Справа № 340/8208/24
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2026-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 340/8208/24

адміністративне провадження № К/990/54116/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Соколова В.М., Уханенка С.А.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року у справі №340/8208/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС в Кіровоградській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 18 листопада 2024 року №584-о "Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ";

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області з 21 листопада 2024 року;

- стягнути з Головного управління ДПС у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 листопада 2024 року по день ухвалення судового рішення;

- визнати протиправним рішення Головного управління ДПС в Кіровоградській області, викладене у формі листа №11553/6/11-28-11-24 від 18 листопада 2024 року про відмову ОСОБА_1 у наданні частини щорічної основної відпустки з 15 листопада 2024 року тривалістю 5 календарних днів з виплатою грошової допомоги за заявою від 12 листопада 2024 року;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік у розмірі середньомісячної заробітної плати;

- стягнути з Головного управління ДПС у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 90 000,00 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 18 листопада 2024 року №584-о "Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ".

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Кіровоградській області з 21 листопада 2024 року.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 203 665,26 грн.

Визнано протиправними дії Головного управлінням ДПС у Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні частини щорічної основної відпустки з 15 листопада 2024 року тривалістю 5 календарних днів з виплатою грошової допомоги за заявою від 12 листопада 2024 року.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Ухвалами Верховного Суду від 28 жовтня 2025 року, від 09 грудня 2025 року касаційні скарги Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року у справі №340/8208/24 - повернуті скаржнику.

Ухвалою Верховного Суду від 08 січня 2026 року визнано неповажними, зазначені Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, зазначену касаційну скаргу залишено без руху, надавши скаржнику 10-денний строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку та надання відповідних доказів на їх підтвердження.

Скаржнику роз`яснено, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, зокрема, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними або відсутністю заяви про поновлення цього строку, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

16 січня 2026 року до Верховного Суду від скаржника через підсистему «Електронний суд» надійшла заява щодо виконання вимог ухвали від 08 січня 2026 року в якій заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Вказана заява обґрунтована тим, що первинно касаційна скарга на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року по справі №340/8208/24 була подана Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області, в межах строків, передбачених статтею 295 КАС України.

Подана в межах строків касаційна скарга Головного управління ДПС у Кіровоградській області повернута ухвалами Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 28 жовтня 2025 року та від 09 грудня 2025 року по справі №340/8208/24.

На підставі наведеного, скаржник просить суд врахувати, що Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області в найкоротші строки визначені процесуальним законодавством, не зловживаючи своїми процесуальними правами вживались заходи спрямовані на виправлення недоліків касаційної скарги зазначених в ухвалах касаційної інстанції про її повернення, тобто не з пропуском строку, передбаченого статтею 329 КАС України.

Враховуючи вищезазначене, керуючись приписами частини першої статті 121, частини третьої статті 329 КАС України, Головне управління ДПС у Кіровоградській області, просить суд визнати поважними причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року по справі № 340/8208/24 та поновити процесуальний строк на касаційне оскарження вказаних судових рішень.

Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, вирішуючи заяву скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження колегія суддів виходить з наступного.

Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії «права на суд», може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Суд звертає увагу скаржника, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин їх недотримання - вони повинні бути поважними, реальними або, непереборними і об`єктивно нездоланними на час перебігу строків звернення до суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 жовтня 2020 року у справі №9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій. Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі сплином установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Необхідно зазначити, що право у визначених законом випадках на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Питання про поновлення строків на касаційне оскарження Верховний Суд вирішує на підставі наявних в касаційній скарзі матеріалів та доказів.

Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Тобто обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулася до суду.

Вирішення судом питання про наявність або відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними в конкретній справі залежить від вказаних учасником справи причин, підтверджених відповідними доказами.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Також, Суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Судом встановлено, що вперше касаційну скаргу було передано до відділення поштового зв`язку 17 жовтня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2025 року вперше подану касаційну Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року у справі №340/8208/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - повернуто особі, яка її подала.

Зазначену вище ухвалу Верховного Суду скаржник отримав 28 жовтня 2025 року, що підтверджується наявною інформацією у Діловодстві Верховного Суду.

Повторну касаційну скаргу скаржником було подано через підсистему «Електронний суд» 21 листопада 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2025 року вдруге подану касаційну Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року у справі №340/8208/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - повернуто особі, яка її подала.

Зазначену вище ухвалу Верховного Суду скаржник отримав 09 грудня 2025 року, що підтверджується наявною інформацією у Діловодстві Верховного Суду.

Повторну касаційну скаргу скаржником було подано через підсистему «Електронний суд» 23 грудня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 08 січня 2026 року втретє подану касаційну Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року у справі №340/8208/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - залишено без руху та визнано неповажними, зазначені Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області, підстави для поновлення пропущеного процесуального строку.

Скаржнику наданий 10-денний строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до суду касаційної інстанції обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку та надання відповідних доказів на їх підтвердження.

Водночас, скаржник в поданій на виконання ухвали Верховного Суду заяві про поновлення строку на касаційне оскарження жодним чином не обґрунтовує зволікання із зверненням до суду касаційної інстанції після отримання ухвал Верховного Суду про повернення касаційних скарг.

Суд звертає увагу скаржника, що чинне законодавство України не передбачає зупинення процесуального строку у разі звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою та повернення такої касаційної скарги.

При цьому, Суд наголошує, що належним підтвердженням наміру реалізувати своє право на касаційне оскарження є направлення повторної касаційної скарги скаржником у найкоротший строк.

Колегія суддів зазначає, що навіть якщо вперше касаційна скарга була подана з дотриманням процесуального строку, проте не можна вважати, що повторно подана касаційна скарга є такою, що подана без зволікань та у розумний строк, а саме майже місяць після отримання ухвали Верховного Суду про повернення вперше поданої касаційної скарги.

Будь-яких інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, доводів на їх обґрунтування скаржником не наведено, відповідних доказів на їх підтвердження не надано.

Ураховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, тобто такою, що не залежала від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що належними доказами.

З урахуванням вищевикладеного, Суд не вбачає підстав для визнання, зазначених скаржником у заяві про поновлення строку касаційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.

Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України,

У Х В А Л И В :

Відмовити Головному управлінні ДПС у Кіровоградській області у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року у справі №340/8208/24.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року у справі №340/8208/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала, у спосіб їх надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: В.М. Соколов

С.А. Уханенко