Справа № 334/898/26
Суддя: Телегуз С. М.
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 04.02.2026
Справа № 334/898/26
Провадження № 2-а/334/34/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

04 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Телегуз С.М., розглянувши адміністративний позов ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про застосування судом тимчасового обмеження особи у праві керування транспортним засобом під час мобілізації, -

ВСТАНОВИЛА:

03.02.2026 року до суду через систему «Електронний суд» звернувся представник ІНФОРМАЦІЯ_2 за довіреністю Величко О.Г. з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про застосування судом тимчасового обмеження особи у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.

В позові посилалися на те, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 з 08.02.2010 року перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Уповноваженими посадовими особами позивача оповіщено відповідача про необхідність явки останнього 05.12.2025 року для уточнення військово-облікових даних. Відповідач у зазначений у повістці час та день не з`явився. Станом на день подання позовної заяви відповідач про причини неявки не повідомив та не прибув; документи про поважність причини неприбуття у строк зазначений у повістці не надав. Таким чином, відповідач порушив вимоги абз.8 ч.3 ст.22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. З метою притягнення відповідача до адміністративної відповідальності позивач листом від 11.08.2025 року звернувся до ВП №6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області із зверненням щодо доставлення відповідача для складення протоколу про адміністративні правопорушення. Листом від 29.09.2025 року поінформовано позивача про неможливість здійснити адміністративне затримання та доставлення відповідача протягом 30 календарних днів. Надалі позивачем 05.01.2026 року направлено відповідачу вимогу про виконання обов`язку, а саме: з метою виконання громадянами обов`язків, передбачених ч.1,3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в паперовій формі засобами поштового зв`язку. У період з 08.08.2025 року по теперішній час відповідач добровільно протягом 10 календарних днів з дня вручення вимоги не виконав зазначеного у ній обов`язку. Відповідно відомостей Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях відповідач має право керування транспортним засобом категорії «В». Посвідчення водія видане 29.05.2007 року. З метою спонукання відповідача до виконання військового обов`язку, позивач звертається до суду з позовом.

Прохали застосувати тимчасове обмеження до ОСОБА_1 у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, дослідивши зміст поданої заяви та доданих до неї документів, доходжу висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, відповідно п.3 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, а згідно ч.2 ст.171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Загальні вимоги до позовної заяви встановлені ст.ст. 160-161 КАС України, спеціальні вимоги встановлені ст.283-2 КАС України.

Відповідно ч.2 ст.283-2 КАС України позов подається до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня виникнення підстав, що дають територіальному центру комплектування та соціальної підтримки право на пред`явлення позовних вимог відповідно до Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинен містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається позов; 2) повне найменування позивача, його місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) відповідача, його місце проживання чи перебування, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 4) зміст вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 5) перелік документів та інших доказів, що додаються до позову; 6) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; 7) підпис уповноваженої особи позивача та докази на підтвердження її повноважень; 8) докази надсилання копії позову та копій доданих документів відповідачу з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Так, згідно ч.1 ст.27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами першою, третьою статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. У разі отримання письмової відповіді про неможливість здійснити адміністративне затримання та доставлення громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки його керівник протягом п`яти днів з дня отримання такої відповіді надсилає такому громадянину в паперовій формі засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу його місцезнаходження, місця проживання чи перебування вимогу про виконання обов`язку (обов`язків) військовозобов`язаним, резервістом (далі - вимога).

Долучені до позовної заяви копії документів свідчать, що письмова відповідь про неможливість здійснити адміністративне затримання та доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 датована 29.09.2025 року, в той час як лише 05.01.2026 року позивач направив відповідачу вимогу про виконання обов`язку військовозобов`язаним з викликом на 08.01.2026 року о 08:00 за адресою: АДРЕСА_1 , що не відповідає вимогам ч.1 ст.27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно ч.4 ст.27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі якщо громадянин добровільно протягом 10 календарних днів з дня вручення вимоги не виконав зазначеного у ній обов`язку (обов`язків), територіальний центр комплектування та соціальної підтримки звертається до суду в порядку, встановленому законом, з приводу тимчасового обмеження такого громадянина у праві керування транспортним засобом під час мобілізації - на строк до виконання або відкликання такої вимоги.

Доказів вручення вказаної вимоги відповідачу матеріали позовної заяви не містять.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду докази вручення відповідачу вимоги про виконання обов`язку військовозобов`язаним.

Також, відповідно ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до позовної заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно Закону України «Про судовий збір» відсутні пільги ТЦК та СП щодо сплати судового збору ні за суб`єктною ознакою позивача, ні за категорією спору (предметом позову).

Згідно п.п.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, сплачується судовий збір, що становить один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому подано заяву до суду, що наразі становить 3328 грн.

Згідно ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч.2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, так як позов подано в електронній формі, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 2662,40 грн. (3328 грн. х 0,8) та надати суду документ, що підтверджує сплату.

Дотримання вимог ст.ст. 160-161 КАС України при пред`явленні заяви в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року, «Мушта проти України» від 18.11.2010 року, «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року. Тобто, за практикою Європейського суду з прав людини, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду. На цьому наголошено й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №800/474/17.

Відповідно ч.3 ст.283-2 КАС України у разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд залишає позов без руху та надає позивачу строк, але не більше ніж 10 днів, для усунення недоліків. Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення позовної заяви та доданих до неї документів. Повернення позовної заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення недоліків.

А тому позовну заяву необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 283-2 КАС України, -

УХВАЛИЛА:

Адміністративний позов ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про застосування судом тимчасового обмеження особи у праві керування транспортним засобом під час мобілізації - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення позовної заяви та доданих до неї документів. Повернення позовної заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.М. Телегуз