Справа № 120/17174/25
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

02 лютого 2026 р. Справа № 120/17174/25

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Дончик Віталій Володимирович, розглянувши матеріали позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України) до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди

в с т а н о в и в :

11.12.2025 року Військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) звернулась в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди.

Ухвалою суду від 12.01.2026 року вказану позовну заяву залишено без руху, надано позивачу 5-денний строк, з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом обґрунтування законодавчо визначених підстав, які надають чи передбачають можливість звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 20.01.2026 року позивачу продовжено строк на виконання ухвали суду від 12.01.2026 року на 5 (п`ять) днів з дня вручення копії ухвали суду, шляхом обґрунтування законодавчо визначених підстав, які надають чи передбачають можливість звернення з цим позовом до суду.

26.01.2026 року на виконання вимог ухвали суду представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

Дослідивши зміст вказаної заяви, суд дійшов висновку, що подана представником позивача заява не усуває недоліки, які виявлені судом під час залишення позовної заяви без руху, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, даний позов подано Військовою частиною НОМЕР_1 , як суб`єктом владних повноважень з метою стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 коштів, набутих такою особою під час проходження публічної (військової) служби.

З мотивувальної частини позовної заяви слідує, що позивачем за період з 23.09.2025 року по 30.09.2025 року нараховано та виплачено ОСОБА_1 грошове забезпечення в сумі 6610,98 грн., хоча останній самовільно залишив пункт постійної дислокації підрозділу та був відсутній на військовій службі без поважних причин.

Разом з тим, обґрунтовуючи право звернення до суду з даним позовом представник військової частини покликається на приписи частини 1 статті 12 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі".

Суд звертає увагу, що частиною 1 статті 12 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" визначено, що у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Таким чином, звернення до суду можливе за таких умов:

1) у разі звільнення військовослужбовця, якого притягнуто до матеріальної відповідальності, і особа відмовилася її добровільно відшкодувати;

2) рішення про притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовця не було прийнято до його звільнення і особа відмовилася її добровільно відшкодувати.

Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивача:

1) не звільнено з військової служби;

2) рішення про притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовця прийнято до його звільнення (наказ начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 04.10.2025 року №3283-ОД).

Враховуючи зазначене, суд вважає, що жодна з передбачених частиною першою статті 12 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» обов`язкових умов для звернення до суду у справі про стягнення завданої шкоди не виконана.

Зокрема, позивач не звільнений зі служби, а рішення про його притягнення до матеріальної відповідальності прийнято до його звільнення,

Таким чином, звернення до суду є передчасним, а стягнення шкоди має здійснюватися відповідно до наказу командира шляхом утримання з грошового забезпечення.

Про такий висновок суду говорить і система нормативно-правового регулювання, яка спрямована на те, що відшкодування шкоди в судовому порядку здійснюється в умовах, коли юридичний зв`язок між військовою частиною та її військовослужбовцем припинив існування. Натомість, допоки такий зв`язок існує, відповідні відрахування можуть бути здійснені самою військовою частиною, яка має контроль за грошовим забезпеченням військовослужбовця.

При цьому, у заяві про усунення недоліків представником позивача не зазначено правові підстави для звернення до суду за наведених судом обставин, зокрема не вказано норми закону, якими суб`єкт владних повноважень наділяється правом на звернення до суду з позовом до особи про стягнення коштів, набутих такою особою під час проходження публічної (військової) служби до її звільнення з військової служби.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач вимоги ухвали суду від 12.01.2026 року про залишення позовної заяви без руху у запропонований судом термін не усунув.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, вона повертається позивачеві.

Таким чином, враховуючи те, що вимоги ухвали суду залишились не виконаними в повному обсязі, недоліки позовної заяви у встановлений строк не усунуті, вважаю, що наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Згідно частин 7, 8 статті 169 КАС України ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Дата постановлення ухвали обумовлена перебуванням головуючого судді Дончика В.В. у відпустці з 26.01.2026 року по 30.01.2026 року.

Керуючись статтями 169, 248, 256 КАС України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України) до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Дончик Віталій Володимирович