Справа № 200/726/23
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2026 рокуСправа №200/726/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
21.02.2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому, просить:
- визнати протиправну бездіяльність (дії) військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 гривень, у зв`язку з безпосередньою участю та у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 10.10.2022 року по 08.01.2023 року в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницькі складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з безпосередньою участю та у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 10.10.2022 року по 08.01.2023 року в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що старший сержант ОСОБА_1 проходить військову службу в НОМЕР_2 прикордонному загоні (військової частини НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України. Відповідно до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 року № 165 гриф, старшого сержанта ОСОБА_1 було направлено в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ), де позивач перебував з жовтня 2022 року по січень 2023 року. Під час проходження військової служби, перебуваючи у відрядженні в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ), позивач виконував бойові завдання на кордоні з Білоруссю на підставі бойових наказів (розпорядження), які видавались начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, позивач набув право на отримання збільшеної додаткової винагороди до 100 000 гривень відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях або забезпечуванні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, так як фактично виконував бойові завдання на підставі бойових розпоряджень (наказів) перебуваючи у службовому відрядженні. Проте, починаючи з 10.10.2022 позивач фактично отримує лише додаткову винагороду, виходячи з 30 000 гривень на місяць. Зазначив, що факти невиплати позивачу додаткової винагороди у розмірі до 100 000 гривень відповідно до положень постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» є підставою для звернення до суду.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13.04.2023 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 відмовлено повністю.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24.08.2023 апеляційну скаргу представника позивача на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.04.2023 у справі № 200/726/23 залишено без задоволення, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.04.2023 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 07.08.2025 касаційну скаргу адвоката Мандрика Владислава Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.04.2025 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 24.08.2023 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

28.08.2025 ухвалами Донецького окружного адміністративного суду прийнято матеріали справи №200/726/23 до провадження, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та витребувано докази.

12.09.2025 засобами системи «Електронний суд» до Донецького окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив, у якому представник зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 діяла на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією України та діючим законодавством України. Додаткова винагорода підвищена до 100 000 гривень за період перебування позивача у відрядженні не нараховувалась та не виплачувалась відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168, згідно наказу №392-АГ від 30.07.2022, оскільки прикордонним загоном, до якого був відряджений позивач, не було надано підтверджуючі документи щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах під час його відрядження, які є єдиною підставою для нарахування і виплати відрядженим військовослужбовцям підвищеної додаткової винагороди до 100 000 гривень.

12.09.2025 та 15.09.2025 до Донецького окружного адміністративного суду через систему Електронного суду від відповідача надійшли витребувані ухвалою суду від 28.08.2025 матеріали.

19.09.2025 ухвалою Донецького окружного адміністративного суду заяву про самовідвід судді Чучка Владислава Михайловича по адміністративній справі №200/726/23 задоволено.

30.09.2025 розпорядженням в.о. голови Донецького окружного адміністративного суду за №24р/I-г матеріали адміністративної справи №200/726/23 передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

08.10.2025 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №200/726/23 передано судді Сліпець Н.Є.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 адміністративну справу №200/726/23 прийнято до свого провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 10.11.2025 року.

Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій згідно посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого 15.10.2015 Військовою частиною НОМЕР_5 .

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2022 №1850, ОСОБА_1 з 24.06.2022 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до бойового наказу Адміністрації державної прикордонної служби України №165(гриф) від 16.09.2022 року, у жовтні 2022 року позивача було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де ОСОБА_1 перебував до січня 2023 року.

Командиром військової частини НОМЕР_3 видано довідку від 08.01.2023 №3898 про те, що старший сержант ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області:

- з 10.10.2022 по 31.10.2022;

- з 01.11.2022 по 27.11.2022;

- з 07.12.2022 по 31.12.2022;

- з 01.01.2023 по 08.01.2023.

Підстава: бойовий наказ Адміністрації державної прикордонної служби України №165 гриф. від 16.09.2022 року.

20.01.2023 позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_6 із письмовою заявою про нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 та на підставі довідки, виданої командиром військової частини НОМЕР_3 від 08.01.2023 №3898, у зв`язку з безпосередньою участю ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області.

