Справа № 200/10100/25
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року Справа№200/10100/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зменшення при перерахунку пенсії у квітні 2023 році розміру призначеної 30.08.2013 року пенсії з 80% до 70%, а також виплати пенсії з обмеженням її розміру;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01.01.2025 року перерахунок пенсії в розмірі 80 відсотків на підставі довідки, виданої ДУ ТМО МВС у Донецькій області від 21.12.2021 року № 33/25-3992 з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, а також виплатити пенсію в новому розмірі з 01.01.2025 року на підставі ст. 55 Закону № 2262;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплачувати з 01.07.2025 року призначену в розмірі 80 % пенсію без обмежень її розміру.

Ухвалою від 5 січня 2026 року суд прийняв до розгляду позовну заяву позивача, відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 4 лютого 2026 року суд поновив позивачу строк звернення до суду.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач при перерахунку його пенсії у квітні 2023 року протиправно зменшив розмір призначеної мені пенсії з 80% до 70 %. Згідно норм діючого законодавства України таке зменшення основного розміру пенсії не передбачене. Позивач вважає дії відповідача щодо обчислення пенсії в розмірі 70% грошового забезпечення протиправними, оскільки таке застосування не стосується перерахунку вже призначеної пенсії та просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Суть відзиву відповідача зведена до того, що позивач з 16.05.2024 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві, отже ГУ ПФУ в Донецькій області є неналежним відповідачем у даній справі.

Ухвалою від 27 січня 2026 року суд витребував у відповідача письмові пояснення щодо здійснення перерахунку пенсії позивача у квітні 2023 року із зазначенням чіткої дати такого перерахунку на виконання рішення суду в адміністративній справі № 200/3216/22 та чи здійснював такий перерахунок ГУ ПФУ в Донецькій області; копію рішення (розпорядження) щодо перерахунку пенсії позивача у квітні 2023 року на виконання рішення суду в адміністративній справі № 200/3216/22, докази повідомлення позивача про здійснення перерахунку, зокрема, надіслання позивачу копії рішення чи повідомлення листом. Строк виконання ухвали до 30 січня 2026 року. Ухвала суду від 27 січня 2026 року відповідачем не виконана.

Стосовно посилання відповідача на те, що ГУ ПФУ в Донецькій області не є належним відповідачем у справі суд зазначає наступне.

4 жовтня 2022 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 200/3216/22, яким рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.01.2022 року № 26 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років, яким відмовлено в перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки ДУ ТМО МВС України по Донецькій області від 21.12.2021 року № 33/25- 3992 за листопад 2019 року визнано протиправним та скасовано. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі довідки, виданої ДУ ТМО МВС у Донецькій області від 21.12.2021 року № 33/25-3992 з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум пенсії, починаючи з 01.12.2019 року. Рішення набрало законної сили 05.04.2023 року на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду.

Перерахунок пенсії позивача у квітні 2023 року на виконання вищенаведеного рішення суду здійснений саме ГУ ПФУ в Донецькій області, і саме дії щодо такого перерахунку є предметом спору у даній справі. Отже, ГУ ПФУ в Донецькій області є належним відповідачем у даній справі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України на різних посадах. Йому призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за вислугу років з 30 серпня 2013 року. На момент виходу на пенсію мав вислугу 32 роки в календарному обчислені. До 16.05.2024 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області, з 16.05.2024 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві.

Після розгляду справи № 200/3030/20-а за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Донецькій області рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.07.2020 року було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягали у безпідставному зменшенні основного розміру пенсії до 70% ОСОБА_1 при перерахунку пенсії за вислугу років МВС з 01.01.2016 року, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати пенсію з 01 січня 2016 року, виходячи з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату позивачу перерахованої суми пенсії з 01 січня 2016 року, із врахуванням раніше виплачених сум. Це рішення набрало законної сили 16 жовтня 2020 року на підставі ухвали Першого апеляційного адміністративного суду.

