Справа № 300/6978/25
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"05" лютого 2026 р. справа № 300/6978/25

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника Державної міграційної служби України про роз`яснення рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.01.2026 у справі №300/6978/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування наказу та поновлення на роботі,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування наказу та поновлення на роботі.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.01.2026 у справі №300/6978/25 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

28.01.2026 представник відповідача подала заяву про роз`яснення судового рішення, а саме резолютивної частини в частині, що належить виконати негайно, а саме зобов`язання ДМС (, вул. Володимирська, 9, м. Київ, 01001) поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Долинського відділу Управління ДМС в Івано-Франківській області та стягнення на його користь середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 34 667 (тридцять чотири тисячі шістсот шістдесят сім) грн 74 коп., з утриманням податків та обов`язкових платежів.

В обґрунтування заяви представник ДМС України вказала, що у резолютивній частині судового рішення не зазначено дати, з якої позивача має бути поновлено на посаді та з яких коштів має сплачуватися середній заробіток в межах суми стягнення за один місяць, ураховуючи те, що позивач не є і не був працівником ДМС. За доводами представника відповідача, без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Порядок роз`яснення судового рішення врегульовано статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 3 статті 254 КАС України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Розглянувши дану заяву позивача та матеріали адміністративної справи, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Це означає, що роз`яснення судового рішення є за своєю правовою суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Інакше кажучи це стосується випадків, коли недотримані вимоги ясності, визначеності такого судового рішення адміністративного суду. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, що виникають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Підставою для подання заяви про роз`яснення судового рішення, є як це визначає закон його незрозумілість. Отже, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, а також (або) для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Сама суть роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише має пояснити положення постановленого ним рішенням, які нечітко ним сформульовані, або є незрозумілими для зацікавлених осіб, що позбавляє його можливості реалізації або оскарження.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю розширеним мотивуванням судового рішення та способом усунення незрозумілості його змісту, що може виражатись, зокрема, у можливості неоднакового тлумачення висновків суду, що перешкоджає його належному виконанню. При цьому роз`яснення здійснюється без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Суд зазначає, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.01.2026 у справі №300/6978/25 позов ОСОБА_1 задоволено частково та, серед іншого, зобов`язано Державну міграційну службу України поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Долинського відділу Управління ДМС в Івано-Франківській області. Стягнуто з Державної міграційної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03.09.2025 по 15.01.2026 в сумі 188 195,95 грн, з утриманням податків та обов`язкових платежів. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та стягнення на його користь середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 34 667,74 грн, з утриманням податків та обов`язкових платежів.

Окрім цього, у мотивувальній частині рішення суд вказано таке:

«За змістом ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно з абзацом 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де зберіглося його попереднє місце роботи.

Верховний Суд України у постанові від 28.10.2014 у справі №21-484а14 сформулював правову позицію, за якою встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи. При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Отже скасування наказу про звільнення працівника із займаної посади є підставою для його поновлення на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При цьому, поновлення на роботі полягає в тому, що працівнику надається та ж робота, яку він виконував до звільнення його з роботи.

Щодо дати з якої необхідно поновити позивача, то суд вважає за необхідне вказати наступне.

Пункт 2.27 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993, прямо вказує, що днем звільнення вважається останній день роботи.

Згідно з оскаржуваним наказом №242-кт від 01.09.2025 дата звільнення позивача є 02.09.2025, відповідно ця дата вважається останнім робочим днем позивача. А відтак з 03.09.2025 у позивача розпочався вимушений прогул.

Суд вважає, що позивач підлягає поновленню на попередньо займаній посаді начальника Долинського відділу Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області (а не на рівнозначній посаді, як того просить представник позивача) з наступного дня після звільнення, тобто 03.09.2025».

Тобто, судом надано оцінку всім необхідним доводам сторін, в тому числі тим, які стосуються дати поновлення ОСОБА_1 , місця поновлення ОСОБА_1 , посади, на якій має бути поновлений ОСОБА_1 і суми коштів, які має бути стягнуто з відповідача, який порушив право на працю ОСОБА_1 , а саме, незаконно звільнив із займаної посади оскарженим наказом Голови Державної міграційної служби України від 01.09.2025 №242-кт.

Відтак, з урахуванням викладеного, суд констатує, що рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.01.2026 у справі №300/6978/25, зокрема і його резолютивна частина, що стосується негайного виконання, є чітким за змістом та зрозумілим, а також не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння та не припускає кілька варіантів тлумачення.

У вказаному рішенні вказані норми законодавства, якими мотивував свої висновки суд та якими керувався суд при його ухваленні.

Суд зазначає, що заявником не наведено обставин, які можуть бути підставою для роз`яснення судового рішення в порядку статті 254 КАС України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява відповідача про роз`яснення рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.01.2026 у справі №300/6978/25 не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 254, 241-244, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника Державної міграційної служби України про роз`яснення рішення суду від 28.01.2026 у справі №300/6978/25 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Представнику позивача та відповідачу ухвалу надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до вимог статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.