Справа № 420/8390/25
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2026-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/8390/25

Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К. Дата і місце ухвалення: 07.11.2025р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

(справу розглянуто в порядку письмового провадження

на підставі ч.1 ст. 311 КАС України)

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року по справі за адміністративним позовом приватного підприємства «АЛЬФА ЛЮКС» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2025 року приватне підприємство «АЛЬФА ЛЮКС» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500090/2025/000021/1 від 01.03.2025р., визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500090/2025/000032 від 01.03.2025р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на виконання укладеного з Компанією ENERGY EG СО зовнішньоекономічного договору (контракту) №31/1 від 31.01.2024р. в лютому 2025 року ним було імпортовано на митну територію України товар (сіль харчова, придатна для споживання людьми, рафінована, не йодована), який задекларовано за основним методом визначення вартості товарів - за ціною договору. На підтвердження визначеної митної вартості надані відповідні підтверджуючі документи. Однак, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500090/2025/000021/1 від 01.03.2025р., яким обрано другорядний метод визначення митної вартості (резервний). Також, відповідачем видано підприємству картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500090/2025/000032 від 01.03.2025р. Таке рішення та картку відмови ПП «АЛЬФА ЛЮКС» вважає незаконними та зазначає, що у наданих Митниці документах всі числові значення вказано однаково та немає жодних невідповідностей чи розбіжностей між ними. Позивач зазначав про безпідставність посилань Митниці на ненадання документів щодо витрат на страхування, вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів, оскільки поставка товару здійснювалася на умовах CIF згідно Інкотермс 2010, при яких у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару, в т.ч. перевезення, страхування, пакування. За наведених обставин також не є необхідним надання договору фрахтування. Позивач зазначав, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення ПП «АЛЬФА ЛЮКС», оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається у кожному конкретному випадку. До того ж, у рішенні про коригування митної вартості Митниця повинна навести пояснення щодо зроблених коригувань, чого у спірних правовідносинах не мало місця.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500090/2025/000021/1 від 01.03.2025р.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA500090/2025/000032 від 01.03.2025р.

Стягнуто на користь ПП «АЛЬФА ЛЮКС» за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці сплачений судовий збір в розмірі 22293,33 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Одеська митниця подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з`ясування обставин справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 07.11.2025р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ПП «АЛЬФА ЛЮКС».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на те, що у зв`язку з спрацюванням профілів ризику системи управління ризику щодо можливого заниження митної вартості по поданій ПП «АЛЬФА ЛЮКС» митній декларації, Одеською митницею встановлено, що у наданих підприємством документах містять розбіжності, а також вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, що обґрунтовано в п.33 прийнятого митним органом рішення про коригування митної вартості товарів №UA500090/2025/000021/1 від 01.03.2025р. Зокрема, у наданих до митного оформлення документах відсутня інформація щодо витрат на страхування; у поданому коносаменті від 15.02.2024р. №01 у якості умов оплати фрахту зазначено «freight payable as per Charter-Party dated 22/01/2024», проте зазначений документ до митного оформлення не надавався, що унеможливлює здійснення перевірки оплати витрат на транспортування оцінюваних товарів до порту ввезення на митну територію України та відповідно перевірки правильності виконання та додержання умов поставки CIF Чорноморськ (Україна); у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо включення такої складової митної вартості як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, визначено джерела інформації, що використовувалися митним органом. Товар розмитнено за резервним методом визначення митної вартості.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ПП «АЛЬФА ЛЮКС» зареєстроване як юридична особа 14.10.2010р. Основним видом діяльності підприємства є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

31.01.2024р. між ENERGY EG CO (Продавець) та ПП «АЛЬФА ЛЮКС» (Покупець) укладено контракт №31/1, за умовами якого Продавець зобов`язується передати, а Продавець прийняти й оплатити харчову сіль згідно рахунків. Кількість Товару, його тип та інші характеристики Товару визначаються в рахунку (п.п.1.1, 2.2 Контракту).

Пунктами 3.1-3.6 Контракту встановлено, що ціна Товару визначається в попередньому рахунку. Остаточна вартість партії поставленого Товару визначається в комерційному рахунку та може відрізнятися від попереднього рахунку. У вартість входить: вартість повної упаковки та маркування: слінг-пакети, крафт-пакети, позначки на пакетах. Валюта контракту - долар США. Оплата Товару здійснюється в доларах США шляхом переказу коштів на рахунок Продавця. Умови оплати: 100 % попередня оплата Товару після отримання Покупцем попереднього рахунку від Продавця, якщо інші умови оплати не вказані в попередньому інвойсі.

Відповідно до п.4.1 Контракту за даним Контрактом Товари поставляються окремими партіями згідно інвойсів. Умови поставки - CIF або FOB згідно Інкотермс-2010 (конкретні умови вказуються в інвойсі та/або в інших товаросупровідних документах.

