Справа № 400/7973/25
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2026-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 лютого 2026 року

м. Київ

справа №400/7973/25

адміністративне провадження № К/990/1579/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Уханенка С.А.,

суддів: Радишевської О.Р., Соколова В.М.,

перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 грудях 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до 18 Регіональної військово-лікарської комісії про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до 18 Регіональної військово-лікарської комісії, в якій просила визнати протиправним та скасувати:

-рішення 18 Регіональної військово-лікарської комісії у формі Протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії №2025-0624 1421-3360-0 від 24.06.2025;

- зобов`язати 18 Регіональну військово-лікарську комісію встановити причинний зв`язок травми, яка призвела до смерті і причини смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1. - «так, пов`язана із виконанням обов`язків військової служби», рішення ВЛК про причинний зв`язок травми та її наслідків оформити відповідно до вимог керівних документів;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення 18 Регіональної військово-лікарської комісії у формі Протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії №2025-0624-1421-3360-0 від 24.06.2025. Зобов`язано 18 Регіональну військово-лікарську комісію встановити причинний зв`язок травми, яка призвела до смерті і причини смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1. - "так", пов`язана із виконанням із виконанням обов`язків військової служби", рішення ВЛК про причинний зв`язок травми та її наслідків оформити відповідно до вимог керівних документів. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань 18 Регіональної військово - лікарської комісії на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім дев`яносто шість) гривень.

Додатковим рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі №400/7973/25 про стягнення з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 24000 гривень задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань 18 Регіональної військово - лікарської комісії на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень. В задоволенні заяви представника позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 19000 гривень відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 грудях 2025 року апеляційні скарги 18 Регіональної військово-лікарської комісії, ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року та на додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року залишено без задоволення. Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року та додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року залишено без змін.

09 січня 2026 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» представник позивача надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 грудях 2025 року у цій справі.

Скаржник просить скасувати додаткове судове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду в справі №400/7973/25 від 26 серпня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду в справі №400/7973/25 від 12 грудня 2025 року в частині відмови у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на додаткове судове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду в справі №400/7973/25 від 26. серпня 2025 року. Скаржник просить ухвалити нове рішення, яким стягнути витрати на професійну правничу допомогу у повному обсязі.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Як видно з оскаржуваного судових рішень, у серпні 2025 року представником позивача заявлено клопотання про ухвалення додаткового судового рішення у справі №400/7973/25, яким вирішити питання щодо розподілу понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу у справі у розмірі 24000 гривень.

Так, у таких випадках суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Верховний Суд зазначає, що оскільки додаткове судове рішення після його ухвалення стає частиною судового рішення по суті позовних вимог, відповідно, порядок його оскарження є таким, що і для рішення по суті, оскільки вирішує питання, які не пов`язані із вимогами адміністративного позову, але в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом, та які безпосередньо пов`язані із вимогами адміністративного позову.

Таким чином, при вирішенні питання про можливість відкриття касаційного провадження за скаргою на додаткове судове рішення вирішальним є питання можливості касаційного оскарження судового рішення по суті позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, справа розглянута Миколаївським окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскаржуючи судові рішення у справі, яка розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі послався на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зазначив, що у цій справі поєднуються значний суспільний інтерес та виняткове значення для позивача щодо відповідальності суб`єктів владних повноважень за наслідки своїх незаконних рішень. За відсутності повного відшкодування судових витрат судовий захист у подібних категоріях справ втрачає реальну ефективність, а особа, яка домоглася справедливості, опиняється у становищі, коли змушена фактично "сплачувати" за відновлення порушеної честі та гідності загиблого військовослужбовця.

Верховний Суд відхиляє викладені доводи, позаяк спір щодо розподілу та відшкодування судових витрат у конкретній справі є похідним від її розгляду та стосується виключно процесуальних прав щодо здійснення розподілу судових витрат. Вирішення такого питання не впливає на правовий статус невизначеного кола осіб, не формує нових підходів до застосування норм права та не має загальносуспільних наслідків. Крім того, твердження про втрату ефективності судового захисту у разі неповного відшкодування судових витрат та про необхідність «сплачувати» за відновлення порушених прав мають оціночний і емоційний характер та не свідчать про наявність виняткових обставин у процесуальному розумінні. Такі аргументи відображають суб`єктивне сприйняття результату розгляду справи, однак не підтверджують наявності значного суспільного інтересу чи виняткового значення справи для цілей касаційного перегляду.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України

Відтак, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження.

Враховуючи, що додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року та постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 грудях 2025 року у цій справі, з моменту їх ухвалення стали невід`ємною частиною основного судового рішення, а передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини відсутні, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалах Верховного Суду від 11 квітня 2022 року у справі №560/1124/21, від 17 січня 2022 року у справі №260/4012/20, від 19 січня 2022 року у справі №440/1953/20, від 18 січня 2022 року у справі №240/4786/21, від 28 липня 2022 року у справі №420/17362/21.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 252, 328, 333, КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 грудях 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до 18 Регіональної військово-лікарської комісії про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіС.А. Уханенко О.Р. Радишевська В.М. Соколов