Справа № 300/7459/25
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2026 р. справа № 300/7459/25

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення від 04.09.2025, зобов`язання до вчинення дій, -

Виклад позицій сторін. Процесуальні дії та рішення суду:

Куций Олександр Степанович в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач, ГУ ПФ України в Закарпатській області), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 04.09.2025 за № 59 про відмову в призначенні пенсії за віком; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до загального страхового стажу позивача: роботу у Спецбуртрет Сєвєрспецбургаз, яку позивач виконував у період з 22.02.1982 по 12.11.1983 та з 10.01.1986 по 28.05.1992 на посадах підсобний робітник бурової установки, учень майстра бурової установки та помічник майстра бурової установки в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі із розрахунку: один рік роботи в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців; роботу у Рахівській філії СП Норд-Хольц з 02.07.1992 по 31.12.1996 на посаді водія 3-1 класу Ясінського участку № 2; період роботи в Португальській Республіці з 2001 по 2020 роки; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити позивачу з 14.07.2025 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 14.07.2025 звернувся через веб-портал до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання із заявою про призначення пенсії за віком. Вказана заява за принципом екстериторіальності передана та розглянута ГУ ПФ України в Закарпатській області, яке прийняло рішення № 59 від 04.09.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком. Підставою для відмови вказано, що страховий стаж позивача становить 09 років 06 місяців 08 днів, при необхідних 31 рік. До страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи у Спецбуртрет Сєвєрспецбургаз з 22.02.1982 по 12.11.1983 та з 10.01.1986 по 28.05.1992 в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі із розрахунку один рік роботи в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців. Також позивачу не зараховано до страхового стажу періоди роботи у Рахівській філії СП Норд-Хольц з 02.07.1992 по 31.12.1996 та в Португальській Республіці з 2001 по 2020 роки. Представник позивача вважає протиправним рішення № 59 від 04.09.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком, оскільки позивач окрім трудової книжки надав усі необхідні документи, які підтверджують вищевказані періоди роботи. Так, щодо зарахування до страхового стажу періоду в Португальській Республіці з 2001 по 2020 роки, то згідно Угоди між Україною та Португальською Республікою про соціальне забезпечення лише органи державної влади наділені повноваженнями щодо обміну формулярами. На думку представника позивача, за умови зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 вищевказані періоди, загальний страховий стаж позивача становитиме 40 років 08 місяців 4 дні, що є достатнім для призначення пенсії за віком.

Ухвалою від 20.10.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

29.10.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов лист ГУ ПФ України в Закарпатській області від 23.10.2025 № 0700-0303-7/64897, до якого долучено копії документів пенсійної справи ОСОБА_1 (а.с. 45-84).

07.11.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив ГУ ПФ України в Закарпатській області від 30.10.2025 № 0700-0802-7/66417 на позовну заяву. Так, представник відповідача зазначив, що за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 14.07.2025 ГУ ПФ України в Закарпатській області прийняло рішення № 59 від 04.09.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком. Підставою для відмови слугувало те, що страховий стаж позивача становить 09 років 06 місяців 08 днів, при необхідних 31 рік. До страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 1982 по 1997 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 та уточнюючої довідки № 5 від 10.01.2006, оскільки відсутнє посилання на накази. Також незараховано до страхового стажу періоди роботи в Португальській Республіці, оскільки необхідно надати відповідний формуляр. У разі отримання формуляру з інформацією про підтвердження страхового стажу орган, що призначає пенсію, повідомляє особу про наявність підстав для призначення/перерахунку пенсії та про можливість подання відповідної заяви. Представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 86-88).

Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14.07.2025 звернувся через веб-портал до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 27-28). До вказаної заяви позивач долучив копії: картки платника податків; паспорта громадянина України; дублікату трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02.07.1992; трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02.07.1992; свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємництва від 17.09.1993; листа від 02.07.2025; посвідчення серії НОМЕР_2 від 17.10.2024; листа ГУ ПФ України в Івано-Франківській області від 23.06.2025 № 0900-0213-5/32362; довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.07.2025 № 14878; довідки Рахівської філії Спільного радянсько-німецького підприємства «Норд-Хольц» від 10.01.2006 № 5; річного витягу із нарахувань за період роботи в Португальській Республіці з 2001 по 2020 роки з перекладом (а.с. 49-82).

За результатом розгляду заяви від 14.07.2025 ГУ ПФ України в Тернопільській області прийняло рішення № 59 від 04.09.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком. Згідно вказаного рішення № 59 від 14.07.2025 страховий стаж позивача становить 09 років 06 місяців 08 днів, при необхідних 31 рік. До страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи: в Російській Федерації з 22.02.1982 по 30.10.1983 та з 10.01.1986 по 28.05.1992, оскільки в заяві на призначення пенсії відсутня інформація про неотримання пенсійних виплат в Російській РФСР та заявник не може документально підтвердити нездійснення іншою державою пенсійних виплат за зазначені періоди згідно Постанови КМУ № 562 від 16.05.2025; період роботи в Португальській Республіції з 2001 по 2020 роки, оскільки відсутній формуляр-зв`язку підтвердження стажу роботи, набутого на території Португальської Республіки (а.с. 35).

27.08.2025 позивач повторно звернувся через веб-портал до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, до якої долучив заяву від 21.08.2025, в якій зазначив, що не отримує жодних пенсійних виплат за межами України (а.с. 73).

За результатом розгляду заяви від 27.08.2025 ГУ ПФ України в Закарпатській області прийняло рішення № 59 від 04.09.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком. Згідно вказаного рішення № 59 від 04.09.2025 страховий стаж позивача становить 09 років 06 місяців 08 днів, при необхідних 31 рік. В рішенні вказано, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 1982 по 1997 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 та уточнюючої довідки № 5 від 10.01.2006, оскільки відсутнє посилання на накази. Також незараховано до страхового стажу періоди роботи в Португальській Республіці, оскільки необхідно надати відповідний формуляр (а.с. 36-37).

Вважаючи протиправним рішення ГУ ПФ України в Закарпатській області від 04.09.2025 за № 59 про відмову в призначенні пенсії за віком, представник позивача звернувся до суду з цим позовом, в якому просить суд скасувати таке рішення та зобов`язати ГУ ПФ України в Закарпатській області зарахувати до загального страхового стажу позивача: роботу у Спецбуртрет Сєвєрспецбургаз, яку позивач виконував у період з 22.02.1982 по 12.11.1983 та з 10.01.1986 по 28.05.1992 на посадах підсобний робітник бурової установки, учень майстра бурової установки та помічник майстра бурової установки в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі із розрахунку: один рік роботи в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців; роботу у Рахівській філії СП Норд-Хольц з 02.07.1992 по 31.12.1996 на посаді водія 3-1 класу Ясінського участку № 2; період роботи в Португальській Республіці з 2001 по 2020 роки; зобов`язати ГУ ПФ України в Закарпатській області призначити позивачу з 14.07.2025 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003.

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами та мотивами.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону № 1058-IV.

Так, згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Частиною четвертою статті 26 Закону № 1058-IV визначено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6-7).

З огляду на зміст вищевказаних положень закону пенсійний вік для позивача становить 60 років, за умови наявності страхового стажу 31 рік.

Як встановлено судом вище, ОСОБА_1 на час звернення до пенсійного органу із заявою від 14.07.2025 про призначення пенсії за віком досяг віку 60 років.

Щодо дотримання умов закону для призначення пенсії за віком в частині наявності в позивача страхового стажу, то судом встановлено, що згідно розрахунку стажу від 27.08.2025 страховий стаж ОСОБА_1 становить 09 років 06 місяців 08 днів, до якого зараховано період проходження строкової військової служби з 23.11.1983 по 30.11.1985 та період роботи з 02.07.1992 по 31.12.1999 (а.с. 48).

Представник позивача в позовній заяві зазначив, що до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи у Спецбуртрет Сєвєрспецбургаз з 22.02.1982 по 12.11.1983 та з 10.01.1986 по 28.05.1992 в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі із розрахунку один рік роботи в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців. Окрім цього, також позивачу не зараховано до страхового стажу періоди роботи у Рахівській філії СП Норд-Хольц з 02.07.1992 по 31.12.1996 та в Португальській Республіці з 2001 по 2020 роки.

Що стосується періодів роботи позивача з 22.02.1982 по 12.11.1983 та з 10.01.1986 по 28.05.1992, то суд вказує на таке.