Вартість упаковки, маркування та робіт, пов`язаних із пакуванням включена у вартість товару (п.5.4 Контракту).

Згідно п.6.3 Контракту Продавець передає Покупцеві з вантажем такі документи: коносамент - в 3 примірниках; попередній рахунок - в 1 примірнику; рахунок - в 3 примірниках; пакувальний лист, що містить брутто, вага, нетто та кількість відправлених одиниць - в 3 примірниках; форма А Сертифіката походження, виданий виробником, - в 1 примірнику; експортна митна декларація - в 1 примірнику.

На виконання умов вищевказаного Контракту позивач придбав у продавця товар - сіль харчова, придатна для споживання людьми, рафінована, не йодована: - SALT GRIND 1 MIX -1600 слінг-бегів по 1,25 тон кожний (додатково упаковані в поліпропіленові мішки по 25 кг) - 2000,00 тонн; Торговельна марка ENERGY EG.CO. Виробник: ENERGY EG.CO. Країна виробництва Єгипет. Вартість товару 122000,00 доларів США.

З метою митного оформлення вказаного товару позивач подав до відповідача митну декларацію №25UA95U5 від 27.02.2025р., в якій митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною контракту.

В підтвердження заявленої митної вартості декларантом надано Митниці наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 31.01.2024р. №31/1; рахунок-проформу від 06.12.2024р. №INV-2024-0612; рахунок-фактуру (інвойс) від27.01.2025р. №INV-2024-2701; коносамент №1 від 15.02.2025р.; вантажну відомість від 15.02.2025р.; платіжні інструкції про оплату товару №400 від 06.12.2024р., №419 від 16.01.2025р., №421 від 31.01.2025р., №429 від 18.02.2025р.; експортну декларацію країни відправлення №318-1-653-2025 від 02.02.2025р.

Митним органом було зобов`язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 7) калькуляцію витрат; 8) комерційний документи (інвойс) між нерезидентами. 9) митну декларацію країни відправлення.

Листом від 01.03.2025р. №3/01 уповноваженою особою декларанта повідомлено Митницю, що більше додаткові документи, окрім вже наданих, по митній вартості надаватись не будуть.

01.03.2025р. Одеською митницею за митною декларацією №25UA95U5 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500090/2024/000021/1, в якому зазначено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, ознаки підробки та не подані всі документи, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема:

1) відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс) термін CIF «вартість страхування та Фрахт» передбачає, що продавець зобов`язаний за власний рахунок застрахувати вантаж на умовах надання права покупцю або іншій особі, що володіє страховим інтересом відносно товару, заявляти вимоги безпосередньо до страховика, а також надати покупцю страховий поліс або інший доказ страхового покриття. Частиною 1 та пунктом 8 частини 2 статті 53 МКУ визначено, що одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, в тому числі, якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до умов поставки CIF Чорноморськ відсутні відомості щодо страхування вантажу;

2) у поданому коносаменті від 15.02.2024р. №01 у якості умов оплати фрахту зазначено «freight payable as per Charter-Party dated 22/01/2024». Проте, зазначений документ до митного оформлення не надавався, що унеможливлює здійснення перевірки оплати витрат на транспортування оцінюваних товарів до порту ввезення на митну територію України та відповідно перевірки правильності виконання та додержання умов поставки CIF Чорноморськ (Україна);

3) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.3.3 та п.5.4 зовнішньоекономічного договору (контракту) ціна за товар включає в себе вартість пакування, маркування. Проте, у наданих до митного оформлення документах (інвойсі,) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості мішків до ціни товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

У рішенні зазначено, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що по товару №1 рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, і що ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, є більшим і становить - 0,13 дол. США за 1 кг ваги нетто (МД №UA500110/2024/008771 від 10.11.2024р.), ніж заявлено декларантом - за 1 кг ваги нетто.

Митним органом обрано другорядний метод визначення митної вартості резервний, за яким митну вартість товару визначено на рівні 260 000,00 доларів США.

01.03.2025р. Одеською митницею оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500090/2025/000032, в якій зазначено про прийняття рішення про коригування митної вартості товарів.

Не погоджуючись із правомірністю прийнятих Одеською митницею рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови ПП «АЛЬФА ЛЮКС» оскаржило їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено, що заявлений ПП «АЛЬФА ЛЮКС» метод визначення митної вартості товару документально не підтверджено або надані позивачем документи містять розбіжності, які впливають на правильність визначення митної вартості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначено ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, серед іншого, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що митний орган, лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної ПП «АЛЬФА ЛЮКС» митної вартості товару, заявленому у спірному випадку до декларування, Одеська митниця у п.33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів №UA500090/2025/000021/1 від 01.03.2025р. зазначила, що у наданих до митного оформлення документах відсутня інформація щодо витрат на страхування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість таких посилань митного органу, оскільки, як слідує зі змісту ч.2 ст.53 МК України, надання декларантом одночасно з митною декларацією до митного органу страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, є обов`язковим у випадку, якщо страхування здійснювалося.

Як вже зазначалося колегією суддів, у спірному випадку поставка товарів здійснювалась на умовах CIF Чорноморськ.

Відповідно до правил Інкотермс CIF (Cost, Insurance and Freight (...named port of destination) - вартість, страхування і фрахт (...назва порту призначення). Термін «вартість, страхування та фрахт» означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця.

За умовами терміну CIF на продавця покладається також обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення.

Отже, продавець зобов`язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески. Покупець повинен мати на увазі, що за умовами терміну CIF від продавця вимагається забезпечення страхування лише з мінімальним покриттям. У випадку, якщо покупець бажає мати страхування з більшим покриттям, він повинен або прямо та недвозначно домовитися про це з продавцем, або самостійно вжити заходів до забезпечення додаткового страхування.

Таким чином, у разі укладання контракту за умовами поставки CIF на продавця покладається обов`язок забезпечення страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, а також сплати страхових внесків та вартості перевезення вантажу до порту відвантаження.

Зважаючи на те, що перевезення товару здійснювалося морем на умовах поставки CIF, то в даному випадку ПП «АЛЬФА ЛЮКС» не повинно додатково страхувати товар та нести витрати на транспортування вантажу до порту призначення.

А відтак, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на неможливість перевірки правильності визначеної декларантом митної вартості товару за відсутності документів, що містять відомості про вартість страхування, оскільки такі документи у даному випадку не вимагаються.

Стосовно тверджень відповідача про ненадання документу «Charter-Party», то колегія суддів зауважує, що на умовах поставки CIF витрати, пов`язані з доставкою товару, здійснюються продавцем та закладаються ним у контракту ціну товару.

Пунктом п.6.1 Контракту від 31.01.2024р. №31/1 передбачено, що транспортні витрати покладаються на покупця.

Також, п.6.3 Контракту від 31.01.2024р. №31/1 визначено перелік документів, які мають бути надані покупцю з вантажем, серед яких відсутній «Charter-Party» (договір фрахтування), оскільки відповідальність за організацію перевезення та оплату фрахту як за умовами поставки CIF, та і за умовами контракту від 31.01.2024р. №31/1 покладено на продавця.

У документах, надання яких передбачено контрактом, та на підставі яких розраховувалася митна вартість товару, а саме рахунку-проформі, інвойсі вказана ціна товару з урахуванням умов поставки CIF Чорноморськ.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, сторони, узгодивши поставку на умовах СІF, тим самим передбачили, що покупець не зобов`язаний самостійно страхувати вантаж або нести витрати на його транспортування.

Що ж до посилань Митниці на те, що у поданих документах відсутні відомості про включення до ціни товару таких складових митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, то колегія суддів зазначає наступне.

Як слідує зі змісту п.п. в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України, така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, додається до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, лише у випадку, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, вартість упаковки, маркування та робіт, пов`язаних із пакуванням товару, згідно п.3.3 та п.5.4 Контракту, включена до ціни товару.

Тобто, умовами Контракту передбачено покладення таких витрат як пакування, пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням саме на постачальника товару та при поставці товару витрати з упаковки та пакування включено до вартості товару.

На користь висновку суду про те, що вартість пакування увійшла до митної вартості товару свідчать відомості графи 37 митної декларації, де зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару).

При цьому, як вже зазначалося, відповідно до рахунку-проформи (Proforma Invoice) №INV-2024-0612 від 06.12.2024р. та рахунку (Сommercial Invoice) №INV-2025-2701 від 27.01.2025р. поставка товару здійснювалась на умовах CIF відповідно до правил «Інкотермс 2010», при яких продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відвантажувати товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Упаковка повинна містити належне маркування.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що включення витрат на упаковку, пакувальні матеріали та роботи, пов`язані з пакуванням, до складових митної вартості може мати місце лише у випадку, якщо такі витрати не були включені до ціни, що була фактично сплачена за оцінюваний товар. Враховуючи, що вартість тари, упаковка та маркування входять до вартості товару, ці витрати не додаються при визначенні митної вартості товару, відповідно до пп. в) п.1 ч.10 ст. 58 МК України.

Що ж до посилань апелянта на ненадання ПП «АЛЬФА ЛЮКС» всіх додатково витребуваних документів, то колегія суддів зазначає, що відсутність всіх визначених Митницею додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом зазначених документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Приписи МКУ зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Відповідачем не доведена наявність підстав для витребування додаткових документів у позивача.

Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Колегія суддів відхиляє як безпідставні, посилання апелянта на те, що в Єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) наявна інформація про те, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим, оскільки: отримана з бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажні митні декларації, на які митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Матеріали справи таких доказів не містять.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 20 вересня 2023 року по справі №815/5783/17.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості та картка відмови є протиправними і підлягають скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Одеської митниці та скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.11.2025р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 03 лютого 2026 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук