Справа № 380/22183/23
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

02 лютого 2026 року

м. Київ

справа №380/22183/23

адміністративне провадження №К/990/53121/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стеценка С.Г.

перевіривши касаційну скаргу Львівської обласної прокуратури

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року (суддя Потабенко В.А.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року (колегія у складі суддів Кухтея Р.В., Носа С.П., Шевчук С.М.)

у справі № 380/22183/23

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства культури України

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Львівської обласної державної адміністрації, Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації, Офісу охорони культурної спадщини Львівської міської ради,

за участю Львівської обласної прокуратури

про визнання протиправним та скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Міністерства культури України (далі також - відповідач, скаржник), в інтересах якого вступила у справу Львівська обласна прокуратура, та за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Львівської обласної державної адміністрації, Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації, Офісу охорони культурної спадщини Львівської міської ради, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства культури та інформаційної політики України від 18.01.2021 № 14 в частині внесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення об`єктів культурної спадщини, які взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Закону України від 08.06.2000 № 1805-III «Про охорону культурної спадщини» (далі - Закон №1805, в редакції, чинній на момент прийняття оспорюваного наказу) у Львівській області згідно з переліком, відповідно до додатку будинку по АДРЕСА_1 , що вказаний як «Вілла» під порядковим №90, охоронний номер 4091-Лв.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.03.2025, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2025, позов задоволений.

18.12.2025 від Львівської обласної прокуратури до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, в якій остання просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2025, а натомість ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.12.2025 цю касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: судді -доповідача Кравчука В.М., суддів Бевзенка В.М. і Єзерова А.А.

Надалі у зв`язку із настанням обставин, які унеможливили участь суддів Бевзенка В.М. і Єзерова А.А. (перебування у відпустках) у розгляді справи № 480/4684/24, розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 29.12.2025 було призначено повторний автоматизований розподіл справи. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 29.12.2025 цю справу передано на розгляд колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Кравчук В.М. - головуючий суддя, судді: Коваленко Н.В., Стеценко С.Г.

Верховний Суд ухвалою від 02.01.2026 залишив касаційну скаргу без руху відповідно до ч. 2 ст. 332 КАС України, надавши при цьому скаржнику десятиденний строк для усунення недоліків касаційної скарги.

На виконання вимог ухвали від 02.01.2026 від Львівської обласної прокуратури надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги разом з додатками (в тому числі з уточненою касаційною скаргою). Отже, недоліки, які слугували підставою для залишення касаційної скарги без руху, усунуто скаржником своєчасно.

У зв`язку перебуванням судді Коваленко Н.В. у відпустці, що унеможливлює участь у розгляді справи № 380/22183/23, розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 29.01.2026 призначено повторний автоматизований розподіл справи. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 29.01.2026 цю справу передано на розгляд колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Кравчук В.М. - голо-вуючий суддя, судді: Єзеров А.А., Стеценко С.Г.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою (в уточненій редакції) Суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень скаржник покликається на п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України, мотивуючи її неправильним застосуванням судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме: ст. 15, п.п. 1 - 3, 7, 12 розд. ІІ, п.п. 1, 3 і 9 розд. ІІІ, пю 1 розд. VI, п. 3 розд. «Прикінцеві положення» Закону України «Про охорону культурної спадщини», п. 3 розд. ІХ Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158, пп. 18, 19 ст. 4, ст. 264 КАС України, без урахування висновків щодо їх правозастосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 12.05.2025 у справі № 380/2801/24 (а саме щодо того, що об`єкти культурної спадщини, які взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом України «Про охорону культурної спадщини», заносяться до Державного реєстру нерухових пам`яток України за спрощеною процедурою без облікової документації та не передбачають необхідності доведення підстав прийняття рішень про взяття їх на державний облік), від 24.10.2023 у справі № 826/15864/17 (а саме щодо того, що накази Міністерства культури України про занесення об`єктів культурної спадщини до Реєстру є індивідуальними актами та вичерпують свою дію шляхом їх реального виконання, після внесення об`єкта до Реєстру, а тому не можуть бути скасовані судом).

Такі аргументи скаржника потребують перевірки в частині правильності застосування судами норм матеріального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень.

Скарга відповідає вимогам ст. 330 КАС України, підстав для залишення в касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження немає.

Керуючись ст.ст. 328 - 335, 338, 359 КАС України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Львівської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року.

2. Направити особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження.

3. Установити іншим учасникам справи десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для подачі відзиву на касаційну скаргу. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя С.Г. Стеценко