Справа № 160/30509/25
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2026-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Озерянської С.І.
за участі секретаря судового засідання Буснюк В.В.
представника позивача (ВКЗ) Макаревича О.С.
представника відповідача (ВКЗ) Ліщук О.В.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з метою перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період, дотримання вимог обліку та збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, про що складено акт перевірки, про який позивач не була обізнана. На підставі акту відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимогу про сплату боргу. Спірні рішення вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 року адміністративний позов було залишено без руху, оскільки позовна заява була подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
17.11.2025 року Головним управлінням ДПС у м. Києві подано відзив на позовну заяву, в якому воно просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на діюче законодавства та судову практику Верховного Суду та зазначає, що контролюючий орган не порушив вказаних норм та перевірка є правомірною та такою що вчинена з урахуванням вимог чинного законодавства. Так, акт документальної позапланової перевірки та винесені на його підставі податкові повідомлення-рішення відповідають вимогам Податкового кодексу України.
25.11.2025 року до суду позивачем надано відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві.
В судовому засіданні 16.01.2026 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити повністю.
В судовому засіданні 16.01.2026 року представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити в їх задоволенні.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив та зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві з 17.12.2010 року як фізична особа-підприємець.
Місцезнаходженням фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 .
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням ДПС у м. Києві було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 .
Документальною позаплановою невиїзною перевіркою ОСОБА_1 встановлено порушення:
- п.44.1, п.44.3, п.44.6 ст.44, п. 177.10. ст.177 Податкового кодексу України №2755-VI Шд 02 грудня 2010 року зі змінами і доповненнями, а саме фізичною особою - платником податків не надано на перевірку документи в повному обсязі щодо ведення фінансово господарської діяльності, для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу;
- п.164.1 ст. 164, п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України №2755-VI від 02 грудня 2010 року зі змінами і доповненнями, а саме заниженно суму чистого оподатковуваного доходу за період 2017р.-2018р., на загальну суму 2008319,09 грн., в результаті чого не нараховано та не перераховано до бюджету податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 361497,44 грн., (в т. ч. за 2017р. - 174503,51 грн., за 2018р. - 186993,92 грн.);
- ч.8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010р. із змінами та доповненнями, а саме платникам податків несвоєчасно сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування нарахований платником податків за звітний період, а саме:
- І кв. 2018р. 2456,58 грн. (Граничний термін сплати 19.04.2018р.) фактично сплачено 19.10.2018р.
- II кв. 2018р. 2457,18 грн. (Граничний термін сплати 19.07.2018р.) фактично сплачено 19.10.2018р.;
Вважаючи дані податкові повідомлення-рішення, рішення та вимогу про сплату недоїмки протиправними позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України.
Статтею 15 Податкового кодексу України надано визначення платника податку якими визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно з підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Відповідно пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Пунктом 44.3 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше: 2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю, відповідно до статей 39 і 39-2, пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу; 1825 днів - для первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, що складаються особами, визначеними пунктом 133.1 статті 133, підпунктом 133.2.2 пункту 133.2 та пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, а також юридичними особами, які обрали спрощену систему оподаткування, за винятком документів, до яких застосовується більш тривалий строк зберігання згідно з підпунктом 44.3.1 цього пункту; 1095 днів - для інших документів, на які не поширюються вимоги підпунктів 44.3.1 та 44.3.2 цього пункту; 1095 днів - для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, включаючи дозвільні документи. Строки зберігання документів та інформації, визначені цим пунктом, розраховуються з дня подання податкової звітності чи іншої звітності, передбаченої цим Кодексом, для складення якої використовуються зазначені документи та/або інформація, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного строку подання такої звітності, а для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - з дня завершення строку їх дії). У разі ліквідації платника податків документи, визначені пунктом 44.1 цієї статті, за період діяльності платника податків не менш як 1825 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю відповідно до статей 39 і 39-2, пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що передували даті ліквідації платника податків, у встановленому законодавством порядку передаються до архіву. Передбачені цим пунктом строки зберігання документів та інформації продовжуються на період зупинення відліку строку давності у випадках, передбачених пунктом 102.3 статті 102 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 63.3 статті 63 Податкового кодексу України, з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).
Підпункт 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначає, що документальна позапланова перевірка здійснюється у разі якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
Згідно підпункту 1 пункту 11.18 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 №1588 (далі - Порядок № 1588) (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) підставою для зняття фізичної особи - підприємця з обліку у відповідному контролюючому органі є відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням, або за судовим рішенням, або у разі її смерті, або оголошення її померлою, або визнання її безвісно відсутньою, а також відомості відповідної реєстраційної картки.
Дата зняття з обліку фізичної особи - підприємця відповідає даті отримання відомостей про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.
Підпунктом 4 пункту 11.18 Порядку № 1588 державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.
Підпунктом 4 пункту 11.18 Порядку № 1588 після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності.
Така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності, в установлені строки подати відповідному контролюючому органу декларацію за останній базовий податковий (звітний) період, в якій відображаються виключно доходи від проведення підприємницької діяльності.