Відповідно до пункту 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, постанови Ради Міністрів Союзу РСР № 148 від 10 лютого 1960 року Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

За змістом вказаної норми пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

У пункті 7 Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої Постановою Державного Комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС № 530/П-28 від 16 грудня 1967 року, зазначено, що трудові договори на визначений термін, тобто письмові договори, укладаються тільки тими підприємствами і організаціями, які розміщені в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до таких районів.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР № 1029 від 10 листопада 1967 року Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року Про розширення пільг осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі та у місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, місто Ухта з територією, яка знаходиться в адміністративному підпорядкуванні Ухтинської міської ради Республіки Комі відноситься до місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі.

Підпунктом до пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Згідно з пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР № 148 від 10 лютого 1960 року Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 01 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 01 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

При цьому, пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Таким чином, основним документом, що підтверджує факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях є її трудова книжка.

Водночас, з огляду на вищевказані положення, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Такий правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 липня 2018 року в справі № 302/662/17-а, від 18 грудня 2018 року в справі № 263/13671/16-а, від 10 січня 2019 року по справі № 352/1612/15а, від 10 вересня 2019 року по справі № 348/2208/16-а, від 14 листопада 2019 року по справі № 265/6105/16-а.

При цьому, такі висновки Верховного Суду сформовані у правовідносинах, які стосувались обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі за періоди такої роботи до 01.01.1991.

Так, Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно відомостей дублікату трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 02.07.1992, копія якого наявна в матеріалах справи, суд встановив, що позивач: з 22.02.1982 прийнятий на посаду підсобного робітника на бурову установку у Спецбуртрет Северспецбургаз (місцевість, прирівняна до районів Крайньої Півночі); з 30.10.1983 звільнений у зв`язку з призовом в Радянську Армію; з 13.11.1983 по 30.11.1985 проходив військову службу в Радянській Армії; з 10.01.1986 прийнятий на посаду учня майстра бурової установки у Спецбуртрет Северспецбургаз (місцевість, прирівняна до районів Крайньої Півночі); з 20.08.1988 переведений на посаду помічника майстра бурової установки; з 28.05.1992 звільнений за власним бажанням (а.с. 53-65).

Згідно рішення № 59 від 04.09.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком, ГУ ПФ України в Закарпатській області незарахувало до страхового стажу позивача періоди роботи з 1982 по 1997 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 та уточнюючої довідки № 5 від 10.01.2006, оскільки відсутнє посилання на накази.

До заяви від 30.07.2025 про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 долучив довідку Рахівської філії Спільного радянсько-німецького підприємства «Норд-Хольц» від 10.01.2006 № 5, в якій зазначено, що ОСОБА_1 дійсно працював у Спеціалізованому буровому тресті «Северспецбургаз» в.о. «Севергаспром» з 22.02.1982 по 28.05.1992 згідно довідки «Северспецбургаз» від 10.05.1992 № 10 І-27к на різних посадах і користувався пільгами, діючими в той час і підтвердженими діючим законодавством на даний час. Робота за цей час зараховується в 1,5 кратному розмірі (з 01.03.1960р. Закон СРСР «Про пенсії»), Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV розділах ХV «Прикінцеві положень» п.5 і тому трудовий стаж за вказаний період є таким: 8 років 24 дні * 1,5 = 12 років 1 місяць 7 днів (а.с. 71-72).

Водночас, окрім копій трудової книжки серії НОМЕР_1 та уточнюючої довідки № 5 від 10.01.2006, до позовної заяви предстаником позивача також долучено копії:

- довідки Специализированого бурового треста «Северспецбургаз» від 10.05.1992 № 10 І-27к, виданої ОСОБА_1 , згідно якої позивач дійсно з 22.02.1982 по 28.05.1992 працював у Специализированном буровом тресте «Северспецбургаз» п.о. «Севергаспром» Мингазпром СССР в тому числі: з 22.02.1982 прийнятий на посаду підсобного робітника на бурову установку; з 30.10.1983 звільнений у зв`язку з призовом в Радянську Армію; з 10.01.1986 прийнятий на посаду учня майстра бурової установки; з 20.08.1988 переведений на посаду помічника майстра бурової установки; з 28.05.1992 звільнений за власним бажанням. З 22.02.1982 по 28.05.1992 користувався пільгами, встановленими Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1960 в редакції від 29.05.1988 «Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі» відповідно до Інструкції про порядок пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі, затвердженої Держкомпраці СССР і ВЦСПС від 16 грудня з наступними доповненнями. Довідка видана на основі наказів від 22.02.1982 № 213, від 30.10.1983 № 61, від 10.01.1986 № 92, від 20.08.1988 № 148, від 28.05.1992 № 893, а також трудових договорів про прийняття на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі від 1982 року, від 10.10.1985 року, від 20.08.1988 року. Довідка видана на бланку Специализированого бурового треста «Северспецбургаз», містить підпис начальника відділу кадрів треста «Северспецбургаз» та відтиск печатки підприємства для довідок (а.с. 25);

- трудової книжки ОСОБА_1 , надрукованої на бланку Специализированого бурового треста «Северспецбургаз» від 30.05.1992 № 1017/54к, згідно якої позивач: з 22.02.1982 прийнятий на посаду підсобного робітника на бурову установку (Список № 2) на підставі наказу від 22.02.1982 № 213, штамп «Район, прирівняний до районів Крайньої Півночі», печатка та підпис інспектора відділу кадрів; з 30.10.1983 звільнений у зв`язку з призовом до Радянської Армії на підставі наказу від 30.10.1983 № 61к, штамп «Район, прирівняний до районів Крайньої Півночі», печатка та підпис інспектора відділу кадрів; з 10.01.1986 прийнятий на посаду учня майстра бурової установки (Список № 2) на підставі наказу від 10.01.1986 № 92к, штамп «Район, прирівняний до районів Крайньої Півночі», печатка та підпис інспектора відділу кадрів; з 20.08.1988 переведений на посаду помічника майстра бурової установки (Список № 2) на підставі наказу від 20.08.1988 № 148к, штамп «Район, прирівняний до районів Крайньої Півночі», печатка та підпис інспектора відділу кадрів; з 28.05.1992 звільнений за власним бажанням (Список № 2) на підставі наказу від 28.05.1992 № 893к, штамп «Район, прирівняний до районів Крайньої Півночі», печатка та підпис інспектора відділу кадрів. Копія засвідчена начальником відділу кадрів треста «Северспецбургаз» та відтиск печатки підприємства для довідок (а.с. 26).

Таким чином, дублікат трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 02.07.1992, довідка Рахівської філії Спільного радянсько-німецького підприємства «Норд-Хольц» від 10.01.2006 № 5, довідка Специализированого бурового треста «Северспецбургаз» від 10.05.1992 № 10 І-27к та копія трудової книжки ОСОБА_1 , надрукована на бланку Специализированого бурового треста «Северспецбургаз» від 30.05.1992 № 1017/54к, є належними, допустимими та достатніми доказами, на підставі яких пенсійний орган зобов`язаний зарахувати позивачу періоди роботи з 22.02.1982 по 30.10.1983 та з 10.01.1986 по 28.05.1992 до страхового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком.

При цьому, суд звертає увагу на те, що в позовній заяві представник позивача просив суд зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу період роботи з 22.02.1982 по 12.11.1983. Водночас, суд вказує на безпідставність таких вимог, оскільки, як встановлено вище, саме з 30.10.1983, а не з 12.11.1983, ОСОБА_1 звільнений у зв`язку з призовом на строкову військову службу.

За вказаних обставин, відсутні підстави для зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 31.10.1983 по 12.11.1983, а тому в задоволенні позову в цій частині вимог належить відмовити.

Що стосується зарахування таких періодів роботи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, з розрахунку кожний рік роботи за один рік і шість місяців роботи, то суд вказує на те, що вищевказані документи містять інформацію про періоди роботи позивача, номери наказів про прийняття на роботу та звільнення, а також розташування місцяроботи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі.

Таким чином, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, позивач надав як дублікат трудової книжки, так і інші документи, в яких зазначено період роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. При цьому, достатньо було лише одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

За вказаних обставин, періоди роботи ОСОБА_1 з 22.02.1982 по 30.10.1983 та з 10.01.1986 по 31.12.1990 в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача з розрахунку кожний рік роботи за один рік і шість місяців роботи.