4 жовтня 2022 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 200/3216/22, яким рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.01.2022 року № 26 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років, яким відмовлено в перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки ДУ ТМО МВС України по Донецькій області від 21.12.2021 року № 33/25- 3992 за листопад 2019 року визнано протиправним та скасовано. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі довідки, виданої ДУ ТМО МВС у Донецькій області від 21.12.2021 року № 33/25-3992 з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум пенсії, починаючи з 01.12.2019 року. Рішення набрало законної сили 05.04.2023 року на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду.

При виконанні вищезазначеного рішення відповідач при перерахунку пенсії позивача у 2023 році знову зменшив розмір призначеної йому пенсії з 80% до 70 %.

Також, судом встановлено, підтверджено вищенаведеними рішеннями суду і не заперечується сторонами по справі, що на момент виходу на пенсію, відповідачем було розраховано основний розмір пенсії позивача у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення.

Не погоджуючись із таким розрахунком пенсії в розмірі 70% грошового забезпечення, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ).

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-VII, внесено зміни у частину 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно з якими цифри "80" замінено цифрами "70", тобто змінено відсоток грошового забезпечення, з якого розраховується розмір пенсії.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно з п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103 постановлено перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (Офіційний вісник України, 2015 р., № 96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Частиною 1 статті 58 Конституції України, встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Внесені Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій.

Тобто, при перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років. При цьому застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Суд звертає увагу на те, що процедури призначення пенсії та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" №1166-VІІ від 27.03.2014 зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постановах від 24.04.2018 у справі №686/12623/17 (К/9901/849/17) та від 19.06.2018 у справі №583/2264/17 (К/9901/1786/18).

Висновки щодо застосування статей 13, 63 Закону № 2262 при перерахунку пенсій за вислугу років, призначених відповідно до Закону № 2262, висловлені Верховним Судом у рішенні від 04.09.2020 за наслідками розгляду зразкової адміністративної справи №240/5401/18. Верховний Суд зазначив, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. У цій зразковій справі Верховний Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону № 2262 на підставі Постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

При цьому, суд зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 30 листопада 2022 року у справі №380/24477/21 звертався до Великої Палати Верховного Суду стосовно необхідності відступу від правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у зразковій справі № 240/5401/18.

Однак, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року постановлено повернути справу № 380/24477/21 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду у відповідній колегії.

З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі № 240/5401/18 та ухвалі від 12 січня 2023 року у справі № 380/24477/21, у територіальних органів Пенсійного фонду України відсутні передбачені законом повноваження зменшувати розмір пенсії для осіб, яким вона призначена раніше у розмірі більшому, аніж це передбачено чинною редакцією статті 13 Закону №2262-ХІІ. Такий підхід ґрунтується на законі, який в аспекті спірних правовідносин, відповідає критерію якості та передбачуваності закону.

Суд звертає увагу, що внесені Законом №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.

При вказаних обставинах, суд доходить висновку про протиправність дій відповідача щодо зміни позивачу відсоткового розміру пенсії з 80% до 70 % від відповідних сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії позивача, який відбувся у квітні 2023 року при виконанні рішення суду.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Водночас, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог позивача в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо виплати пенсії з обмеженням її розміру та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплачувати з 01.07.2025 року призначену в розмірі 80% пенсію без обмежень її розміру з огляду на їх передчасність. Спірні правовідносини в цій частині виникнуть після набрання даним судовим рішенням законної сили та його виконання відповідачем шляхом здійснення відповідного перерахунку.

Згідно приписів ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог позивача частково.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Судовий збір позивачем був сплачений відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції у сумі 1940 грн., який підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 900 грн, виходячи з суми 968,96 грн. Надмірно сплачений судовий збір може бути повернутий ухвалою суду за клопотанням позивача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зменшення ОСОБА_1 при здійсненні перерахунку його пенсії відсоткового значення розміру пенсії з 80% до 70% сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3, ) здійснити з 01.01.2025 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 80 відсотків на підставі довідки, виданої ДУ ТМО МВС у Донецькій області від 21.12.2021 року № 33/25-3992 з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, та здійснити виплату перерахованої суми пенсії із врахуванням раніше виплачених сум з 01.01.2025.

В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; 84122, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) на користь ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 900 грн. (дев`ятсот гривень).

Рішення ухвалене та повне судове рішення складено 4 лютого 2026 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар