Справа № 240/17007/24
Суддя: Леміщак Дмитро Михайлович
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/17007/24

категорія 111020300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Леміщака Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до товариства з обмеженою відповідальністю "ПГП" про стягнення податкової заборгованості,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області із позовною заявою, в якій просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ПГП" податкову заборгованість в сумі 368695,86 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що товариство з обмеженою відповідальністю "ПГП" зареєстроване 14.01.2019 та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні Державної податкової служби у Житомирській області. За відповідачем обліковується податковий борг у загальній сумі 368695,86 грн, з яких 335221,13 грн становить штрафна санкція, а 33474,73 грн - пеня. Зокрема, за податком на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) нараховано 274622,75 грн, з яких 272424,93 грн - штрафна санкція, а також пеня у сумі 2197,82 грн. За податком на прибуток нараховано 94073,11 грн, з яких 62796,20 грн - штрафна санкція, а також пеня у сумі 31276,91 грн. Податкові повідомлення-рішення не були оскаржені відповідачем у судовому порядку, тому вважаються узгодженими. Податкова вимога форми "Ю" № 0-0630 від 30.03.2023 була направлена відповідачу та не оскаржена ним ні в адміністративному, ні в судовому порядку. На момент подання позову податковий борг не погашено.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву, поданому до суду у вересні 2024 року, відповідач зазначив, що не погоджується з позовними вимогами повністю та вважає їх необґрунтованими. Податкове повідомлення-рішення № 9 від 19.03.2024 на суму 226465,79 грн оскаржується відповідачем у Житомирському окружному адміністративному суді у справі № 240/10413/24, розгляд якої на момент подання відзиву триває. Відповідач вважає подання позову про стягнення податкового боргу передчасним, оскільки одне з ключових податкових повідомлень-рішень, на підставі якого сформовано значну частину боргу, перебуває на стадії судового оскарження. Інших підстав для відмови у задоволенні позову у відзиві не наведено.

Позивач 03.10.2024 подав відповідь на відзив, у якій вказав, що не погоджується з доводами відзиву та заперечує вимогу про залишення позову без задоволення. На час подання відповіді на відзив у судовому оскарженні перебуває лише податкове повідомлення-рішення № 9 від 19.03.2024 на суму 226465,79 грн (справа № 240/10413/24). Решта податкових повідомлень-рішень, на підставі яких сформовано податковий борг у сумі 142230,07 грн, не оскаржуються та є узгодженими. Позивач просив зупинити провадження у справі № 240/17007/24 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 240/10413/24.

Ухвалою від 08.11.2024 зупинено провадження в адміністративній справі № 240/17007/24 за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до товариства з обмеженою відповідальністю "ПГП" про стягнення податкової заборгованості до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі № 240/10413/24.

Ухвалою від 04.02.2026 провадження у справі поновлено.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) з особливостями, визначеними статтями 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області, виконуючи покладені на нього функції контролюючого органу щодо забезпечення надходження податкових платежів до бюджету, на підставі результатів проведених камеральних перевірок дотримання товариством з обмеженою відповідальністю "ПГП" вимог податкового законодавства прийняло низку податкових повідомлень-рішень про визначення сум грошових зобов`язань платника податків у вигляді штрафних (фінансових) санкцій.

Так, 26.06.2023 контролюючим органом були прийняті податкові повідомлення-рішення форми "ПС" № 09 на суму 10000,00 грн та № 09 на суму 5000,00 грн, якими застосовано штрафні санкції за порушення порядку сплати податку на прибуток підприємств. 23.01.2024 прийнято податкове повідомлення-рішення № 9 на суму 10192,30 грн за порушення у сфері оподаткування податком на додану вартість. 14.03.2024 винесено податкові повідомлення-рішення № 9 на суму 45296,20 грн та № 9 на суму 2500,00 грн, пов`язані з невиконанням вимог податкового законодавства щодо податку на прибуток. 19.03.2024 прийнято податкові повідомлення-рішення № 9 на суму 226465,79 грн та № 9 на суму 11193,73 грн, якими застосовано штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. 26.03.2024 винесено податкове повідомлення-рішення № 9 на суму 13715,30 грн, а 09.05.2024 - № 09 на суму 10857,80 грн, що також стосуються порушень у сфері податку на додану вартість.

