Справа № 200/8873/25
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року Справа№200/8873/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративний позов Головного управління ДПС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮБАВА ЛЮКС» про стягнення податкового боргу.

Головне управління ДПС у Донецькій області звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮБАВА ЛЮКС» про стягнення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наразі по ТОВ «ЛЮБАВА ЛЮКС» обліковується податковий борг, який раніше не був заявлений до суду, у розмірі 34 877,42 грн. та виник з причини несплати грошових зобов`язань, нарахованих платником самостійно та несплати грошових зобов`язань нарахованих податковим органом за результатами акта камеральної перевірки, а також нарахованої пені, у т.ч.: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14010100) у сумі 5 913,81 грн.; земельний податок з юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010500, код території UA0057882) у сумі 28 963,61 грн. Враховуючи те, що узгоджених податкових зобов`язань відповідачем перед бюджетом не сплачено, виникли правові підстави для звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу в розмірі 34 877,42 гривень.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24.11.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлений відповідачу строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, для надання на адресу Донецького окружного адміністративного суду: відзиву на позовну заяву разом з усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, про що свідчить наявність реєстрації кабінету електронного суду у представника позивача Криволапа А.Г., ГУ ДПС у Донецькій області із відповідною відміткою в графі «доставлено» та графі «дата встановлення статусу» зазначено - 24.11.2025.

Відповідач про відкриття провадження по справі був повідомлений належним чином шляхом надіслання копії процесуального документу на його електронну скриньку - ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначену у податковій декларації, що підтверджується карткою обліку вихідних документів Донецького окружного адміністративного суду №200/8873/25 від 21.01.2026 року.

З урахуванням вищенаведеного відповідач був належним чином обізнаний про наявність позовної заяви на розгляді в Донецькому окружному адміністративному суді.

Станом на час розгляду даної справи по суті спірних правовідносин від відповідача на адресу суду не було надано ані відзиву на позовну заяву разом із доказами на підтвердження зазначеного у ньому, ані будь-якої заяви, клопотання тощо.

Суд зауважує, що у відповідності до приписів ч.2 та ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

В свою чергу, приписами ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами ч.1 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Варто зауважити, що приписами ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи відсутність взагалі будь-яких заяв по суті, суд вирішив розглянути дану справу за наявними в ній матеріалами та доказами.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Головне управління ДПС у Донецькій області є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЮБАВА ЛЮКС» () є юридичною особою, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 26.12.2006 за № 000052, податкова адреса: 84200, Донецька область, Краматорський район, м. Дружківка, вул. Богдана Хмельницького, буд. 5 (код за КАТОТТГ UA UA0057882, Дружківська територіальна громада).

ТОВ «ЛЮБАВА ЛЮКС» перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області, Краматорська ДПІ як платник податків за основним місцем обліку з 01.01.2025, попереднє місце обліку - ГУ ДПС у Донецькій області, Дружківська ДПІ (м. Дружківка) з 26.12.2006, номер взяття на облік 450.

Судом було встановлено, що наразі по ТОВ «ЛЮБАВА ЛЮКС» обліковується податковий борг, який раніше не був заявлений до суду, у розмірі 34 877,42 грн. та виник з причини несплати грошових зобов`язань, нарахованих платником самостійно та несплати грошових зобов`язань нарахованих податковим органом за результатами акта камеральної перевірки, а також нарахованої пені, у т.ч.:

- податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14010100) у сумі 5 913,81 грн., а саме:

- 6 279,00 грн, нараховано ПДВ по декларації, податкова декларація з податку на додану вартість № від 17.02.2022, термін сплати 02.03.2022, у зв`язку з наявністю переплати в обліковій картці платника залишок несплаченої суми складає 5 354,49 грн;

- 559,32 грн., донараховано штрафні санкції (за невчасну сплату), акт поточного року, податкове повідомлення - рішення (форма «Ш») № 6175/05-99-04-08/34706296 від 09.11.2024 року;

- земельний податок з юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010500, код території UA0057882) у сумі 28 963,61 грн., а саме:

- 3 232,47 грн, нараховано платником самостійно основного платежу по строку, Податковий розрахунок земельного податку № від 24.01.2022, термін сплати 30.05.2022, у зв`язку з частковим погашенням податкового боргу залишок несплаченої суми складає 2 066,79 грн;

- 3 232,47 грн, нараховано платником самостійно основного платежу по строку, Податковий розрахунок земельного податку № від 24.01.2022, термін сплати 30.06.2022;

- 3 232,47 грн, нараховано платником самостійно основного платежу по строку, Податковий розрахунок земельного податку № від 24.01.2022, термін сплати 01.08.2022;

- 3 232,47 грн, нараховано платником самостійно основного платежу по строку, Податковий розрахунок земельного податку № від 24.01.2022, термін сплати 30.08.2022;

- 3 232,47 грн, нараховано платником самостійно основного платежу по строку, Податковий розрахунок земельного податку № від 24.01.2022, термін сплати 30.09.2022;

- 3 232,47 грн, нараховано платником самостійно основного платежу по строку, Податковий розрахунок земельного податку № від 24.01.2022, термін сплати 31.10.2022;

- 3 232,47 грн, нараховано платником самостійно основного платежу по строку, Податковий розрахунок земельного податку № вiд 24.01.2022, термін сплати 30.11.2022;

- 3 232,47 грн, нараховано платником самостійно основного платежу по строку, Податковий розрахунок земельного податку № від 24.01.2022, термін сплати 30.12.2022;

- 3 232,42 грн, нараховано платником самостійно основного платежу по строку, Податковий розрахунок земельного податку № від 24.01.2022, термін сплати 30.01.2023;

- 288,08 грн, нараховано пені IКП на борг минулих років (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) з 01.06.2022 по 22.12.2023;

- 16,27 грн, нараховано пені IКП на борг минулих років (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) з 01.06.2022 по 22.12.2023;

- 310,23 грн, нараховано пені IКП на борг минулих років (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) з 29.06.2022 по 22.12.2023;

- 0,18 грн, нараховано пені IКП на борг минулих років (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) з 29.06.2022 по 22.12.2023;

- 310,41 грн, нараховано пені IКП на борг минулих років (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) з 02.08.2022 по 22.12.2023;

- 111,94 грн, нараховано пені IКП на борг минулих років (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) з 29.08.2022 по 22.12.2023.

Податковим органом було проведено камеральну перевірку, за підсумками якої складено Акт від 14.10.2024 № 5671/05-99-04-08/34706296 про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість ТОВ «ЛЮБАВА ЛЮКС».

Перевіркою встановлено порушення вимог пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України та складено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 09.11.2024 № 6175/05-99-04-08/34706296, яке направлено платнику засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Лист із зазначеним податковим повідомленням-рішенням не вручено та повернуто поштою 27.11.2024 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Вказане податкове повідомлення - рішення не оскаржувалось платником та не відкликалось податковим органом.

Як встановлено судом та підтверджується наявними доказами в матеріалах справи, у зв`язку з несплатою платником податків ТОВ «ЛЮБАВА ЛЮКС» узгоджених податкових зобов`язань, ГУ ДПС у Донецькій області було сформовано податкову вимогу форми «Ю» від 26.07.2024 № 0-0599, яку спрямовано на адресу підприємства засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Лист з вимогою не вручено та повернуто поштою 20.08.2024 з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Вказана податкова вимога не була оскаржена та не відкликалась.

Вказана податкова вимога не була оскаржена відповідачем по справі та податковим органом не відкликалась.

З наданих в якості доказів інтегрованої картки платника податку відповідача та детального розрахунку податкового боргу, з яких судом встановлено наступне, що на час звернення з даним позовом до суду по ТОВ «ЛЮБАВА ЛЮКС» обліковується податковий борг, який раніше не був заявлений до суду, у розмірі 5 913,81 грн. (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14010100) та земельний податок з юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010500, код території UA0057882) у сумі 28 963,61 грн.

Станом на день подання позову за відповідачем обліковується сума боргу, який самостійно останнім не сплачено.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України до обов`язків платника податків входить сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.

Пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Статтею 31 Податкового кодексу України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк. вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 38.1. статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Пунктом 38.2. визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Відповідно до пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкове повідомлення - рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем узгодження.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з п. 49.2 ст. 49 Кодексу, платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/ або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 269.1 статті 269 Податкового кодексу України, платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування; платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Відповідно до пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у власності; земельні частки (паї), які перебувають у власності; земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають у володінні на праві постійного користування; об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

Пунктом 271.1 статті 271 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено.

База оподаткування по земельних частках (паях) визначається згідно із даними земельних ділянок, на які фізичні особи мають право як власники земельних часток (паїв), з урахуванням підпунктів 271.1.1 та 271.1.2 цього пункту.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (п. 271.2 ст. 271 ПК України).

Згідно пункту 285.1. статті 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (п. 285.2. ст. 285 ПК України).

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 Кодексу, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з приписами статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Відповідно до ст. 129 ПК України, зокрема підпункту 129.1.3 пункту 129.1, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті): у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Зазначений розмір пені застосовується щодо всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

Як вже зазначено судом, відповідно податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Пунктом 6 Розділу ІV Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 №610, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 за №902/30770, встановлено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

У відповідності до п.1 Розділу ІІ Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженого Наказом Міністерства Фінансів від 12.01.2021 року №5, для забезпечення ведення оперативного обліку податків, зборів, платежів, єдиного внеску в ІКС ДПС відкриваються ІКП за кожним кодом класифікації доходів бюджету / технологічним кодом єдиного внеску щодо кожного платника, територіального органу ДПС, що відповідає місцю обліку платника або обліку об`єкта оподаткування, коду території територіальної громади згідно з Кодифікатором адміністративно-територіальних одиниць та територій територіальних громад, затвердженим наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 26 листопада 2020 року № 290 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 12 січня 2021 року № 3).

ІКП містить інформацію про первинні показники оперативного обліку, облікові операції та первинні показники оперативного обліку, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Пункт 3 Порядку визначає, що територіальні органи ДПС формують відомості про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати податків і зборів та відомості про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати єдиного внеску за формами, визначеними Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за № 1562/20300 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 квітня 2014 року № 462) (далі - Порядок № 1588), та Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 листопада 2014 року № 1162, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03 грудня 2014 року за № 1553/26330 (далі - Порядок № 1162), та проводять заходи, пов`язані з ліквідацією або реорганізацією платників податків.

Головним управлінням ДПС у Донецькій області сформовано податкову вимогу форми «Ю» від 26 липня 2024 року № 0-0599, яку надіслано на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням, та яка повернулась на адресу податкового органу з довідкою «за закінченням терміну зберігання».

Вжиті податковим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу.

Доказів оскарження вказаної податкової вимоги в адміністративному чи судовому порядку суду не надано, а тому вона є чинною та підлягає до виконання.

Пунктом 110.1 статті 110 Податкового кодексу України платники податків, податкові агенти, а також інші суб`єкти у випадках, прямо передбачених цим Кодексом, несуть фінансову відповідальність за вчинення податкових правопорушень. За порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема: фінансову відповідальність (пп. 111.1.1 п. 111.1 ст. 111 Податкового кодексу України).

Як зазначено у пункті 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно абзацу 1 пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 20.1.19 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи, зокрема, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відтак, враховуючи, що сума грошових зобов`язань відповідачем не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що у відповідача наявний податковий борг у розмірі 34 877,42 грн., який виник з причини несплати грошових зобов`язань.

Наявність вищенаведеного боргу за відповідачем підтверджується копією розрахунку ціни позову по відповідачу та карткою ІКП за визначеним податком, в яких у сукупності зазначена сума боргу - 34 877,42 грн.

Протилежного матеріали справи щодо необґрунтованості зазначеної суми боргу або наявності взагалі даного боргу нарахованого позивачем відповідачу, матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, суд вбачає наявність передбачених чинним законодавством обставин для стягнення з відповідача податкового боргу в розмірі 34 877,42 грн.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачем суду не надано.

Враховуючи те, що сума податкового боргу позивача складає 34877,42 грн., підтверджується матеріалами справи, не сплачена відповідачем в добровільному порядку, доказів скасування податкової вимоги відповідачем не подано, суд вважає позовні вимоги правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами ч.1 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підстави для розподілу судових витрат у даній справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Донецькій області (адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд.59, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮБАВА ЛЮКС» (адреса: 84200, Донецька область, Краматорський район, м. Дружківка, вул. Богдана Хмельницького, буд.5, ) про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮБАВА ЛЮКС» (адреса: 84200, Донецька область, Краматорський район, м. Дружківка, вул. Богдана Хмельницького, буд.5, ) до бюджету кошти з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, у розмірі суми податкового боргу - 34 877,42 грн, а саме: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14010100) у сумі 5 913,81 грн.; земельний податок з юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010500, код території UA0057882) у сумі 28 963,61 гривень.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 04 лютого 2026 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець