Справа № 160/22692/25
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 грудня 2025 року Справа № 160/22692/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіЦарікової О.В.
за участі секретаря судового засіданняОсуховської Ж.С.
за участі:
представника позивача представника відповідача представника відповідача Антоненко І.Д., Лучук Н.О Єгорова А.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро клопотання представника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про закриття провадження в адміністративній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" (49100, м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 6-Б, кімн. 413) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місто Дніпро, пр. Поля Олександра, будинок 57, 49600; ), про визнання протиправним та скасування запиту,

УСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" (49100, м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 6-Б, кімн. 413) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місто Дніпро, пр. Поля Олександра, будинок 57, 49600; ), в якому позивач просить:

визнати протиправними дії Східного міжрегіонального управління ДПС податків з великими платниками податків щодо витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» інформації в рамках документальної позапланової перевірки ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» за період діяльності 2015-2020 роки з метою дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» під час здійснення контрольованих операцій по нарахуванню роялті на користь нерезидента Ledcan Holdings Limited, Кіпр, на підставі наказу від 12.02.2024 року № 30-п, оформлених у вигляді запиту без номеру та без дати «Про надання документів», в частині наступних питань, визначених в запиті (нумерація питань визначена згідно нумерації, наданої в запиті):

1) Чи користувався ТОВ "КОМФІ ТРЕЙД" з 18.02.2010 року, до укладання Ліцензійного договору б/н від 06.03.2012 з LEDCAN HOLDINGS LIMITED (Kinp), торговими марками, якщо так, то якими? На яких умовах? Кому вони належали? Хто ними користувався до ТОВ "КОМФІ ТРЕЙД"?

2) Чому умови оплати визначені ліцензійними договорами про передачу прав використання знаку для товарів і послуг № б/н від 06.03.2012, №2 від 11.07.2012 та № б/н від 01.01.2014 принципово відрізняються від умов оплати, встановлених Ліцензійним договором про передачу прав на використання знаку для товарів і послуг від 30.12.2014? (до грудня 2014 року - Розмір винагороди (роялті) за один календарний місяць користування торговельними марками протягом строку дії договору складає 1000 дол. США; після грудня 2014 року - сторони встановили види винагороди: роялті, тобто періодичні платежі в процентному вираженні від обсягу реалізації на внутрішньому ринку (на території України) протягом звітного періоду, паушальний платіж, тобто фіксована винагорода за певний період)?

3) Як проводилось погодження умов Договору з нерезидентом? Зокрема, яка сторона

готувала проекти Договору? Хто з боку нерезидента приймав участь в цьому процесі?

4) Чи погоджувалось укладення Договору з бенефіціарними власниками компаній?

7) Яким чином та ким здійснювався пошук експерта? За якими критеріями він обирався?

8) Чи проводився аналіз результатів попередньої діяльності експерта у сфері оцінювання нематеріальних об?єктів, зокрема торгівельних знаків (марок)? Що показав зазначений аналіз?

10) Які умови містить договір на отримання ТОВ "КОМФІ ТРЕЙД" послуг експертної оцінки щодо ставки роялті?

11) Чи повідомлялися результати експертного висновку власнику торговельних марок? Яким чином?

13) Ким розроблявся дизайн торгових марок, заявлених до реєстрації ТОВ "КОМФІ ТРЕЙД"? Фахівцями компанії або залученими фірмами?

14) Які витрати понесені ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» на створення, реєстрацію, підтримку та просування власних торгівельних знаків? Хто був ініціатором проведення роботи в зазначеному напрямку? Чи прорахували фінансові наслідки такої діяльності?

- зобов`язати Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків утриматись від дій пов`язаних з проведенням документальної позапланової перевірки ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» за період діяльності 2015-2020 роки з метою дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» здійснення контрольованих операцій по нарахуванню роялті на користь нерезидента Ledcan Holdings Limited, Кіпр, щодо витребування інформації та документів виходять за межі предмету перевірки та за межі перевіряємого періоду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

03.10.2025 на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платника податків надійшло клопотання про закриття провадження у справі, обґрунтоване наступним. Предметом розгляду у справі №160/22692/25 є запит податкового органу, вручений платнику податків при проведенні перевірки, який фактично вже був реалізований Міжрегіональним управлінням - відповідно, вичерпав свою правову дію. Податкова перевірка, в межах якої видавався оскаржений запит, вже проведена та станом на жовтень 2025 є завершеною, що підтверджується актом перевірки від 15.08.2025 №617/32-00-23-09/36962487. Таким чином, Міжрегіональним управлінням повністю реалізовано оскаржений в межах справи №160/22692/25 запит. Відповідно до п.19 ч.1 ст.4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконання або має визначений строк. Враховуючи те, що запит від 16.07.2025, який є предметом розгляду у справі №160/22692/25 є актом індивідуальної дії та вже вичерпав свою правову дію він не порушує права позивача, тоді як позивач вже реалізує своє право захист шляхом подання заперечень до акту перевірки, Міжрегіональне управління вважає, що фактично предмет спору у справі №160/22692/25 відсутній.

10.11.2025 на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника ТОВ "КОМФІ ТРЕЙД" надійшло заперечення на клопотання про закриття провадження, обґрунтоване наступним. Факт завершення податкової перевірки не усуває спір щодо неправомірності дій контролюючого органу, а лише змінює стан правовідносин між платником та контролюючим органом. Спір існує до тих пір, поки не буде вирішеним питання щодо протиправності оскаржених дій контролюючого органу. На відміну від наказу про проведення перевірки, судове рішення про визнання протиправними дій податкового органу, вчинених в межах перевірки, є необхідним елементом захисту прав позивача у подальшому оскарженні податкових повідомлень-рішень та відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України матиме преюдиційне значення. При цьому, висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 08.09.2021 року у справі №816/228/17, є нерелевантними до обставин поточної справи №160/22692/25. Позивач наголошує на необхідності застосування висновків Вищого адміністративного суду України, викладених в ухвалі від 23.02.2017 року у справі № 813/972/16 (провадження К/800/25008/16).

10.11.2025 на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника ТОВ "КОМФІ ТРЕЙД" надійшла заява про зміну предмета позову, в якій викладено позовні вимоги наступним чином:

- визнати протиправними дії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» інформації в рамках документальної позапланової перевірки ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» за період діяльності 2015-2020 роки з метою дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» під час здійснення контрольованих операцій по нарахуванню роялті на користь нерезидента Ledcan Holdings Limited, Кіпр, на підставі наказу від 12.02.2024 року № 30-п, оформлена у вигляді запиту без номеру та без дати «Про надання документів», в частині наступних питань, визначених в запиті (нумерація питань згідно нумерації, наданої в запиті):

«1) Чи користувався ТОВ "КОМФІ ТРЕЙД" з 18.02.2010 року, до укладання Ліцензійного договору б/н від 06.03.2012 з LEDCAN HOLDINGS LIMITED (Kinp), торговими марками, якщо так, то якими? На яких умовах? Кому вони належали? Хто ними користувався до ТОВ "КОМФІ ТРЕЙД"?

2) Чому умови оплати визначені ліцензійними договорами про передачу прав використання знаку для товарів і послуг № б/н від 06.03.2012, №2 від 11.07.2012 та № б/н від 01.01.2014 принципово відрізняються від умов оплати, встановлених Ліцензійним договором про передачу прав на використання знаку для товарів і послуг від 30.12.2014? (до грудня 2014 року - Розмір винагороди (роялті) за один календарний місяць користування торговельними марками протягом строку дії договору складає 1000 дол. США; після грудня 2014 року - сторони встановили види винагороди: роялті, тобто періодичні платежі в процентному вираженні від обсягу реалізації на внутрішньому ринку (на території України) протягом звітного періоду, паушальний платіж, тобто фіксована винагорода за певний період)?

3) Як проводилось погодження умов Договору з нерезидентом? Зокрема, яка сторона готувала проекти Договору? Хто з боку нерезидента приймав участь в цьому процесі?

4) Чи погоджувалось укладення Договору з бенефіціарними власниками компаній?

7) Яким чином та ким здійснювався пошук експерта? За якими критеріями він обирався?

8) Чи проводився аналіз результатів попередньої діяльності експерта у сфері оцінювання нематеріальних об`єктів, зокрема торгівельних знаків (марок)? Що показав зазначений аналіз?

10) Які умови містить договір на отримання ТОВ "КОМФІ ТРЕЙД" послуг експертної оцінки щодо ставки роялті?

11) Чи повідомлялися результати експертного висновку власнику торговельних марок? Яким чином?

13) Ким розроблявся дизайн торгових марок, заявлених до реєстрації ТОВ "КОМФІ ТРЕЙД"? Фахівцями компанії або залученими фірмами?

14) Які витрати понесені ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» на створення, реєстрацію, підтримку та просування власних торгівельних знаків? Хто був ініціатором проведення роботи в зазначеному напрямку? Чи прорахували фінансові наслідки такої діяльності?

- зобов`язати Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків відкликати запит без номеру та без дати «Про надання документів», в частині питань № 1-4, 7, 8, 10, 11, 13, 14 (нумерація питань визначена згідно нумерації, наданої в запиті).

04.12.2025 на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшло уточнене клопотання про закриття провадження у справі.

05.12.2025 на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника ТОВ "КОМФІ ТРЕЙД" надійшла заява про зміну предмета позову, в якій викладено позовні вимоги наступним чином: «Визнати протиправним та скасувати запит Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, наданий Товариству з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» 16.07.2025 року в ході проведення документальної позапланової перевірки платника за період діяльності 2015-2020 року з метою дотримання принципу «витягнутої руки» під час здійснення контрольованих операцій по нарахуванню роялті на користь нерезидента LEDCAN HOLDINGS LIMITED, Кіпр в частині питань № 1,2,3,4,7,8,10,11,13 та 14.

Відповідач в клопотанні про закриття провадження посилався на приписи п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, відповідно до якого суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі суд виходить з такого.

Предметом оскарження у цій справі є запит Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, наданий Товариству з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» 16.07.2025 в ході проведення документальної позапланової перевірки платника за період діяльності 2015-2020 року з метою дотримання принципу «витягнутої руки» під час здійснення контрольованих операцій по нарахуванню роялті на користь нерезидента LEDCAN HOLDINGS LIMITED, Кіпр.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Стаття 55 Конституції України визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Поряд з цим, стаття 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначає завдання адміністративного судочинства справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах (ч. 1 ст. 19 КАСУ).

Пункт 2 частини 1 статті 4 КАСУ визначає публічно-правовий спір, як спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Підпункт 14.1.241 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначає суб`єкт владних повноважень - у значенні, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідачем у справі № 160/22692/25 є Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, який є суб`єктом владних повноважень в розумінні приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства. Отже, за ознакою сторін, предмету спору та характеру спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності, спір у даній справі є публічно-правовим та справа підлягає розгляду в адміністративному суді.

Відповідно до підпункту 39.5.2.7 підпункту 39.5.2 пункту 39.5 ст. 39 Податкового кодексу України строк проведення перевірки платника податків з питань дотримання принципу "витягнутої руки" обчислюється з дня прийняття рішення про її проведення до дня складення акта (довідки) про проведення такої перевірки. Термін проведення перевірки платника податків з питань дотримання принципу "витягнутої руки" переривається у разі розгляду судом позовів платника податків з питань, пов`язаних з призначенням, проведенням або предметом такої перевірки, до завершення судових процедур.

Відповідно до пунктів 7, 8 розділу IV Порядку проведення перевірки з питань дотримання платником податків принципу «витягнутої руки», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 10 березня 2016 року № 344 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15 січня 2021 року № 16) термін проведення перевірки платника податків з питань дотримання принципу «витягнутої руки» переривається у разі розгляду судом позовів платника податків з питань, пов`язаних з призначенням, проведенням або предметом такої перевірки, до завершення судових процедур.

Переривання перебігу строку проведення перевірки здійснюється з моменту початку розгляду судом позовів платника податків та оформлюється наказом, копія якого не пізніше наступного робочого дня вручається платнику податків або його уповноваженому представнику під розпис або надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 глави I розділу II Кодексу.

Предмет спору у цій справі пов`язаний з проведенням та предметом документальної позапланової виїзної перевірки позивача за період діяльності 2015-2020 роки з метою дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» під час здійснення контрольованих операцій по нарахуванню роялті на користь нерезидента Ledcan Holdings Limited, Кіпр, оскільки дії відповідача з видачі оскаржуваного запиту вчинені саме в ході проведення цієї перевірки, про що зазначено безпосередньо в оскаржуваному запиті. Даний факт не заперечувався сторонами справи та не спростовувався ними.

Суд встановив, що матеріали справи не містять доказів факту виконання відповідачем приписів підпункту 39.5.2.7 підпункту 39.5.2 пункту 39.5 ст. 39 Податкового кодексу України, пунктів 7, 8 розділу IV Порядку проведення перевірки з питань дотримання платником податків принципу «витягнутої руки», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 10 березня 2016 року № 344 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15 січня 2021 року № 16). Так, в матеріалах справи відсутня копія наказу відповідача про переривання перебігу строку проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача за період діяльності 2015-2020 роки з метою дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» під час здійснення контрольованих операцій по нарахуванню роялті на користь нерезидента Ledcan Holdings Limited, Кіпр.

Натомість, зі змісту документів, поданих сторонами у цій справі, та усних пояснень, заслуханих в судових засіданнях, слідує що відповідачем такий наказ не виносився та позивачу не вручався, не надсилався у порядку, визначеному статтею 42 глави І розділу ІІ Податкового кодексу України.

Натомість, відповідачем разом із клопотанням про закриття провадження у справі від 03.10.2025 подано витяг з Акту перевірки від 15.08.2025 №617/32-00-23-09/36962487 про результати документальної позапланової виїзної перевірки за період діяльності 2015-2020 роки з метою дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» під час здійснення контрольованих операцій по нарахуванню роялті на користь нерезидента LEDCAN HOLDINGS LIMITED, Кіпр ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМФІ ТРЕЙД» (ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД», код за ), що спростовує переривання термінів проведення означеної перевірки та підтверджує факт її завершення.

Судом встановлено, позивач звернувся до суду із цим позовом 06.08.2025, що підтверджується даними системи «Електронний суд» та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 відкрито провадження у цій справі. За даними системи «Електронний суд» вказана ухвала була доставлена до електронного кабінету відповідача 11.08.2025 о 17:06, що свідчить про поінформованість відповідача про прийняття судом до розгляду позову платника з питань, пов`язаних з проведенням та предметом перевірки.

При вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі судом встановлено, що позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 КАС України, підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду, порушень строків, передбачених статтею 122 КАС України, не вбачається. Отже, позивач звернувся до суду із позовом у цій справі у встановленому КАС України порядку.

Факт відсутності наказу відповідача про переривання термінів проведення перевірки та наявності доказів її завершення шляхом складення Акту перевірки від 15.08.2025 №617/32-00-23-09/36962487 не може свідчити про відсутність предмету позову у цій справі. Тому, суд відхиляє такі доводи відповідача.

Суд враховує висновок Вищого адміністративного суду України, викладений в ухвалі від 23.02.2017 року у справі № 813/972/16, де за результатом касаційного перегляду справи судом встановлено протиправність дій податкового органу щодо направлення оскаржуваного запиту.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11.08.2021 у справі № 804/6851/16 виснував, що позивач запитувані документи та обґрунтовані пояснення не надав, правом на судове оскарження вказаних запитів, якщо вважав, що вони були направлені податковим органом безпідставно, не скористався.

Щодо посилання відповідача на правові висновки Великої Палати, викладені в постанові від 08.09.2021 року у справі № 816/228/17 суд зазначає, що ним не було встановлено подібності та тотожності обставин у справах, що унеможливлюють застосування наведених висновків при вирішенні питань у поточній справі. У справі №816/228/17 досліджувалося питання протиправності та скасування наказу на призначення перевірки, у поточній же справі предметом спору є запит податкового органу, наданий в межах перевірки. Разом з тим, суд встановив відсутність у наведеній постанові заборони оскарження інших актів індивідуальної дії в адміністративному судочинстві.

Згідно з пунктом 78.1 Податкового кодексу України визначено підстави для призначення та здійснення документальних позапланових перевірок.

Відповідно до пунктів 78.1.14 та 78.1.6 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:

78.1.14. у разі отримання документально підтвердженої інформації та даних, що свідчать про невідповідність умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» та/або встановлення невідповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» у порядку, передбаченому підпунктом 39.5.1.1 підпункту 39.5.1 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу;

78.1.16. отримано звіт про контрольовані операції, надісланий платником податків відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу. У такому разі перевірка проводиться виключно з питань контролю трансфертного ціноутворення.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 вересня 2021 року по справі № 816/228/17 (провадження № 11-109апп21): Велика Палата Верховного Суду відступилавід висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 27 січня 2015 року (справа № 21-425а14) в частині, та зазначила наступне.

Пунктом 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства Українивизначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Проаналізувавши вказані вище норми та рішення Конституційного Суду України, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 вказала, що оскарження реалізованого акта індивідуальної дії не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки його скасування не може призвести до відновлення порушеного права. Зазначили, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

До того ж, Верховний Суд у справі №320/1684/19, за результатом розгляду якої прийняв постанову від 08.10.2021, якою скасував рішення судів першої та апеляційної інстанції через порушення норм процесуального права і підкреслив необхідність саме закриття провадження у справі.

На підставі з`ясованих у справі обставин, наведених правових норм та правових позицій Верховного Суду у зазначених вище справах, суд приходить до таких висновків.

У разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому, підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.02.2020 по справі № 826/17123/18, а саме: «…у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки».

Отже, виходячи з наведеного, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що такий спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, та, серед іншого, акцентувала, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і будь - якого іншого судочинства України

Разом з тим, підпунктом 39.5.2.7 підпункту 39.5.2 пункту 39.5 статті 39 ПК України встановлено, що термін проведення перевірки платника податків з питань дотримання принципу «витягнутої руки» переривається у разі розгляду судом позовів платника податків з питань, пов`язаних з призначенням, проведенням або предметом такої перевірки, до завершення судових процедур.

Отже, спеціальна норма ПК України, яка регулює питання податкового контролю за встановленням відповідності умов контрольованих операцій принципу «витягнутої руки», а саме пункт 39.5 статті 39 ПК України, прямо передбачає розгляд судом позовів платника податків з питань, пов`язаних з призначенням, проведенням або предметом такої перевірки, що вказує на те, що законодавцем допускається можливість оскарження до суду платником податків дій/рішень податкового органу з питань призначення, проведення або предмету перевірки щодо відповідності умов контрольованих операцій принципу «витягнутої руки».

З урахуванням викладеного, слід дійти висновку, що якщо в ПК є норма, яка прямо передбачає розгляд судом позовів платника податків з питань, пов`язаних з призначенням, проведенням або предметом такої перевірки, що вказує на те, що законодавцем допускається можливість оскарження до суду платником податків дій/рішень податкового органу з питань призначення, проведення або предмету перевірки щодо відповідності умов контрольованих операцій принципу «витягнутої руки», то в даному випадку у платника податків є право на оскарження дій щодо проведення перевірки навіть після допуску посадових осіб до перевірки.

Враховуючи вищевикладені правові висновки Верховного Суду та те, що перевірка має бути зупинена до завершення судових процедур, враховуючи вищенаведені норми ПК України, суд вважає, що у платника податків є право на оскарження дій щодо проведення перевірки навіть після допуску посадових осіб до перевірки.

Відтак, суд відхиляє доводи відповідача стосовно неможливості оскарження дій щодо проведення перевірки відповідності умов контрольованих операцій принципу «витягнутої руки» у разі допуску контролюючого органу до проведення такої перевірки, а також стосовно того, що ця справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Тотожне правозастосування здійснене Третім апеляційним адміністративним судом у постанові від 17.04.2025 року у справі № 280/11329/24.

Так, завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Право на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Як зазначено у п.1 ч.1 ст.238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч.2 ст.238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 243, 248, 255, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платника податків про закриття провадження у справі відмовити повністю.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 23.12.2025.

Суддя О.В. Царікова