Справа № 536/2818/25
Суддя: Баранська Ж. О.
Дата ухвалення: 2026-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/2818/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі: головуючої судді Баранської Жанни Олександрівни, за участю секретаря судового засідання Волошиної А.В., за участю представника відповідача Вареника Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

02 грудня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, де просить суд скасувати постанову від 22.11.2025 року серії ЕНА № 6203997 про накладення адміністративного стягнення, винесену інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Кохно Юлією Анатоліївною, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 22.11.2025, інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Кохно Ю.А. було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Із цією постановою позивач не згодний, оскільки вважає, що Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) він не порушував, посилався на те, що при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності інспектором поліції не були з`ясовані та доведені обставини, які б свідчили про наявність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, за відсутності доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, при розгляді даної справи інспектором поліції відмовлено у задоволенні його клопотань про ознайомлення з доказами вчиненого ним правопорушення.

Позивач вказував на те, що всупереч вимогам ст. ст. 251, 252 КУпАП інспектором поліції Кохно Ю.А. розгляд справи про адміністративне правопорушення було здійснено за відсутності доказів на підтвердження його (позивача) вини у порушенні вимог ПДР України, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх фактичних обставин даної справи та за відсутності в його діях складу зазначеного вище адміністративного правопорушення.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 08 грудня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі № 536/2818/25 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

18 грудня 2025 року на адресу суду надійшов відзив з додатками та відеозаписом, поданий представником відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Вареника Ю.В. в якому останній заперечує щодо задоволення позовних вимог. На думку представника відповідача оскаржувана постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, оскільки є обґрунтованою та законною.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за відсутності сторони позивача, позов підтримує повністю, просив суд його задовольнити.

Представник Департаменту патрульної поліції Вареник Ю.В. в судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених у відзиві.

Вислухавши думку представника відповідача, присутнього в судовому засіданні, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд установив наступне.

Відповідно до постанови ЕНА № 6203997 від 22.11.2025, винесеної інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Кохно Ю.А., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно обставин справи, 22.11.2025 року близько 19 год. 59 хв., водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом DAEWOO T13110, номерний знак НОМЕР_1 , у м. Кременчук по вул. Європейська, буд. 66/13, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.18 «Напрямок руху по смузі» та здійснив рух ліворуч зі смуги, де рух дозволено тільки прямо та праворуч, чим порушив вимоги р.33 ПДР України, відповідальність за яке, передбачена за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п.2 розділу 4 інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015р. №1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Також, ч. 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правилами Дорожнього Руху (ПДР) України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.5.18. р. 33 ПДР України, "Напрямок руху по смузі". Показує дозволений напрямок руху по смузі.. Знак 5.18 зі стрілкою, що зображує поворот ліворуч іншим чином, ніж це передбачено цими Правилами, означає, що на даному перехресті поворот ліворуч або розворот здійснюється з виїздом за межі перехрестя направо та об`їздом клумби (розділювального острівця) у напрямку, показаному стрілкою.

Відповідно до змісту ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України( далі КАС) визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

До суду відповідачем надано відзив на позовну заяву з додатками котрі були дослідженні судом, зокрема оглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який міститься на CD-диску. З вказаного відеозапису встановлено, що на ньому повністю зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення, після чого працівниками патрульної поліції було зупинено ОСОБА_1 та роз`яснено, що останнім порушено вимоги знаку 5.18 «Напрямок руху по смузі». ОСОБА_1 свою вину заперечував.

Також з вказаного відеозапису встановлено, що розгляд справи проведено належним чином, позивачу роз`яснено причини зупинки, його права, повідомлено строки на оскарження. На відеозаписі також чітко зафіксовано, що про факт винесення постанови позивачу ОСОБА_1 було відомо.

У даному випадку суд приймає у якості належних та допустимих доказів відео файли з фіксацією, оскільки відеозапис здійснено безперервно, зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення та пояснення ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу на те, згідно з сталою практикою ЄСПЛ, незгода позивача з поставленим йому в провину порушенням ПДР України не звільняє його від обов`язку виконувати вимоги правил дорожнього руху.

Так у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що 22.11.2025 року на момент розгляду справи відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, дії працівників поліції відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, Кодексу адміністративного України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення було накладено правомірно.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6203997 від 22.11.2025 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 340 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122КУпАП є законною та не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 4, 6, 10, 14, 139, 241-246, 255, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження ? з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач ? ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ? Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , юридична адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3.

Повний текст рішення складено 12 січня 2026 року.

СуддяЖ. О. Баранська