оклад за військове звання - 65,00 грн;

- надбавка за вислугу років - 247,50 грн;

Відповідно до архівної відомості особистої картки грошового забезпечення ОСОБА_2 за 2018 рік грошове забезпечення (грошовий дохід) у березні 2018 року становив 5866,00 гри. і включав такі постійні складові, які не мають разового характеру:

- посадовий оклад - 3170,00 грн;

- оклад за військове звання -1020,00 грн;

- надбавка за вислугу років - 1676,00 грн;

Таким чином, підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А) у зв`язку із підвищенням на законодавчому рівні посадових окладів у березні 2018 року військовослужбовцям згідно постанови КМУ № 704 від 30.08.2017 відбулося на 4793,5, оскільки дохід у лютому 2018 року становив 1072.50 грн. а у березні 2018 року - 5866,00 грн.

Як зазначалось вище сума індексації грошового забезпечення за березень 2018 року становить 4463,15 грн.

Із огляду на те, що підвищення доходу позивача в березні 2018 року відбулося на 4793,50 грн. а сума можливої індексації грошового забезпечення позивача за березень 2018 року становить 4463.15 грн., сума можливої індексації грошового забезпечення перевищує не розмір підвищення доходу.

Таким чином, відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач не має права на отримання індексації-різниці.

Підсумовуючи наведене вище, доводи щодо наявності у ОСОБА_2 права на отримання індексації-різниці відповідно до п. п. 4,5,6 Порядку №1078 у фіксованому розмірі 4436.90 грн. в місяць за період з 01.03.2018 по лютий 2019 року не піддягають до задоволення.

На підставі вище викладеного, просить рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог до військової частини НОМЕР_3 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог до Військової частини НОМЕР_3 - відмовити повністю.

В апеляційній скарзі НОМЕР_4 прикордонний загін ДПС України (військова частина НОМЕР_5 ) зазначає, що відповідно до п.6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (зі змінами)) проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Статтею 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Кошторисними призначеннями Державної прикордонної служби України з липня 2015 року не передбачено виплата індексації грошових доходів персоналу.

Тому, Позивачу індексація грошового забезпечення за період проходження військової служби у прикордонному загоні не нараховувалась.

Крім того, як уже згадувалось вище, апелянт вважає, що враховуючи додатки 3 до Законів України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», «Про Державний бюджет України на 2017 рік», «Про Державний бюджет України на 2018 рік», «Про Державний бюджет України на 2019 рік», «Про Державний бюджет України на 2020 рік» головним розпорядником коштів є Міністерство внутрішніх справ України, розпорядником коштів 2 рівня є Адміністрація Державної прикордонної служби України, розпорядником коштів 3 рівня є ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Кошти ІНФОРМАЦІЯ_10 для виплати індексації не надходили, а тому виплата індексації ІНФОРМАЦІЯ_11 не проводилась.

Крім того Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що «У разі підвищення тарифних ставок (окладів) стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих ціну місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100відсотків.».

Абзацом 2 пункту 11 Порядку №1078 визначено, що «Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.»

Оклад за посадою був підвищений в березні 2018 року згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»

В свою чергу, розміри індексів споживчих цін становив: у квітні 2018 - 100,8; у травні 2018 - 100,0; у червні 2018 - 100,0; у липні 2018 - 99,3; у серпні 2018 - 100,0; у вересні 2018 - 101,9; у жовтні 2018 - 101,7;

Отже, розрахунок порогу індексації становить: 1,008*1*1*0,993*1*1,019*1,017* 100 =103,

Абзацом 1 пункту 11 Порядку №1078 визначено, що «Підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.»

З 01.03.2018 року вступила в дію Постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

У свою чергу, у Державній прикордонній службі України відбулася зміна посадових окладів, відповідно посадові оклади всім військовослужбовцям було збільшено.

Таким чином, відповідно до абзаців 1, 2 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (зі змінами): «У разі підвищення тарифних ставок (окладів), що здійснюється відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування зазначення індексу споживчих цін у місяці, у якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.».

Враховуючи вищезазначену інформацію, березень 2018 року став базовим місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення. Обчислення індексу споживчих цін для подальшого проведення індексації починається з квітня 2018 року наростаючим підсумком. За період з квітня 2018 року по червень 2018 року величина індексу споживчих цін дорівнювала 100,8 відсотків та не перевищувала поріг індексації, який встановлений у розмірі 103 відсотка згідно абзацу 2 пункту 1 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (зі змінами).

Право на індексацію грошового забезпечення у 2018 році, враховуючи, що березень 2018 року - базовий місяць, виникає лише у грудні 2018 року. Поріг індексації 103 відсотка був перевищений у жовтні 2018 року. Відповідно до абзаців 1, 2, 3 пункту 1? «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (зі змінами): «Підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється у розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях,». Таким чином індекс споживчих цін за жовтень 2018 року було офіційно опубліковано Державною службою статистики у листопаді 2018 року та розрахунок індексу споживчих цін наростаючим підсумком можливо було здійснити лише у листопаді 2018 року.

Розміри індексів споживчих за офіційними даними Держстату України:

квітень 2018 - 100,8; травень 2018 - 100,0; червень 2018 - 100,0; липень 2018 - 99,3; серпень 2018 - 100,0; вересень 2018 - 101,9; жовтень 2018 - 101,7.

Розрахунок порогу індексації становить:

1,008*1*1*0,993*1*1,019*1,017*100 = 103,73 відсотка, що в свою чергу перевищує поріг індексації 103 відсотка, та надає право на нарахування індексації з першого числа місяця наступного за місяцем офіційного опублікування індексу споживчих цін, з якого починається перевищення. Отже індекс споживчих цін за жовтень 2018 року було офіційно опубліковано у листопаді 2018 року, а право на індексацію виникло б у позивача лише з 01 грудня 2018 року.

Підсумовуючи вищезазначене, вважає, що НОМЕР_4 прикордонний загін діяв на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України та просить рішення суду скасувати, натомість прийняти нове рішення яким у задоволені позовних вимог до НОМЕР_4 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_5 ) відмовити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційні скарги позивач просив такі залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходила військову службу та перебувала на грошовому забезпеченні у спірний період:

з грудня 2015 року по травень 2016 року включно - в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 );

з червня 2016 року по серпень 2017 року включно в ІНФОРМАЦІЯ_8 (військова частина НОМЕР_2 );

з вересня 2017 року по лютий 2019 року включно в ІНФОРМАЦІЯ_12 (військова частина НОМЕР_3 );

з березня 2019 року по 19.03.2020 включно - в НОМЕР_4 прикордонному загоні ДПС України (військова частина НОМЕР_5 ).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_13 від 17 березня 2020 року №90-ОС старшого прапорщика ОСОБА_1 , техніка відділення телекомунікаційних систем центру зв`язку та інформаційних систем, звільнену з військової служби в запас наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_13 від 11 березня 2020 року №83-ОС на підставі підпункту «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, виключено із списків особового складу загону та всіх видів забезпечення з 19 березня 2020 року (а.с.65).

Як вбачається з довідки про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період грудень 2015 року травень 2016 року та з особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2015 2016 роки (під час проходження військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )), позивачці в період грудень 2015 року травень 2016 року нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення в грудні 2015 року у розмірі 400,00 грн із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації березень 2015 року (а.с.55-56,127).

Як вбачається з розрахунку нарахування індексації грошового забезпечення за період з червня 2016 року по серпень 2017 року та з особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2016 2017 роки (під час проходження військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_8 (військова частина НОМЕР_2 )), позивачці в червні 2016 року серпні 2017 року індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась, для розрахунку індексації застосовувався базовий місяць вересень 2014 року (а.с.152-153 зворот, 154).

Як вбачається з довідки нарахування та виплати/невиплати індексації грошового забезпечення за період з серпня 2017 року по лютий 2019 року та з особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2017 2019 (під час проходження військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_12 (військова частина НОМЕР_3 )), позивачці з вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась (а.с.59-60 зворот, 66). В період з 01 березня 2018 року по лютий 2019 року ІНФОРМАЦІЯ_14 (військова частина НОМЕР_3 ) позивачці нараховувалась та була виплачена індексація грошового забезпечення в грудні 2018 року у розмірі 71,08 грн та в січні 2019 року у розмірі 71,08 грн, із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації вересень 2014 року, серпень 2017 року та березень 2018 року (а.с.60-61 зворот, 66).

Як вбачається з довідки про розмір нарахованої та виплаченої/невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 15 лютого 2019 року по 19 березня 2020 року та з особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2019 2020 роки (під час проходження військової служби у в НОМЕР_4 прикордонному загоні ДПС України (військова частина НОМЕР_5 )), позивачці в період з березня 2019 року по березень 2020 року НОМЕР_4 прикордонним загоном ДПС України (військова частина НОМЕР_5 ) нараховувалась та була виплачена індексація грошового забезпечення у наступних розмірах: в березні 2019 року - 134,47 грн, в квітні 2019 року -132,55 грн, в травні 2019 року 134,47 грн, в червні 2019 року 134,47, в липні 2019 року 206,72 грн, в серпні 2019 року 206,72 грн, в вересні 2019 року 206,72 грн, в жовтні 2019 року 206,72 грн, в листопаді 2019 року - 206,72 грн, грудні 2019 року 206,72 грн, в січні 2020 року - 226,30 грн, в лютому 2020 року - 216,51 грн, в березні 2020 року -132,70 грн із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації березень 2018 року (а.с.62-63,137).

Позивач, вважаючи дії відповідачів щодо нарахування та виплати їй індексації грошового забезпечення у неналежному розмірі протиправними, звернулася з даним позовом до суду.

Постановляючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що згідно пункту 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ), до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (пункт 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ).

Згідно статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За приписами статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №1282-XII (зі змінами, внесеними Законом України від 24 грудня 2015 року №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2016 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року в розмірі 101 відсотка). Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частини перша, друга, шоста статті 5 Закону №1282-XII).

Статтею 9 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Як встановлено пунктом 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року №491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 2 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Згідно з пунктом 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

З огляду на це суд вірно зауважив, що на роботодавця покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації. При цьому положеннями Закону №1282-XII та Порядку №1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Виплата індексації не ставиться вищевказаними нормативно-правовими актами у залежність від надходження коштів до власника підприємства, установи, організації.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 07 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право отримати індексацію грошового забезпечення.

З 01 грудня 2015 року положення Порядку №1078 діють зі змінами, внесеними Постановою №1013.

За змістом пояснюючої записки до проєкту Постанови №1013 метою цього акту є внесення змін до умов оплати праці працівників установ, закладів, організацій окремих галузей бюджетної сфери, органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, а також забезпечення єдиного підходу до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників.

У зв`язку із цим указаною Постановою удосконалено механізм проведення індексації доходів громадян, у тому числі з урахуванням періодів підвищення заробітної плати працівників, зокрема пункт 5 викладено у новій редакції.

Абзацами першим-другим пункту 5 Порядку №1078 (у редакції Постанови №1013, яка застосовується з 01 грудня 2015 року) установлено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

При цьому суд слушно зауважив, що внесені зміни, серед іншого, передбачали не лише заміну терміну «базовий місяць» на «місяць підвищення доходу», ці зміни надали іншого значення запровадженому новому терміну із зміною алгоритму визначення такого місяця підвищення.

На відміну від правил визначення «базового місяця» (яким вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати) та який визначався у разі, коли збільшувалася заробітна плата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової заробітної плати), «місяцем підвищення доходу» є місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) і визначається він тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). При цьому за новими правилами зростання зарплати за рахунок інших постійних складових зарплати (без підвищення тарифної ставки чи окладу) не впливає на індексацію та не призводить до зменшення суми індексації.

Термін «підвищення тарифних ставок (окладів)» для працівників бюджетної сфери за змістом запроваджених нововведень застосовується у розумінні підвищення, що здійснюється відповідно до законодавства, а не у розумінні підвищення тарифної ставки (окладу) кожному працівнику індивідуально (зокрема, у зв`язку з призначенням на посаду чи переведенням на іншу посаду), як це було передбачено попереднім механізмом індексації. Тобто за новими правилами місяць підвищення тарифних ставок (окладів) для кожного окремого працівника не визначається індивідуально.

Якщо точкою відліку для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації за попереднім механізмом визначався базовий місяць, у якому індекс споживчих цін приймався за одиницю чи 100%, обчислення індексу споживчих цін розпочиналося із місяця, наступного за базовим, а нарахування індексації провадилося з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частини третя і четверта статті 4 Закону №1282-ХІІ), то зміни, внесені Постановою №1013, передбачали здійснення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу та зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Отже, правильним є твердження, що з 01 грудня 2015 року відправною точкою для визначення місяця підвищення й початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник.

Відповідно пунктом 3 Постанови №1013 визначено міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 01 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

За рахунок цього мала б «обнулитися» індексація минулих років, розмір якої зростав внаслідок довготривалого не підвищення доходу працівників, а тому абзацом другим пункту 3 Постанови №1013 передбачено, що для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку №1078, який уже діяв із змінами, внесеними Постановою №1013, та передбачав єдиний підхід до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників (з місяця останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник).

Так якщо на виконання пункту 3 Постанови №1013 працівникам інших галузей бюджетної сфери були підвищені оклади, то військовослужбовцям оклади в грудні 2015 року не підвищувалися.

Цей висновок суду узгоджується з висновками Верховного Суду, зокрема у постанові від 15 червня 2023 року у справі №380/1559/22.

Оскільки станом на грудень 2015 року розмір посадових окладів військовослужбовців визначався Постановою №1294, яка була чинною з 01 січня 2008 року та діяла до 01 березня 2018 року, тобто до набрання чинності Постановою №704, якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, то правильним є твердження суду, що місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року включно для цілей застосування Порядку №1078 (із змінами, внесеними Постановою №1013) є січень 2008 року. Для розрахунку індексації з 01 грудня 2015 року обчислення індексу споживчих цін слід проводити з лютого 2008 року (наступного місяця після місяця підвищення посадового окладу за посадою, яку займає військовослужбовець).

У такому порядку нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовців, яке відбулося у березні 2018 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01.03.2018, та наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 №90 «Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України».

Отже, якщо підвищення тарифних ставок (окладів) мало місце у січні 2008 року, то для розрахунку індексації з 01.12.2015 цей місяць і є базовим, а обчислення індексу споживчих цін слід проводити з лютого 2008 року (наступного місяця після місяця підвищення посадового окладу за посадою, яку займає військовослужбовець). Відповідно до положень пункту 10-2 Порядку №1078, з 01.12.2015 це правило застосовується і для новоприйнятих працівників.

Враховуючи викладене суд дійшов вірного висновку про те, що для проведення індексації грошового забезпечення позивача з 01 грудня 2015 року належало переглянути «базовий місяць», визначений за старими правилами, змінивши його на «місяць підвищення доходу», тобто на місяць останнього підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою, яку він займав. Застосування відповідачем іншого місяця для обчислення індексації у цей період, є протиправним.

У даній спірній ситуації судом першої інстанції з`ясовано, що відповідачі ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_3 ) не застосували для обчислення індексації грошового забезпечення позивача з грудня 2015 року по лютий 2018 як базовий місяць січень 2008 року, що підтверджується довідкою про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період грудень 2015 року травень 2016 року, наданою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), розрахунком нарахування індексації грошового забезпечення за період з червня 2016 року по серпень 2017 року, наданим ІНФОРМАЦІЯ_15 (військова частина НОМЕР_2 ) та довідкою нарахування та виплати/невиплати індексації грошового забезпечення за період з серпня 2017 року по лютий 2019 року, наданою ІНФОРМАЦІЯ_14 (військова частина НОМЕР_3 ), вказавши, що місяцями підвищення доходу (базовими місяцями) при нарахуванні індексації за спірні періоди є вересень 2014 року, березень 2015 року, серпень 2017 року та березень 2018 року (а.с.66,127,154 зворот).

Пунктом 14 Порядку №1078 визначено, що роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Відповідно до роз`яснення Мінсоцполітики від 08 серпня 2017 року №48/о/66-17 на запит Департаменту фінансів Міноборони від 18 липня 2017 року №248/3/9/1/863 зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.

У роз`ясненні Мінсоцполітики від 18 квітня 2018 року №28/о/66-18 також вказано, що у разі зростання грошового забезпечення за рахунок інших його складових, без підвищення посадового окладу, сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового забезпечення.

З урахуванням наведеного правильним є висновок, що у спірний період - з грудня 2015 року по лютий 2018 року - необхідно було застосовувати як базовий місяць січень 2008 року (посадові оклади військовослужбовців за посадами з січня 2008 року по лютий 2018 року включно були незмінними).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 травня 2022 року у справі №580/3335/21, від 19 травня 2022 року у справі №200/3859/21, від 28 червня 2022 рорку у справі №420/4841/21 та ін., в яких Верховний Суд дійшов висновку про те, що базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення є саме січень 2008 року, в якому Постановою №1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців, оскільки в період з 01 січня 2008 року по 01 березня 2018 року посадові оклади військовослужбовців були незмінними.

Застосування роботодавцями іншого місяця для обчислення індексації у період з грудня 2015 року по лютий 2018 року є протиправним, оскільки в зазначений період не вносилися зміни саме до посадових окладів військовослужбовців.

За таких обставин та з урахуванням наведених вище положень законодавства суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов в цій частині належить задовольнити шляхом визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період із 01 грудня 2015 року по травень 2016 року включно із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця); визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із червня 2016 року по серпень 2017 року включно із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця); визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ) щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди з 01 грудня 2015 року по травень 2016 року включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) з урахуванням виплачених сум та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди із червня 2016 року по серпень 2017 року включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) з урахуванням виплачених сум та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди із вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) з урахуванням виплачених сум та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб.

При цьому суд підставно зауважив, що суд не уповноважений розраховувати та визначати суб`єкту владних повноважень конкретну суму індексації грошового забезпечення, яка повинна бути виплачена особі. Суд лише наділений повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку, якщо він був здійснений, у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

Надаючи оцінку вимогам щодо нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року до 19 березня 2020 року, суд першої інстанції правильно виходив з того, що з набранням 01 березня 2018 року чинності Постановою №704 березень 2018 року став місяцем підвищення доходу військовослужбовців, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Як уже згадувалось вище, з довідки нарахування та виплати/невиплати індексації грошового забезпечення за період з серпня 2017 року по лютий 2019 року вбачається, що в період з 01 березня 2018 року по лютий 2019 року ІНФОРМАЦІЯ_14 (військова частина НОМЕР_3 ) позивачу нараховувалась та була виплачена індексація грошового забезпечення із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації березень 2018 року (а.с.66).

Відповідно з довідки про розмір нарахованої та виплаченої/невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 15 лютого 2019 року по 19 березня 2020 року вбачається, що позивачу в період з березня 2019 року по березень 2020 року НОМЕР_4 прикордонним загоном ДПС України (військова частина НОМЕР_5 ) позивачу нараховувалась та була виплачена індексація грошового забезпечення із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації березень 2018 року (а.с.137).

За змістом наведених вище положень Порядку №1078 у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка, виникає право на індексацію (абзац другий пункту 1-1, абзац шостий пункту 5 Порядку №1078). Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзаци другий, п`ятий пункту 4 Порядку №1078).

Індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з квітня 2018 року, перевищив поріг індексації у жовтні 2018 року, був опублікований Держкомстатом у листопаді 2018 року і з грудня 2018 року у позивача виникає право на індексацію, яка виплачувалася їй з грудня 2018 року до дня звільнення.

При цьому суд правильно врахував, що з 01 грудня 2015 року в абзацах третьому - шостому пункту 5 Порядку №1078 йде мова про індексацію, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци третій, четвертий пункту 5 Порядку №1078 (зі змінами, які застосовувалися з 01 грудня 2015 року до 01 квітня 2021 року), передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац третій); сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац четвертий).

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац шостий пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Враховуючи викладене суд підставно вважав, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, суд дійшов слушного висновку, що повноваження відповідача щодо виплати цієї суми індексації не є дискреційними. Своєю чергою, обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати такий вид індексації грошового забезпечення.

З урахуванням того, що у зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу позивачки, відповідачу належало вирішити питання, чи має остання право на отримання суми індексації-різниці, а якщо так, то у якому розмірі.

Вказані висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі № 380/5493/21, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі № 320/8554/21, від 11 травня 2023 року у справі №260/6386/21 із подібними правовідносинами.

Як вбачається із згаданих вище особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2017 2019 (під час проходження військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_12 (військова частина НОМЕР_3 )), позивачу в період з 01 березня 2018 року по лютий 2019 року ІНФОРМАЦІЯ_14 (військова частина НОМЕР_3 ) нараховувалась та була виплачена індексація грошового забезпечення в грудні 2018 року у розмірі 71,08 грн та в січні 2019 року у розмірі 71,08 грн, із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації березень 2018 року (а.с.60-61).

З особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2019 2020 роки (під час проходження військової служби у в НОМЕР_4 прикордонному загоні ДПС України (військова частина НОМЕР_5 )) вбачається, що позивачу в період з березня 2019 року по березень 2020 року НОМЕР_4 прикордонним загоном ДПС України (військова частина НОМЕР_5 ) нараховувалась та була виплачена індексація грошового забезпечення у наступних розмірах: в березні 2019 року - 134,47 грн, в квітні 2019 року -132,55 грн, в травні 2019 року 134,47 грн, в червні 2019 року 134,47, в липні 2019 року 206,72 грн, в серпні 2019 року 206,72 грн, в вересні 2019 року 206,72 грн, в жовтні 2019 року 206,72 грн, в листопаді 2019 року - 206,72 грн, грудні 2019 року 206,72 грн, в січні 2020 року - 226,30 грн, в лютому 2020 року - 216,51 грн, в березні 2020 року -132,70 грн із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації березень 2018 року (а.с.62-63).

З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 суд першої інстанції правильно вказав, що позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, то буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже було зазначено вище, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Відповідно до картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 за 2018 рік (а.с.60 зворот) грошове забезпечення позивача за лютий 2018 року становило 8428,40 грн (посадовий оклад 760,00 грн, оклад за військовим (спеціальним) званням 65,00 грн, надбавка за вислугу років 247,50 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань 965,25 грн, надбавка за ОУС 114,00 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода 3160,65 грн, премія 3116,00 грн), а в березні 2018 року розмір грошового забезпечення становив 8454,68 грн (посадовий оклад 3170,00 грн, оклад за військовим званням 1020,00 грн, надбавка за вислугу років 1676,00 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода 52,68 грн, премія 2536,00 грн).

Таким чином, місячний грошовий дохід позивача у зв`язку з підняттям з 01 березня 2018 року посадових окладів збільшився на 26,28 грн (8454,68 грн - 8428,40 грн).

Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 сума індексації грошового забезпечення за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018 помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 відсотків (1762,00 грн * 253,30% / 100 = 4463,15 грн) (вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.06.2023 у справі №520/6243/22).

З наведеного вбачається, що розмір підвищення доходу позивачки у березні 2018 року є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, що вказує на наявність підстав для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

За встановлених обставин справи, суд підставно вважав, що ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_3 ) не нараховував і не виплачував позивачу індексацію-різницю за період з 01 березня 2018 року по лютий 2019 року включно, а НОМЕР_4 прикордонний загін ДПС України (військова частина НОМЕР_5 ) не нараховував і не виплачував позивачу індексацію-різницю за період з березня 2019 року по 19 березня 2020 року (дата звільнення).

При цьому колегія суддів погоджується з твердження суду першої інстанції, що визначення конкретного розміру індексації грошового забезпечення, який підлягає виплаті на користь позивача, належить до компетенції відповідача і суд не має повноважень здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини.

З урахуванням наведеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги в цій частині належить задовольнити частково у спосіб визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ) щодо невиплати позивачу індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по лютий 2019 року включно; визнання протиправною бездіяльності НОМЕР_4 прикордонного загону ДПС України (військова частина НОМЕР_5 ) щодо невиплати позивачу індексації-різниці за період з березня 2019 року по 19 березня 2020 року (дата звільнення) та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ) здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по лютий 2019 року включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 з урахуванням виплачених сум, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб; зобов`язання НОМЕР_4 прикордонного загону ДПС України (військова частина НОМЕР_5 ) здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації-різниці грошового забезпечення за період з березня 2019 року по 19 березня 2020 року включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 з урахуванням виплачених сум, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб.

При вирішенні спору судом також вірно враховано, що відповідно до пункту 2 Порядку №44 виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №44 передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби, що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України Про податок з доходів фізичних осіб.

Пункти 4 та 5 Порядку № 44 визначають, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Оскільки належна до виплати позивачу сума індексації грошового забезпечення відноситься до виплат, право на які позивач набула у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, то правильним є твердження суду першої інстанції, що в даному випадку підлягає застосуванню Порядок №44.

Така позиція суду відповідає висновкам постанови Верховного Суду від 22 червня 2018 року у справі №812/1048/17, згідно з якими механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, передбачає виплату такої компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб за місцем одержання грошового забезпечення одночасно з виплатою грошового забезпечення.

Отже, нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивачу має бути проведена відповідачем із з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44.

Надаючи оцінку твердженням відповідачів про пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом суду то суд правильно зазначив, що частиною другою статті 233 КЗпП України (в редакції до 19.07.2022) було передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Тобто, з вимогою про стягнення належних працівникові сум останній міг звернутись до суду в будь-який час, який не обмежувався строком звернення до суду.

Разом з тим, Законом України від 01.07.2022 №2352-ІХ Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин, який набрав чинності 19.07.2022 (далі - Закон №2352-ІХ), назву та частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у новій редакції.

Зокрема, частиною першою статті 233 КЗпП України (у редакції Закону №2352-ІХ) встановлено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Частиною другою статті 233 КЗпП України передбачено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, починаючи з 19.07.2022 у КЗпП України відсутня норма, яка передбачає право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці без обмеження будь-яким строком.

Вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 28 серпня 2024 року у справі №580/9690/23, від 04 жовтня 2024 року у справі №200/1643/24, від 10 жовтня 2024 року у справі №200/5937/23.

Разом з тим, ОСОБА_1 звільнена з військової служби 19 березня 2020 року, а тому у спірних правовідносинах підлягають застосуванню норми частини другої статті 233 КЗпП України (в редакції до 19.07.2022) якою було передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Зважаючи на викладене вище, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов належить задовольнити частково.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ), НОМЕР_4 прикордонного загону ДПС України (військова частина НОМЕР_5 - залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року у справі №140/9285/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя М.А. Пліш
судді О. М. Гінда
О. І. Мікула