Розглянувши вищевказану заяву позивача, НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України листом від 08.02.2023 №21-915 повідомив, що від начальника НОМЕР_7 прикордонного загону не надходило підтверджуючої інформації відповідно до вимог пунктів 1-8 наказу №392-АГ щодо безпосередньої участі військовослужбовця ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій. Також зазначає, що довідка №3898 видана у відповідності до форми встановленої додатку 1 до наказу 392-АГ. Така довідка за своєю формою надається індивідуально військовослужбовцю із обов`язковим зазначенням документів, підтверджуючих безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або заходах, передбачених п.2 наказу 392-АГ. Разом з цим, довідка №3898, як стверджує відповідач, надана з порушенням вимог її оформлення. Так, окрім бойового розпорядження, також мають бути зазначені запис журналу бойових дій та рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу.

Вважаючи, такі дії відповідача протиправними, з метою захисту своїх прав та законних інтересів, позивач звернувся до суду із цією позовною заявою.

Спір у цій справі виник у зв`язку з реалізацією положень Постанови № 168, а саме: право позивача на отримання збільшеної виплати додаткової винагороди до 100000 грн за період з 10 жовтня 2022 року до 08 січня 2023 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина перша статті 6, частина перша статті 14 Закону України від 03 квітня 2003 року № 661-IV "Про Державну прикордонну службу України" (далі - Закон № 661-IV) визначає, що Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Згідно статті 16 цього Закону № 661-IV умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII, дія якого, в силу приписів пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, поширюється в тому числі на військовослужбовців правоохоронних органів спеціального призначення) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Системний аналіз норм Закону № 2011-XII свідчить, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини і громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими Конституцією України та законами України, з урахуванням особливостей, установлених цим законом та іншими нормативно-правовими актами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана з захистом Батьківщини, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. При цьому, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

За приписами частини другої статті 9 Закону № 2011-XII установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно абзаців першого і другого частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Тобто, згаданими вище нормами законодавства військовослужбовцям встановлені пільги, гарантії та компенсації, у тому числі у вигляді надбавок, доплат, винагород, премії, а також одноразові додаткові види грошового забезпечення, і таке право військовослужбовця не може бути порушеним та обмеженим. Водночас, передумовою для реалізації такого права є дотримання певного порядку (процесу).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, від 06 лютого 2023 року № 58/2023, від 01 травня 2023 року № 254/2023, від 26 липня 2023 року № 451/2023, від 06 листопада 2023 року № 734/2023, від 05 лютого 2024 року № 49/2024, від 06 травня 2024 року № 271/2024, від 23 липня 2024 року № 469/2024, від 28 жовтня 2024 року № 740/2024, від 14 січня 2025 року № 26/2025 та від 15 квітня 2025 року № 235/2025 строк дії режиму воєнного стану продовжується.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова № 168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2022 року № 1146, яка застосовується з 01 вересня 2022 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до пункту 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою виконання вимог Постанови № 168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ від 30 липня 2022 року № 392/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168" (далі - Наказ № 392-АГ).

Так, згідно пункту 1 Наказу № 392-АГ військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до пункту 4 Наказу № 392-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Пунктом 5 Наказу № 392-АГ передбачено, шо для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання і завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця. У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.

Згідно пункту 11 Наказу № 392-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу (пункт 12 Наказу № 392-АГ).

09 грудня 2022 року Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ № 628/8/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168" (далі - Наказ № 628-АГ), який застосовується з 01 грудня 2022 року та в подальшому врегульовував порядок і умови здійснення виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди під час дії воєнного стану, та пунктом 8 якого передбачено, що інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Наказ №628-АГ мав дещо змінений перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 Постанови №168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах.

Суд зауважує, що у спірний період виключно зазначені накази Адміністрації Держприкордонслужби визначали механізм реалізації Постанови № 168 щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби під час дії воєнного стану, адже наказ Міністерства внутрішніх справ України від 26 січня 2023 року № 36 "Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України" (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 року за № 196/39252) набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовувався з 01 лютого 2023 року, тобто не підлягав ретроспективному застосуванню до спірних правовідносин, які виникли у період з 10 жовтня 2022 року по 08 січня 2023 року.

