Справа № 482/2421/25
Суддя: Кічула В. М.
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 482/2421/25
Номер провадження 2-а/482/1/2026
РІШЕННЯ

Іменем України

04 лютого 2026 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Кічула В.М., за участю секретаря судових засідань Алєксєєнко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Арбуз Романа Анатолійовича, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА № 6019648 від 26.10.2025 року по справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Арбуз Романа Анатолійовича, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА № 6019648 від 26.10.2025 року по справі про адміністративне правопорушення.

На обґрунтування позову вказує, що 26.10.2025 року працівником відділення № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області було видано постанову серії ЕНА № 6019648 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У постанові зазначено, що 26.10.2025 року водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом порушив вимогу дорожнього знаку 2.2 проїзд без зупинки заборонено, чим порушив п. п. 8.4.в ПДР України. До ОСОБА_1 було вирішено застосувати адміністративне стягнення у розмірі 340 (триста сорок гривень) грн.

Посилаючись на те, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕНА № 6019648 не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис вчинення адміністративного правопорушення, та на інші докази на підтвердження вини позивача, просив суд про визнання протиправною та скасування зазначеної вище постанови.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10.11.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи.

Представницею відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву, в якій остання, посилаючись на правомірність дій інспектора поліції просила про відмову у задоволенні позову.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Розглянувши позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як видно зі змісту постанови серії ЕНА № 6019648 від 26.10.2025 року, 26.10.2025 року о 12:00:36 м. Південноукраїнськ, траса Н»; Благовіщенське-Миколаїв 106 км. водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Nubira, номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимогу дорожнього знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 8.4.в Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», окрім іншого, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 8.1 Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.4.в Правил дорожнього руху встановлено, що до однієї з груп дорожніх знаків відносяться заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Пунктом 2.2 розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху визначено поняття знаку «Проїзд без зупинки заборонено». Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за, в тому числі, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164- 4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Відповідно до 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Змістом вказаної статті визначено, які відомості мають міститися у постанові. Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення відповідними доказами.

Постановою Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17 зроблено висновок про те, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 у справі №520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України, Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Позивач не надав жодних доказів, які спростовували б факт порушення ним вимог ПДР України та ні в позовній заяві не зазначив причини порушення Позивачем вимог ПДР.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою, чергу наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст. 251 КУпАП.

Одним з принципів Європейського суду з прав людини є принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до п. 7 оскаржуваної постанови «До постанови додаються»: Відео з ПВР номер /82.

Відповідно до наданого відповідачем відеозапису ПВР номер /82 від 26.10.2025 року, на ньому зафіксовано, як позивач ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Chevrolet Nubira, номерний знак НОМЕР_1 , проігнорував вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», при цьому не заперечував факту такого порушення, посилаючись при цьому на те, що інші водії також його не виконують».

Тобто факт вчинення ОСОБА_1 порушення вимог ПДР України, а саме вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», суд вважає підтвердженим належним чином.

Жодних інших порушень з боку працівників поліції при винесенні оскаржуваної постанови судом не встановлено, а оскаржувана постанова відповідає вимогам КУпАП.

Таким чином оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 73, 77, 78, 134, 139, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Арбуз Романа Анатолійовича, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА № 6019648 від 26.10.2025 року по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий В.М. Кічула