Справа № 240/1395/26
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/1395/26

категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черноліхова С.В., розглянувши у письмовому провадженні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за період з 25.03.2017 по 13.06.2018.

Ухвалою суду від 20.01.2026 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

03.02.2026 від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, оскільки вона подана з порушенням статтей 160, 161 КАС України, а саме:

- не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та відповідача;

- не надано примірник заяви про поновлення строку звернення до суду для відповідача;

- позовну заяву подано з порушенням строку звернення до суду;

- представник позивача зловживає процесуальними правами.

Суд, розглянувши вказане клопотання, зазначає наступне.

Щодо посилання представника відповідача на те, що у позовній заяві не зазначено відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету позивача та відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача зазначила про наявність у неї електронного кабінету, що відповідає вимогам пункту 2 частини 5 статті 160 КАС України.

При цьому відсутність відомостей щодо електронного кабінету інших учасників справи не є підставою для залишення позовної заяви без розгляду чи без руху, оскільки такі обставини не перешкоджають суду здійснювати розгляд справи по суті.

Доводи відповідача про те, що заява про поновлення строку звернення до суду була подана лише суду та не надано примірника відповідачу, суд вважає необґрунтованими, оскільки подання такої заяви здійснюється з метою вирішення судом питання щодо дотримання строку звернення до суду та наявності підстав для його поновлення.

Щодо дотримання позивачем строку звернення до суду.

Згідно з ч.1ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, відповідно до частини 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

В той же час, відповідно до частин 1, 2 статті 233 КЗпП у редакції після 19.07.2022 працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частини 2 цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (ст.116).

Відтак, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про виплату належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з позовом про виплату заробітної плати в належному розмірі та про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, що закріплено у частині 1статті 58 Конституції України. До події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, стаття 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01 липня 2022 року №2352-IX поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності. До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20.11.2023 у справі №160/5468/23.

Оскільки, спірні в даній справі правовідносини стосуються невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 25.03.2017 по 13.06.2018, то до спірних правовідносин підлягає застосуванню редакція статті 233 КЗпП, яка діяла на виникнення спірних правовідносин, тобто редакція яка не обмежує строк звернення працівника до суду з позовом щодо виплати всіх сум, які належали при звільненні.

Щодо посилань відповідача про зловживання процесуальними правами представником позивача, оскільки вона неодноразово зверталась до суду з такими самими правовідносинами.

Як встановлено, в провадженні суду перебувала справа №240/18582/25 з ідентичними позовними вимогами, проте позовну заяву за клопотанням позивача було залишено без розгляду.

09.12.2025 позивач через свого представника повторно звертався до суду з даним позовом, який повернуто позивачу, у зв`язку з порушенням об`єднання позовних вимог.

Згідно з частиною 3 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Норма частини 8 статті 169 КАС України встановлює, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 4 статті 240 КАС України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Тобто, дані норми встановлюють, що особі, яка зверталась до суду і її позовну заяву було залишено без розгляду або повернуто, не забороняється повторно звернутися до суду з тим самим позовом для захисту своїх прав, якщо з ці правовідносини ще не були вирішені судом.

В даному випадку вимоги позивача про перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за період з 25.03.2017 по 13.06.2018 не були розглянуті в судовому порядку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наведені відповідачем підстави для залишення позовної заяви без розгляду відсутні, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 122, 241, 243,257-262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Черноліхов