Крім того, документування (фіксація) у спірний період органами Держприкордонслужби безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях і заходах та фактична виплата їм додаткової винагороди до 100 000 гривень відповідно до приписів Наказів №392-АГ і № 628-АГ унеможливлює застосування іншого механізму реалізації Постанови № 168 до правовідносин, що вже відбулися.

За відсутності цих відомчих нормативно-правових актів не здійснювався би облік особового складу, який мав право на збільшену додаткову винагороду, що призвело б до невиплати цієї частини грошового забезпечення військовослужбовцям.

Таким чином, застосування для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої Постановою № 168, у спірний період підлягають Накази №392-АГ і № 628-АГ. Протилежний висновок поставив би питання необхідності повернення вже виплачених на підставі цих наказів сум додаткової винагороди.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2023 року у справі № 200/193/23, а також підтримана в подальшій судовій практиці Верховного Суду.

Водночас, порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі - військовослужбовці) за безпосередню участь у воєнних конфліктах, заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду визначаються Інструкцією про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженою наказом наказ Міністерства внутрішніх справ України від 18 березня 2016 року № 188, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 31 березня 2016 року за № 488/28618 (далі - Інструкція № 188).

Порядок виплати збільшеної винагороди за безпосередньо участь у бойових діях регламентований розділом IV Інструкції № 188.

Відповідно до пункту 2 розділу IV Інструкції № 188 безпосередня участь у бойових діях визначається у разі: виконання прикордонним підрозділом бойових завдань в умовах безпосереднього взаємного вогневого контакту з противником; ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки на території противника (території між позиціями військ противника та своїх військ).

Пунктом 3 розділу IV Інструкції № 188 установлено, що безпосередня участь у бойових діях визначається на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження) начальника органу Держприкордонслужби; запису в журналі службово-бойових дій (книзі прикордонної служби) прикордонного підрозділу; рапорту (донесення) начальника (командира) прикордонного підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з числа доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях. До рапорту долучаються підписані начальником органу Держприкордонслужби (командиром підрозділу) списки особового складу конкретних підрозділів, які брали безпосередню участь у бойових діях, із зазначенням посади, військового звання, прізвища та ініціалів, строку участі кожного військовослужбовця, який брав безпосередню участь у бойових діях. Кожен аркуш списків завіряється підписом начальника органу Держприкордонслужби (начальника штабу, командира підрозділу безпосереднього підпорядкування) та гербовою печаткою органу Держприкордонслужби; бойового донесення.

Згідно пункту 4 розділу IV Інструкції № 188 документи про безпосередню участь у бойових діях подаються начальником органу Держприкордонслужби за підпорядкованістю до органу військового управління (штабу АТО, ООШ).

Орган військового управління (штаб АТО, ООШ) розглядає документи, зазначені в пункті 3 цього розділу, та видає розпорядчий документ (наказ) щодо підтвердження безпосередньої участі у бойових діях із зазначенням кожного військовослужбовця та конкретних днів його участі у бойових діях, за які передбачено збільшення розміру винагороди (пункт 5 розділу IV Інструкції № 188).

За приписами пункту 6 розділу IV Інструкції № 188 визначено, що на підставі отриманого розпорядчого документа (наказу) органу військового управління (штабу АТО, ООШ) щодо підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях органом Держприкордонслужби за місцем проходження служби військовослужбовця (на час участі в бойових діях) видається наказ про збільшення розміру винагороди за дні участі в бойових діях.

З матеріалів справи вбачається, що НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) не заперечує факт перебування позивача у спірний період з 10.10.2022 по 08.01.2023 у службовому відрядженні і виконанні останнім обов`язків на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_3 ). Та зазначає, що вказане підтверджується наданою позивачем довідкою від 08.01.2023 №3898, «яка:

- видана НОМЕР_7 прикордонним загоном (в/ч НОМЕР_3 ) на ім`я ОСОБА_1 ;

- в тому, що він приймав безпосередньою участю у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області;

- з 10.10.2022 року по 08.01.2023 року;

- на підставі бойового наказу Адміністрації державної прикордонної служби України №165 гриф від 16 вересня 2022 року.»

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що прикордонною службою у листі від 09.02.2023 №21/5748-23, наданому на адвокатський запит позивача, роз`яснено що «для виплати підвищеної грошової винагороди військовослужбовцям, відрядженим з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, за дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу 392-АГ, подаються довідки начальниками органів Держприкордонслужби ( НОМЕР_7 прикордонним загоном / в/ч НОМЕР_3 ) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу ( НОМЕР_2 прикордонний загін / в/ч НОМЕР_1 ), але довідки, передбачені додатком 2 до наказу 392-АГ, на адресу в/ч НОМЕР_1 за період із жовтня по листопад 2022 року не направлялися, відтак підстав для нарахування збільшеної грошової винагороди (до 100000 грн) в НОМЕР_2 прикордонному загону були відсутні».

Отже, позиція відповідача полягає в тому, що виплата винагороди до 100 000 грн не здійснювалася через відсутність відповідних довідок від органу прикордонної служби, передбачених наказом №392-АГ від 30.07.2022. Оскільки такі документи за жовтень-листопад 2022 року стосовно ОСОБА_1 не надходили, законних підстав для нарахування коштів у військової частини НОМЕР_1 не виникло.

Суд зауважує, що відповідач зазначає тільки період «із жовтня по листопад 2022 року». Грудень місяць 2022 року відповідач згадує тільки у письмових пояснень НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) від 23.10.2023 (аркуш справи 105-106 том 1), де наявна примітка: «у зв`язку з надходженням від ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджуючих документів щодо прийняття участі у бойових діях позивачем у грудні 2022 року, позивачу була нарахована та виплачена збільшена додаткова винагорода до 100 000 гривень за грудень 2022 року.» При цьому, доказів вказаного до матеріалів справи не долучено.

Так, на вимогу ухвали суду від 28.08.2025 відповідач надав:

- копію рапорту щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 70 000 грн за безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій за період з 01.11.2022 по 30.11.2022;

- копію витягу з Журналу службово-бойових дій, який розпочато 12.10.2022 №245 (гриф) та закрито підписом заступника начальника загону коменданта НОМЕР_2 прикордонного загону від 01.12.2022, в якому у розділі 1 про застосування підрозділів НОМЕР_2 прикордонного загону в охороні (обороні) державного кордону або веденні бойових дій зазначено військовослужбовця ОСОБА_1 ;

- копію витягу з Журналу службово-бойових дій прикордонної комендатури швидкого реагування, в якому:

у розділі 1 про застосування підрозділів НОМЕР_2 прикордонного загону в охороні (обороні) державного кордону або веденні бойових дій вказаний військовослужбовець ОСОБА_1 , із метою застосування ведення стабілізаційної операції щодо забезпечення недоторканості державного кордону з 12.10.2022;

у розділі 2 обліку ведення бойових дій за 21.10.2022, 13.11.2022, 14.11.2022, 17.11.2022 значиться ОСОБА_1 за обставин «обстрілу», «вибухів» тощо;

- копію рапорту щодо виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн за період з 01.10.2022 по 31.10.2022;

- копію довідки про військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які брали участь у бойових діях або заходах за грудень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_3 , в якій значиться ст. сержант ОСОБА_1 за період 07.12.2022-31.12.2022 на підставі БР коменданта від 11.10.2022 №637/гриф, ЖБД від 21.10.2022 №245, БР коменданта від 26.10.2022 №693/гриф;

- довідку від 13.09.2025 №08/3455, згідно якої, зокрема, ст.сержант ОСОБА_1 за розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 №(гриф)/25-2075-Е вибув з НОМЕР_8 прикордонного загону на ділянку НОМЕР_7 прикодонного загону та перебував у службовому відрядженні з 12.10.2022 по 09.01.2023; також наявна примітка, що зазначене розпорядження є обмеженим у доступі та не може бути надано військовою частиною згідно Закону України «Про державну таємницю».

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що матеріали справи містять достатньо відомостей для підтвердження право позивача на отримання збільшеної виплати додаткової винагороди до 100000 грн, зокрема: журнали службово-бойових дій за жовтень та листопад 2022 року безпосередньо фіксують участь ОСОБА_1 у виконанні завдань під час обстрілів та бойових зіткнень; рапорти на виплату винагороди підтверджують факт залучення позивача до заходів із забезпечення національної безпеки і оборони; довідка в/ч НОМЕР_3 №3898 прямо вказує на безпосередню участь позивача у бойових діях на території Чернігівської області у період з 10.10.2022 по 08.01.2023.

Суд зауважує, що згідно з довідкою військової частини НОМЕР_3 від 08.01.2023 №3898, встановлено два безперервні періоди служби: з 10.10.2022 по 27.11.2022 та з 07.12.2022 по 08.01.2023. Водночас, відповідно до відомостей довідки від 13.09.2025 №08/3455, старший сержант ОСОБА_1 відповідно до розпорядження Адміністрації Держприкордонслужби від 16.09.2022 №(гриф)/25-2075-Е вибув з НОМЕР_8 прикордонного загону на ділянку НОМЕР_7 прикордонного загону та перебував у службовому відрядженні з 12.10.2022 по 09.01.2023, також у проміжок часу з 28.11.2022 по 06.12.2022 позивач перебував у відпустці за сімейними обставинами відповідно до листа НОМЕР_9 прикордонного загону від 18.11.2022 №Т/12-1703 та наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 18.11.2022 №257-ВВ.

За таких обставин, позовні вимоги в частині, що стосується періоду перебування позивача у відпустці, задоволенню не підлягають.

Щодо правомірності відмови у виплаті додаткової винагороди за Постановою №168 через розмежування територій «можливих» та «активних» бойових дій у контексті служби в Держприкордонслужбі на території Чернігівської області, суд зазначає наступне.

Пункт 1 Постанови № 168 установлює додаткову надбавку у розмірі 100000 грн військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби).

Відповідно до Наказу № 392-АГ додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Тобто, обов`язковою умовою для отримання права на виплату такої додаткової винагороди є участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів. До того ж, зазначені норми законодавства передбачають два варіанти вчинення таких дій, а саме: "участь військовослужбовця у бойових діях" та "участь військовослужбовця у відсічі і стримуванні збройної агресії".

За приписами статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII "Про оборону України" (далі - Закон № 1932-XII) бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).

Водночас, відсіч і стримування збройної агресії є більш широким поняттям, яке може включати як рішучий опір та протидію збройної агресії, так і недопущення подальшої збройної агресії. При цьому, для відсічі і стримуванні збройної агресії не обов`язковим є факт проведення бойових дій.

Окрім того, стаття 1 Закону № 1932-XII визначає, що район воєнних (бойових) дій це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі - Перелік), Чернігівська область одночасно включає території, які відносяться до територій можливих бойових дій та територій активних бойових дій.

Так, території можливих бойових дій та території активних бойових дій відносяться до спільної категорії - територій, на яких ведуться (велися) бойові дії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КАС ВС від 07.08.2025 у справі №200/726/23.

Відповідно до пункту 4 Наказу № 392-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Пунктом 5 Наказу № 392-АГ передбачено, шо для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання і завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця. У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 у спірний період перебував у службовому відрядженні на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_3 ), яка знаходиться на території Чернігівської області.

Факт безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_3 від 08.01.2023 №3898, згідно якої визначено наступні періоди виконання бойових завдань: з 10.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 27.11.2022, з 07.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 08.01.2023. Підставою видачі довідки зазначено бойовий наказ Адміністрації Держприкордонслужби №165 (гриф) від 16 вересня 2022 року.

Наведене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 06 червня 2024 року у справі № 200/706/23, відповідно до якого підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах може бути довідка командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

У низці постанов Верховний Суд зазначив, що суди повинні ретельно досліджувати весь комплекс доказів, без перекладання тягаря наслідків недбалості чи неефективної роботи посадових осіб на військовослужбовця.

Держава не може відмовляти у виплаті, якщо законодавчі норми передбачають її, а військовослужбовець відповідає цим умовам.

Аналогічний висновок викладено у постанові КАС ВС від 27.10.2025 у справі №420/6577/23.

Разом з тим, відповідач у листі від 08.02.2023 посилається на позицію НОМЕР_7 прикордонного загону (лист від 04.12.2022 №22/4928-22), згідно якої відсутні підстави надання довідок для виплати підвищеної додаткової винагороди підрозділам Держприкордонслужби за час їх перебування у відрядженні на ділянці НОМЕР_7 прикордонного загону, оскільки підрозділи (військовослужбовці) які знаходяться у межах Чернігівської і Сумської областей, не виконують бойові завдання на лінії бойового зіткнення.

Так, якщо позивач, перебуваючи у відрядженні на підставі бойового наказу, не виконував бойових завдань у розумінні Постанови №168, то виникає питання, які саме функції він виконував та де саме проходив службу в цей час. Відповідач, серед наданих суду витребуваних документів, не надав пояснень щодо характеру служби позивача, посилаючись на наявність грифа обмеження доступу.

Натомість суд наголошує, що перебування позивача на ділянці НОМЕР_7 прикордонного загону відбувалося на підставі бойового наказу Адміністрації Держприкордонслужби №165 гриф від 16 вересня 2022 року, що в сукупності з відмітками у Журналі службово-бойових дій прямо свідчить про бойовий характер завдань.

Посилання відповідача на відсутність відповідних довідок як на єдину підставу для відмови у виплаті є неспроможним. Суд зауважує, що неналежний стан документообігу між військовими частинами (зокрема, несвоєчасне направлення підтверджуючих документів з Військової частини НОМЕР_3 до Військової частини НОМЕР_1 ) не є відповідальністю позивача та не може бути перешкодою для реалізації права військовослужбовця на належне грошове забезпечення.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що матеріали справи містять докази безпосередньої участі позивача та у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 10.10.2022 по 27.11.2022 та з 07.12.2022 по 08.01.2023.

Таким чином, ОСОБА_1 набув право на збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницькі складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 гривень.

Суд вважає необхідним зауважити, що додаткова винагорода, встановлена Постановою КМУ № 168, є особливим видом щомісячного грошового забезпечення, яке діє виключно на період воєнного стану. За своєю правовою природою ця виплата має компенсаційний характер за ризики та специфіку служби, а також виконує важливу стимулювальну функцію для захисників України.

В умовах збройної агресії таке матеріальне забезпечення є безпосередньою реалізацією вимог статті 17 Конституції України, яка зобов`язує державу гарантувати соціальний захист військовослужбовців та членів їхніх сімей. Цим механізмом держава не лише мотивує особовий склад, але й забезпечує належний рівень соціальної підтримки тих, хто боронить суверенітет країни. Комплексний підхід до соціального захисту сприяє стабільності у військовому середовищі та є адекватною відповіддю держави на виклики війни.

При цьому, у період з 28.11.2022 по 06.12.2022 позивач перебував у відпустці за сімейними обставинами, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.

Інші доводи сторін не спростовують вказані вищі висновки суду.

При цьому, суд також враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Підводячи підсумок викладеному, суд доходить висновку, що бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 гривень, у зв`язку з безпосередньою участю та у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 10.10.2022 по 27.11.2022 та з 07.12.2022 по 08.01.2023 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, є протиправною, у зв`язку з чим порушені права позивача підлягають відновленню шляхом зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницькі складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з безпосередньою участю та у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 10.10.2022 по 27.11.2022 та з 07.12.2022 по 08.01.2023 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

За приписами частини другої ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд доходить висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими в частині, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи, що позивач, відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132,139,193,241-246, 250, 251,257-262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 гривень, у зв`язку з безпосередньою участю та у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 10.10.2022 по 27.11.2022 та з 07.12.2022 по 08.01.2023 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницькі складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з безпосередньою участю та у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 10.10.2022 по 27.11.2022 та з 07.12.2022 по 08.01.2023 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець