Справа № 710/56/26
Суддя: Сивокінь С. С.
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №710/56/26
Номер провадження 2-а/710/3/26
УХВАЛА

про повернення заяви

04.02.2026 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Сивокінь С.С., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в:

20.01.2026 адвокат Зачепіло З.Я. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 за №21448/М/2025 від 07.05.2025 року про накладення стосовного ОСОБА_1 , адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 17000,00 грн., визнати протиправного та скасувати.

Разом з позовною заявою подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом. Заяву про поновлення строку звернення до суду обґрунтовує тим, що позивач, ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем з 12.05.2025 року, у зв`язку з чим не мав змоги вчасно звернутись до суду з позовною заявою, що підтверджується довідкою форми 5 від 15.05.2025 року № 973 ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ). Також, 01.12.2025 року, Позивач звернувся до адвоката Адвокатського об`єднання «Захист» ОСОБА_3 , так як Позивач не має спеціальних знань для складення процесуальних документів та не є фахівцем в галузі права та для представлення інтересів ОСОБА_1 у цій справі, що також, зайняло певний проміжок часу.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 22.01.2026 в задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду було відмовлено та позовну заяву залишено без руху та встановлено строк на усунення недоліків.

Представник позивача 02.02.2026 року подав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з позовом. В заяві вказує, що 10-денний строк для оскарження постанови є порушенням, але з поважних причин. Позивач ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем з 12.05.2025, у зв`язку з чим не мав змоги вчасно звернутись до суду з позовною заявою, що підтверджується довідковю форми 5 від 15.05.2025 №973 Навчального центру Ім. Василя Вишиваного. ОСОБА_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України з 20.07.2025 по теперішній час, що підтверджується довідкою форми 5 №14 від 02.01.2026. Також 01.12.2025 позивач звернувся до адвоката Адвокатського обєднання «Захист» Зачепіло З.Я., так як позивач не має спеціальних знань для складання процесуальних документів та не є фахівцем в галузі права для представлення інтересів ОСОБА_1 у цій справі, що також зайняло певний проміжок часу. На підставі викладеного просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з позовом та поновити строк.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 9901/405/19.

За практикою Європейського Суду з прав людини, у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду, Європейський Суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Згідно висновків викладених у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Фогарді проти Сполученого Королівства, право доступу до суду не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням; вони дозволені тому, що право доступу до суду, в силу своєї природи, потребує регулювання з боку держави, а також і рішення Європейського суду з прав людини Устименко проти України, яке набуло статусу остаточного 29.01.2016, проте, що причини поважності пропуску строку звернення до суду повинні бути досліджені судом та повинні бути обґрунтованими та вмотивованими.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у постанові від 31.03.2021 по справі № 240/12017/19 зазначила, що аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Як вбачається з наданих документів, позивач не надає доказів відсутності можливості звернення до суду в межах строку звернення. Вказані в позовній заяві обставини, навпаки вказують на те, що позивачу достеменно відомо було вже 07 травня 2025 року, від свого попереднього представника, про наявність оскаржуваної постанови від 07 травня 2025 року, та позивач мав можливість вчасно звертатись до суду з позовною заявою, тоді як представник позивача звернувся з позовом 20.01.2026.

Надані довідки від 15.05.2025 №972, відповідно до змісту якої солдат ОСОБА_1 з 13.05.2025 по теперішній час, тобто 15.05.2025 та довідки від 02.01.2026, відповідно до змісту якої ОСОБА_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації з 20.07.2025 по теперішній час, тобто 02.01.2026 не підтверджують обставини які об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість подання позову у визначений законом строк.

За наведеного, суд не вбачає підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122,123,169,248 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

В задоволенні клопотання представника позивача адвоката Зачепіло З.Я. про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що згідно частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом із адміністративним позовом та доданими матеріалами надіслати позивачу за зазначеною в адміністративному позові адресою.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду

Суддя С.С. Сивокінь