Отже, після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності.
Така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності, в установлені строки подати відповідному контролюючому органу декларацію за останній базовий податковий (звітний) період, в якій відображаються виключно доходи від проведення підприємницької діяльності.
Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.
Згідно з пунктом 85.5 статті 85 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року. Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.
Відповідно підпунктів 164.1.1.-164.1.3 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України, загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.
Стаття 177 Податкового кодексу України встановлює порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування.
Відповідно пункту 177.1 статті 177 цього Кодексу, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 177.2 статті 177 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
Пунктом 177.4 статті 177 Податкового кодексу України передбачено, що до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат; витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством; суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів житлової нерухомості); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, роялті на користь правовласників, як винагорода за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав чи як відрахування на користь правовласників на підставі договорів, укладених таким платником податку з організаціями колективного управління відповідно до Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, пов`язаних з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця; інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.
Відповідно пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет. Облік доходів і витрат від виробництва та реалізації власної сільськогосподарської продукції ведеться окремо від обліку доходів і витрат від здійснення інших видів господарської діяльності.
Відповідно змісту пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України платники податку зобов`язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього Кодексу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку; отримувати та зберігати протягом строку давності, встановленого цим Кодексом, документи первинного обліку, в тому числі на підставі яких визначаються витрати при розрахунку інвестиційного прибутку та формується податкова знижка платника податку; подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього Кодексу таке подання є обов`язковим. На вимогу контролюючого органу та в межах його повноважень, визначених законодавством, платники податку зобов`язані пред`являти документи і відомості, пов`язані з виникненням доходу або права на отримання податкової знижки, обчисленням і сплатою податку, та підтверджувати необхідними документами достовірність відомостей, зазначених у податковій декларації з цього податку.
Отже, об`єктом оподаткування фізичної особи-підприємця є чистий оподатковуваний дохід, який обраховується як різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
Наведене закріплює необхідність документального підтвердження витрат з метою визначення чистого оподлатковуваного доходу підприємця.
В даному випадку, відповідачем висновки про порушення вимог податкового законодавства зроблено у зв`язку з ненаданням до перевірки та на письмовий запит всіх первинних документів які підтверджують витрати у сукупному розмірі 2008319,09 грн.
Щодо висновку податкового органу про відсутність позивача за міцем знаходження, неотримання поштових відправлень якими направлялись повідомлення про початок перевірки, запит про надання документів та ненадано до перевірки первинні документи зазначені в запиті, чим порушено пункти 44.1, 44.3, 44.6 статті 44, пункт 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, суд встановив за зазначає наступне.
08.01.2024 року відповідачем було направлено запит №265/І/26-15-24-02-08-08 про надання документів для проведення перевірки на податкову адресу платника податків АДРЕСА_1 , який було повернуто на адресу відправника 10.01.2024 року «за закінченням терміну зберігання».
08.01.2024 року відповідачем було направлено повідомленя про проведення перевірки на податкову адресу платника податків АДРЕСА_1 , який було повернуто на адресу відправника 09.02.2024 року «за закінченням терміну зберігання».
Перевірку проведено у період з 09.02.2024 року тривалістю 5 робочих днів.
В свою чергу, відповідно інформації наявної в паспорті громадянинаУкраїни для виїзду за кордон вбачається, що позивач 22.11.2022 року залишила територію України та повернулась 28.05.2024 року.
Отже, у період направлення повідомлення, запиту та проведення перевірки позивач перебувала поза межами України, що позбавило її можливості отримати відповідну поштову кореспонденцію від відповідача.
Вказана обставина, враховуючи введений в Україні воєнний стан та заходи, які значна частина громадян вжила з метою власної безпеки, перебування позивача за кордоном, сплину майже 6 років після припинення позивачем підприємницької діяльності, свідчить про неможливість надання позивачем відповіді на запит та всіх первинних документів, пов`язаних з перевіркою, з поважних та об`єктивних причин.
Посилання відповідача на необхідність повідомлення податковий орган про зміру свого місця реєстрації суд вважає безпідставними оскільки в даному випадку позивач не змінювала місце реєстрації, а тимчасово виїхала за межі України у зв`язку з військовою агресією російської фередації.
За неведих обставин суд погоджується з позицією позивача, що формальне дотримання зі сторони відповідача адміністративної процедури проведення перевірки не може бути доказом порушення платником податків вимог законодавства контроль за дотриманням якого здійснюється податковим органом.
Враховуючи надання позивачем суду первинних документів пов`язаних із здійсненням її господарської діяльності за перевіряємий період, висновок про незабезпечення нею зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом.
Також, позивачем частково було надано до проведення перевірки первинні документи, які було використано податковим органом про що зазначено в акті перевірки.
Щодо висновку податкового органу про завищення витрат та як наслідок заниження чистого оподатковуваного доходу на суму 2008319,09 грн, суд зазначає наступне.
Так, в акті перевірки зазначено про ненадання на запит документів підтверджуючих витрати пов`язані із здійсненням підприємницької діяльності.
Акт містить посилання на наявність окремих первинних документів, які підтверджують понесені витрати за 2017 рік на суму 3823958,04 грн. за 2018 рік на суму 4986664,94 грн.
В той же час, враховуючи відсутність частини первинних документів податковий орган дійшов висновку про завищення позивачем витрат на суму 2008319,09 грн. та відповідно заниження на вказану суму чистого оподатковуваного доходу, що стало підставою для нарахування податку на прибуток, війського збору, єдиного соціального внеску, штрафних санкцій та винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки).
Суд вважає необгрунтованими та передчасними висновки податкового органу про порушення позивачем вимог чинного законодавства враховуючи наступне.
В даному випадку, судом встановлено, що основним видом діяльності позивача була діяльність із підтримки театральних і концертних заходів (КВЕД 90.02).
Позивачем у перевіряємому періоді здійснювалась підприємницька діяльнісиь пов`язана з організацією концертів Олега Винника.
05.01.2015 року між позивачем (повірений) та RockSoulana Music GmbH (довіритель) укладено договір доручення №2 про надання послуг з проведення гастрольного заходу, відповідно якого повірений бере на себе зобов`язання діяти від імені та в інтересах довірителя, зобов`язаний вчиняти в порядку та на умовах, визначених цим договором, на території України дії, щодо формування, консультування, підтримання театральних і концертних заходів та наданню послуг з організації та проведення концертів Олега Винника у 2015-2017 роках.
Відповідно даного договору до прав та обов`язків повірено належить: надати сценічний майданчик для проведення вистави, забезпечити проведення концерту технічним обладнанням (світло, звук, декорації) та роботою технічного персоналу (згідно рейдеру), організувати анасування концерту, отримувати від виконаця інформацію, необхідну для виконання зобов`язань за цим договором, забезпечення комфортного перебування колективу (згідно рейдеру) впродовж всього туру, підписати договори та акти виконаних робіт з концертними залами та субпідрядниками; організувати відеозйомку концертної програми; організувати продаж квитків на концерт; при необхідності забезпечити медичний супровід концерту; при необхідності забезпечити пожежний супровід концерту; при необхідності забезпечити охорону правопорядку концерту; повірений зобов`язаний до 25 грудня поточногороку підговути звіт виконаних робіт.
Відповідачем під час проведення перевірки встановлено наявність господарських взаємовідносин позивача з такими постачальниками товарів та послуг як: ТОВ «Партер.УА», ДП «Національний палац мистецтв», ДП «Спортивний комплекс «Атлет», ТОВ «Стадіон Чорноморець», ТОВ «Прінтінг Індастрі», ДП «Арена «Львів»», КП «Облконцертсервіс», ДП «Національний академічний театр російської драми імені Лесі Українки, Театрально-видовищний заклад культури «Київський національний академічний театр оперети», ПАТ «Комерційний банк Львів», ТОВ «Рентолл», ТОВ «Діджер», ТОВ «Футбольний клуб «Ворскла», ТОВ «Луверс», ТОВ «Біг Медіа», ТОВ «РТМ-Україна», ТОВ «Куб44», ТОВ « 07 Продакшн», ТОВ «Укртікет», ТОВ Футбольний клуб «Зірка», ДП «Національний академічний театр імені Івана Франка», ТОВ «Сервіс Прінт», ТОВ «Комодо Альянс», ОКПК «Дніпропетровський академічний театр опери та балету», ТОВ «Компанія Індіго М`юзік», ТОВ «Сумиспортінвест», ДП «Харківський національний академічний театр опери та балету імені М.В. Лисенка», ТОВ «Зінтеко» та інші.
Разом з вказаними договорами позивачем було надано оформлені на їх виконання додаткові угоди та додатки до договорів, розрахунки до договорів, протоколи узгодження договірної ціни, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), акти приймання-передачі об`єктів, видаткові накладні, рахунки на оплату, банківські виписки за весь період перевірки.
Отже, понесені позивачем у перевіряємому періоді витрати, пов`язані з її господарською діяльністю, документально підтверджені, такі витрати безпосередньо пов`язані з отриманням доходів, виникали у позивача у зв`язку із організацією концертів, продажу квитків через контрагентів, оренду концертних залів, транспортні витрати, організацію забезпечення заходів безпеки, рекламу.
Переказів грошових коштів у 4 кварталі 2017 року та 3 кварталі 2018 року від ТОВ «КРОС-2» на адресу позивача не було здійснено.
Відповідачем не було надано суду жодних доказів отримання позивачем доходу від вказаних підприємств у розмірі 970 580 грн, 393 798 грн. та 6000 грн.
За встановлених обставин справи та наведених підстав, висновки податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства здійснені ним передчасно, такі висновки є необгрунтованими та не доведеними жодними належними доказами.
У зв`язку з задоволенням позовних вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 243, 245-247, 250, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 6206,93 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складено 26.01.2026 року.

Суддя С.І. Озерянська