Справа № 320/2895/26
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 лютого 2026 року м. Київ № 320/2895/26

Суддя Київського окружного адміністративного суду Жукова Є.О., ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовомОСОБА_1
до Управління державної охорони України
про визнання протиправним та скасування наказів, визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної охорони України (відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління державної охорони України від 11.11.2025 № 1037 «Про проведення службового розслідування»;

- визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування з метою становлення обставин можливого порушення військової дисципліни 06.11.2025 військовослужбовцями УДО України від 08.12.2025 (реєстр. № 2/14-15/6 від 09.12.2025);

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління держави охорони України від 15.12.2025 № 1104-ос «Про накладення дисциплінарні стягнень» в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення «зауваження»;

- зобов`язати Управління державної охорони України внести до службової картки підполковника ОСОБА_1 , яка перебуває розпорядженні начальника Управління державної охорони України полковника ОСОБА_2 з 10.07.2024 по теперішній час, запис щодо скасувань стягнення «зауваження»;

- визнати протиправною бездіяльність Управління державної охорони України щодо невиплат грошової премії за результатами службової діяльності за 2025 рік;

- стягнути з Управління державної охорони України на користь ОСОБА_1 грошову премію за результатами службової за 2025 рік у розмірі 25 000 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень);

- стягнути з Управління державної охорони України на користь ОСОБА_1 завдану незаконними діям моральну шкоду у розмірі 50000 грн. (п`ятдесят тисяч гривень).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2026 справу розподілено судді Жуковій Є.О.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано одне із основоположним прав людини право на справедливий суд, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав.

В національному законодавстві дане право випливає із положень Конституції України, у частині другій статті 55 якої закріплено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Реалізація права на суд залежить як від інституційних та організаційних чинників, так і від особливостей здійснення окремих судових процедур.

Практикою Європейського суду з прав людини, сформованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 р. у справі "Пелевін проти України" (п. 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (п. 31) визначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Положеннями пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) передбачено, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, суд встановив її невідповідність вимогам статті 160, 161 КАС України з огляду на наступне.

Щодо процесуального строку звернення до суду.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 5 статті 122 КАС України регламентовано, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Предметом цього позовну є визнання протиправним та скасування наказів, визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів.

Отже, спір між сторонами виник щодо проходження позивачем публічної служби, відтак, для звернення до суду з цим позовом необхідно застосовувати місячний строк.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Оскільки початок місячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як зазначає позивач, оскаржуваний наказ Управління держави охорони України від 15.12.2025 № 1104-ос «Про накладення дисциплінарні стягнень» доведено до позивача 17.12.2025.

Суд критично оцінює посилання позивача з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

У постанові від 17.09.2020 у справі №640/12324/19 Верховний Суд зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду в ухвалі від 08 жовтня 2024 року в справі №580/3881/20.

В контексті вищевикладеного, суд звертає увагу позивача, що жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували посилання позивача щодо ознайомлення із оскаржуваним наказом 17.12.2025, до позовної заяви не долучено.

В свою чергу, викладені в позовній заяві обставини не можуть безумовно свідчити про поважність причини пропуску звернення до адміністративного суду, без підтвердження їх належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, положеннями частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України на позивача покладено обов`язок не тільки подання заяви про поновлення пропущеного строку, а й долучення до такої заяви доказів поважності причин пропуску процесуального строку.

Суд також звертає увагу на те, що предметом цього позову, зокрема є:

- наказ Управління державної охорони України від 11.11.2025 № 1037 «Про проведення службового розслідування»;

- висновок службового розслідування з метою становлення обставин можливого порушення військової дисципліни 06.11.2025 військовослужбовцями УДО України від 08.12.2025 (реєстр. № 2/14-15/6 від 09.12.2025).

В свою чергу, до суду позивач звернулася 19.01.2026, отже із значним пропуском місячного строку, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

При цьому, заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду щодо заявлених позовних вимоги та докази поважності причин його пропуску, до позовної заяви не долучено.

За правилами частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Щодо необхідності долучення до позовної заяви оригіналу або копії оспорюваних індивідуальних актів або клопотання про його витребування.

Відповідно до частини 7 статті 161 КАС України до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Предметом цього позову, зокрема, є: наказ Управління державної охорони України від 11.11.2025 № 1037 «Про проведення службового розслідування»; висновок службового розслідування з метою становлення обставин можливого порушення військової дисципліни 06.11.2025 військовослужбовцями УДО України від 08.12.2025; наказ Управління держави охорони України від 15.12.2025 № 1104-ос «Про накладення дисциплінарні стягнень».

Згідно з пунктом 19 частини 1 статті 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Отже, накази та висновок, які оскаржуються позивачем є індивідуальними актами.

Всупереч вимогам частини 7 статті 161 КАС України копії оскаржуваних наказів, висновку або клопотання про їх витребування до позовної заяви не додано.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що вимоги, заявлені в прохальній частині позовної заяви, щодо витребування оскаржуваних наказів та висновку службового розслідування не є належним чином оформленим клопотанням про витребування доказів, оскільки не відповідає вимогами встановленим статтею 80 КАС України.

Відповідно до частини першої та другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд вважає за належне вказати, що зазначені вище недоліки позовної заяви повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду із посиланням на реквізити даної ухвали, зокрема:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду щодо заявлених позовних вимог, вказавши підстави для поновлення строку та додавши докази поважності причин його пропуску;

- оригінал або копії наказу Управління державної охорони України від 11.11.2025 № 1037 «Про проведення службового розслідування»; висновку службового розслідування з метою становлення обставин можливого порушення військової дисципліни 06.11.2025 військовослужбовцями УДО України від 08.12.2025; наказу Управління держави охорони України від 15.12.2025 № 1104-ос «Про накладення дисциплінарні стягнень» або клопотання про їх витребування.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 171, 248 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

2. Позивачу усунути недоліки позовної заяви у десятиденний строк з дня отримання даної ухвали.

3. Попередити позивача про те, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Жукова Є.О.