Щодо періоду роботи з 01.01.1991 по 28.05.1992, то Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення та Законом № 1058-IV не передбачено пільг при обчисленні трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 01.01.1991.

Також не йдеться про пільгове обчислення такого стажу й в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, Тимчасовій угоді між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 та затвердженому відповідно до Тимчасової угоди Порядку переведення і виплати пенсій (постанова правління Пенсійного фонду України від 07.08.1996 № 10-3).

Такі висновки узгоджуються і з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 676/7065/14-а, від 30.05.2019 у справі № 348/2974/14-а, від 14.03.2023 у справі № 160/20914/21.

Вказаний період трудової діяльності підлягає зарахуванню до страхового стажу, що дає право на пенсію за віком лише в одинарному обчисленні.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивача з 01.01.1991 по 28.05.1992 в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, а тому в задоволенні позову в цій частині вимог належить відмовити.

Що стосується періоду роботи позивача з 02.07.1992 по 31.12.1999, то суд вказує на таке.

Згідно відомостей дублікату трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 02.07.1992, копія якого наявна в матеріалах справи, суд встановив, що позивач: з 02.07.1992 призначений на посаду водія 1 класу на автомобіль «Вольво» по міжнародним перевезенням в Ясінянський участок № 2 в Рахівський філіал спільного радянсько-німецького підприємства «Норд-Хольц»; з 02.01.1997 переведений на посаду представника філіалу по комерційним питанням поставок сировини в Івано-Франківській області; з 31.12.1999 звільнений за власним бажанням (а.с. 58-65).

В позовній заяві представник позивача просить суд зобов`язати ГУ ПФ України в Закарпатській області зарахувати до загального страхового стажу позивача у Рахівській філії СП Норд-Хольц з 02.07.1992 по 31.12.1996 на посаді водія 3-1 класу Ясінського участку № 2.

Водночас, згідно розрахунку стажу від 27.08.2025 стаж роботи позивача з 02.07.1992 по 31.12.1999 року: 7 років 6 місяців - зарахований до страхового стажу ОСОБА_1 . Всього, разом із строковою військовою службою з 23.11.1983 по 30.11.1985 2 роки 0 місяців 8 днів, та вказаним вище періодом роботи з 02.07.1992 по 31.12.1999 зараховано 9 років 6 місяців 8 днів (а.с. 47-48).

При цьому, такий розрахунок стажу роботи позивача також відображений в спірному рішенні ГУ ПФ України в Закарпатській області від 04.09.2025 за № 59 про відмову в призначенні пенсії за віком, в якому зазначено, що страховий стаж позивача становить 09 років 06 місяців 08 днів, що чітко відповідає розрахунку стажу, що є в матеріалах пенсійної справи. Тобто в рішенні помилково зазначено, що не зараховано період роботи з 1982 по 1997 роки, а не по 28.05.1992, як випливає розрахунку стажу та доводів відповідача (а.с. 36-37).

Згідно відзиву ГУ ПФ України в Закарпатській області від 30.10.2025 № 0700-0802-7/66417 на позовну заяву, стаж роботи ОСОБА_1 з 02.07.1992 по 31.12.1999 в Рахівському філіалі спільного радянсько-німецького підприємства «Норд-Хольц» не є спірним.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позов в частині вимог про зобов`язання ГУ ПФ України в Закарпатській області зарахувати до загального страхового стажу позивача період роботи у Рахівській філії СП Норд-Хольц з 02.07.1992 по 31.12.1996 на посаді водія 3-1 класу Ясінського участку № 2.

Щодо періоду роботи позивача в Португальській Республіці з 2001 по 2020 роки, то суд звертає увагу на таке.

До заяви від 14.07.2025 про призначення пенсії за віком позивач долучив копію річного витягу із нарахувань за період роботи в Португальській Республіці з 2001 по 2020 роки та його нотаріально засвідчений переклад українською мовою (а.с. 74-78).

Згідно рішення № 59 від 04.09.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком. ГУ ПФ України в Закарпатській області незарахувало до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в Португальській Республіці, оскільки необхідно надати відповідний формуляр.

Згідно з статтею 24-1 Закону № 1058 періоди трудової діяльності за межами України зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах особам, які проживають на території України, якщо це передбачено цим Законом або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, питання призначення пенсії громадянам, які працювали на території Португальської Республіки, врегульовано Угодою між Україною та Португальською Республікою у сфері соціального забезпечення від 07.07.2009, ратифікованої Законом України № 4209-У від 21.12.2011 (далі - Угода) та Адміністративної домовленості стосовно процедури застосування Угоди між Україною та Португальською Республікою у сфері соціального забезпечення, які набули чинності з 01.03.2012.

Положення Угоди базуються на пропорційному принципі, за яким кожна Держава призначає і виплачує пенсію за страховий стаж, набутий на її території, та за своїм національним законодавством. У разі необхідності, коли не виконуються вимоги за власним законодавством, іншою Державою ураховується страховий стаж, набутий за законодавством кожної з Договірних Держав для набуття, збереження або відновлення права на пенсію, так, ніби цей стаж набуто за її законодавством за умови, що вони не перекривають один одного.

Підсумовування страхового стажу регламентовано статтею 15 Угоди, якою передбачено:

1. Якщо працівник безперервно чи з перервою підпадав під дію законодавства обох Договірних Держав, страховий стаж, набутий за законодавством кожної з Договірних Держав, ураховується, у разі необхідності, іншою Договірною Державою для набуття, збереження або відновлення права на пенсію, передбачену цією частиною, так, ніби цей стаж набуто за її законодавством за умови, що вони не перекривають один одного.

2. Якщо законодавство однієї Договірної Держави обумовлює надання певних видів пенсії страховим стажем, набутим у певній професії або діяльності, що підпадає під особливий режим соціального страхування, то стаж, набутий в іншій Договірній Державі, ураховується лише в разі, якщо його набуто за відповідним особливим режимом або, за його відсутності, у такій саме професії або діяльності.

3. Якщо, з урахуванням стажу, набутого згідно з пунктом 2, певна особа не відповідає умовам одержання такої пенсії, цей стаж ураховується для надання пенсії на загальних умовах.

4. Для цілей пункту 1 ураховується страховий стаж, набутий за законодавством Договірної Держави, іншим, ніж згадане у статті 4 за умови, що він розглядається як страховий стаж відповідно до законодавства, якого стосується ця Угода.

5. Якщо з урахуванням сукупного страхового стажу, набутого за законодавством обох Договірних Держав згідно з положеннями цієї статті, право на пенсію не набувається, ураховується страховий стаж, набутий за законодавством третьої Держави, з якою обидві Договірні Держави зв`язані міжнародними договорами про соціальне забезпечення, де передбачено накопичення стажу.

Таким чином, частина пенсії за страховий стаж, набутий на території Португалії, призначається португальською стороною, а за страховий стаж набутий на території України - українською стороною. У випадку недостатньої тривалості страхового стажу, необхідного за законодавством кожної з Договірних Держав, пенсія призначається шляхом підсумовування португальського та українського страхового стажу лише для набуття права на пенсію.

Розрахунок та призначення пенсії регламентовано статтею 16 Угоди, якою визначено:

1. Компетентна інституція кожної з Договірних Держав визначає, чи відповідає певна особа умовам набуття права на пенсію з урахуванням, у разі необхідності, положень статті 15.

2. Якщо певна особа відповідає таким умовам, компетентна інституція розраховує суму пенсії виключно та безпосередньо на основі страхового стажу, набутого за законодавством, яке ця інституція застосовує.

3. Компетентна інституція Договірної Держави, яка надає пенсію згідно з пунктом 2, ураховує виключно доходи, отримані відповідною особою на території цієї Договірної Держави.

4. Якщо загальна тривалість страхового стажу, набутого за законодавством однієї з Договірних Держав, менша одного року і якщо за цим законодавством не було набуто права на пенсію виключно на основі цього стажу, компетентна інституція відповідної Договірної Держави не зобов`язана надавати допомогу за згаданий стаж.

5. Згідно з пунктом 4 зазначений страховий стаж ураховується компетентною інституцією іншої Договірної Держави так, ніби його набуто за її законодавством.

6. Якщо загальна сума пенсії, яку повинні сплатити компетентні інституції обох Договірних Держав, є меншою, ніж мінімальна сума, передбачена законодавством Договірної Держави, на території якої проживає відповідна особа, компетентна інституція цієї Договірної Держави сплачує цій особі за період проживання на її території додаткову суму в розмірі різниці між двома зазначеними сумами.

Відповідно до статті 3 Адміністративної домовленості стосовно процедури застосування Угоди:

1. З метою застосування положень Статті 5 (1) Угоди зацікавлена особа подає до компетентної установи засвідчену довідку, яка стосується страхового стажу, набутого відповідно до законодавства, під дію якого ця особа попередньо підпадала.

2. Така засвідчена довідка повинна видаватися на вимогу зацікавленої особи компетентною установою Договірної Держави, під дію законодавства якої ця особа попередньо підпадала.

3. Якщо заявник не подає вказаної довідки, компетентна установа отримує її від компетентної установи іншої Договірної Держави.

Згідно зі статтею 10 Адміністративної домовленості стосовно процедури застосування Угоди «Подання заяв на отримання допомоги на виконання Статей 15 і 16 Угоди»:

1. Для отримання пенсії по інвалідності, за віком, у зв`язку із втратою годувальника, а також пенсії за вислугу років, відповідно до Статей 15 і 16 Угоди, працівник або його утриманець, який проживає у Португалії чи в Україні, подає заяву до компетентної установи тієї Договірної Держави, де проживає ця зацікавлена особа, відповідно до процедур, передбачених законодавством, яке застосовує ця установа.

2. Якщо заявник проживає на території третьої Держави, він подає свою заяву до компетентної установи тієї Договірної Держави, суб`єктом законодавства якої він був попередньо.

3. Якщо заява подається до установи, іншої ніж згадані у пунктах 1 і 2 цієї Статті, така установа негайно пересилає заяву до тієї установи, до якої вона мала бути поданою, вказуючи дату отримання заяви.

4. Дата, згадана у пункті 3, вважається датою подання заяви до останньої установи.

Статтею 10 Адміністративної домовленості стосовно процедури застосування Угоди «Формуляри, що використовуються для розгляду заяв» визначено:

1. При розгляді заяви про надання допомоги, установа, яка отримала таку заяву, використовує формуляр зв`язку, надсилаючи її копію до компетентної установи іншої Договірної Держави.

2. Передача формуляру зв`язку відбувається замість супровідних документів, за умови, якщо дані, що містяться у формулярі, засвідчені установою-відправником, яка підтверджує, що оригінали документів, які містяться у особовій справі відповідають даним, наведеним у формулярі.

Відповідно до статті 13 Адміністративної домовленості стосовно процедури застосування Угоди «Процедури, яких повинні дотримуватися компетентні установи»:

1. Установа, яка отримує заяву, зазначає на бланку формуляра, передбаченої Статтею 12 цієї Домовленості, дату подання заяви, страховий стаж, набутий працівником відповідно до законодавства, яким він керується, а також можливі права, що виникають на підставі цього стажу.

2. Коли заява стосується допомоги по інвалідності, тоді установа, згадана у пункті 1, додає до формуляра зв`язку наявні медичні звіти (довідки) для застосування її власного законодавства.

3. Компетентна установа іншої Договірної Держави заповнює форму зв`язку, вказуючи страховий стаж, набутий відповідно до законодавства, яке вона застосовує, та можливі права, яких набуває заявник, у разі необхідності використовуючи підсумовування страхового стажу, як це передбачено Статтею 15 Угоди. Установа негайно повертає примірник цього формуляра, заповненого таким чином, до установи, що отримала заяву.

4. Після отримання примірника формуляра зв`язку, установа, яка отримала заяву, вивчивши права на отримання допомоги, у разі необхідності використовуючи підсумовування страхового стажу, як це передбачено Статтею 15 Угоди, повідомляє про своє рішення компетентну установу іншої Договірної Держави.

Отже, змістовний аналіз вищевказаних положень дає суду пістави для висновку про те, що саме в органу пенсійного фонду виникає обов`язок направити пакет документів (заява, формуляр - зв`язку UA/PT-8, додаткові документи) до Пенсійного фонду України для подальшого переказу до Національного центру пенсій Португалії, а не у позивача.

В спірному випадку, відповідач безпідставно переклав обов`язок з подання формуляру - зв`язку UA/PT-8 на ОСОБА_1 щодо періоду його роботи в Португальській Республіці.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлені судом обставини, з огляду на критерії правомірності поведінки суб`єкта владних повноважень, вказують на протиправність рішення ГУ ПФ України в Закарпатській області від 04.09.2025 за № 59 про відмову в призначенні пенсії за віком.

З огляду на викладене, суд вважає, що рішення ГУ ПФ України в Закарпатській області від 04.09.2025 за № 59 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії потрібно скасувати як протиправне, оскільки таке рішення прийняте без відповідної правої підстави.

Щодо позову в частині зобов`язальної частини, то суд звертає увагу на таке.

Абзацом четвертим пункту 1.8 розділу I Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

З огляду на зміст положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд України, до компетенції якого і входить розгляд документів.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Суд приймаючи рішення, не перебирає на себе повноважень територіального органу Пенсійного Фонду України щодо призначення пенсії особі за її заявою.

В спірному випадку судом зроблено висновок про те, що відповідач необґрунтовано та без відповідної підстави прийняв рішення від 04.09.2025 за № 59, наслідком чого є його скасування.

При цьому, з огляду на зміст рішення від 04.09.2025 за № 59, відповідач безпідставно переклав обов`язок з подання формуляру - зв`язку UA/PT-8 на ОСОБА_1 щодо періоду його роботи в Португальській Республіці.

Водночас суд звертає увагу на те, що статтею 58 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

В спірному випадку, ОСОБА_1 звернувся з первинною заявою про призначення пенсії за віком - 14.07.2025, за результатом розгляду якої ГУ ПФ України в Тернопільській області прийняло рішення № 59 від 04.09.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком.

27.08.2025 позивач повторно звернувся через веб-портал до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, до якої долучив заяву від 21.08.2025, в якій зазначив, що не отримує жодних пенсійних виплат за межами України (а.с. 73).

Таким чином, ОСОБА_1 в межах трьохмісячного строку із дати подання первинної заяви від 14.07.2025 подав додаткові документи із заявою від 27.08.2025, а тому днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття первинної заяви про призначення пенсії - 14.07.2025.

Отже, саме ГУ ПФ України в Закарпатській області є тим повноважним територіальним органом Пенсійного фонду України, визначеним за принципом екстериторіальності, що остаточно розглянув заяву позивача про призначення пенсії, та допустив помилку (незарахувавши періоди роботи з 22.02.1982 по 30.10.1983 та з 10.01.1986 по 31.12.1990 в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, до страхового стажу позивача з розрахунку кожний рік роботи за один рік і шість місяців роботи, та період роботи 01.01.1991 по 28.05.1992 до страхового стажу в ординарному розмірі, а також який безпідставно переклав обов`язок з подання формуляру - зв`язку UA/PT-8 на ОСОБА_1 щодо періоду його роботи в Португальській Республіці), який повинен вчинити дії зобов`язального характеру за наслідками повторного розгляду заяви від 27.08.2025, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постановах від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23, від 07.05.2024 у справі № 460/38580/22, від 24.05.2024 у справі № 460/17257/23.

Згідно з приписами частини першої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на конституційний принцип розподілу повноважень між гілками влади, суд звертає увагу на те, що суд не вправі перебирати на себе повноваження територіального органу Пенсійного Фонду України щодо призначення пенсії. Натомість суд, в разі визнання протиправним та скасування такого акта, визначає, за потреби, окрім скасування, додатковий ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, з огляду на встановлені судом обставини спірних правовідносин.

Встановлені судом такі обставини, дають підстави для висновку про встановлення додаткового способу відновлення порушеного права позивача у вигляді повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії від 27.08.2025, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Таким чином, позов належить задовольнити частково.

Щодо розподілу судових витрат у справі:

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

В підтвердження судових витрат у справі позивачем подано квитанцію від 27.09.2025 про сплату судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн. (а.с. 39).

З огляду на часткове задоволення позову, ОСОБА_1 належить присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 04.09.2025 за № 59 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (, площа Народна, 4, місто Ужгород, Закарпатська область, 88000) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) від 27.08.2025 про призначення пенсії за віком, із врахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Відмовити в задоволенні решти позову.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (, площа Народна, 4, місто Ужгород, Закарпатська область, 88000) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, , площа Народна, 4, місто Ужгород, Закарпатська область, 88000.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.