На підставі зазначених податкових повідомлень-рішень контролюючим органом було нараховано пеню в розмірі 31276,91 грн та 2197,82 грн за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань.

30.03.2023 Головним управлінням Державної податкової служби у Житомирській області на адресу товариства з обмеженою відповідальністю "ПГП" направлено податкову вимогу форми "Ю" № 0-0630 про погашення наявного податкового боргу в добровільному порядку.

Жодне з перелічених податкових повідомлень-рішень за винятком № 9 від 19.03.2024 на суму 226465,79 грн не було оскаржене відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 9 від 19.03.2024 товариство з обмеженою відповідальністю "ПГП" ініціювало процедуру судового оскарження.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.12.2024 у справі № 240/10413/24 відмовлено в задоволенні позову ТОВ "ПГП" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.03.2024 № 9 про застосування штрафних санкцій на підставі пункту 120-1.1 ст. 20 розділу 2 Податкового кодексу України в сумі 226465,79 грн.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2025 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ПГП" залишено без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26.12.2024 - без змін.

Вважаючи, що наявні передбачені законом підстави для застосування заходів примусового стягнення відповідно до статей 87, 95 Податкового кодексу України, Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовною заявою про стягнення податкової заборгованості з рахунків відповідача у банках.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до п. 6.1. ст. 6 ПК України - податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Статтею 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

За змістом пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

В силу положень пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 129.1. статті 129 ПК України передбачено, що при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження, нарахування пені на суму такого заниження розпочинається починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків (пункт 131.1 статті 131 ПК України).

Відповідно до зведеного розрахунку Головного управління ДПС у Житомирській області за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 368695,86 грн.

Суд звертає увагу, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку: встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.

Згідно з п. 41.2 ст. 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно з вимогами пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 Податкового кодексу України).

Головним управлінням ДПС у Житомирській області відповідачу було надіслано податкову вимогу форми "Ю" від 30.03.2023 № 0-0630.

В силу положень пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкова вимога вважається відкликаною, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Враховуючи наведені обставини, а також рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26.12.2024 у справі № 240/10413/24, грошове зобов`язання у сумі 368695,86 грн набуло статусу податкового боргу.

Відповідно до положень пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безпосереднього існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту повного погашення податкового боргу платником по всім податкам і зборам. При цьому грошові зобов`язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога буде вважатися відкликаною, а у разі виникнення у майбутньому суми податкового боргу - контролюючим органом має бути виставлена нова податкова вимога.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.03.2018 у справі № 820/1751/17, постанові від 27.03.2018 у справі № 2а/0370/2648/12, постанові від 19.02.2019 у справі № 818/1117/16.

Податковий борг відповідачем у повному обсязі не погашався, у тому числі і на дату розгляду цього спору по суті.

Отже, надіслання відповідачеві інших податкових вимог, як умова для належного звернення позивачем до суду із вимогами про стягнення податкового боргу, законом не вимагається.

При вирішенні цього спору судом враховано, що відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження сплати податкового боргу.

За приписами п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

За змістом пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не спростовані відповідачем, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У зв`язку з відсутністю судових витрат питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н, 10003, ) до товариства з обмеженою відповідальністю "ПГП" (вул. Стадіонна, 3, с-ще Довбиш, Звягельський р-н, Житомирська обл., 12724, ) про стягнення податкової заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ПГП" на користь Головного управління ДПС у Житомирській області податковий борг у сумі 368695,86 грн (триста шістдесят вісім тисяч шістсот дев`яносто п`ять гривень 86 копійок) з рахунків у банках, що обслуговують такого платника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Леміщак

Повний текст складено: 04 лютого 2026 р.

04.02.26