Справа № 120/16939/25
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

02 лютого 2026 р. Справа № 120/16939/25

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Маслоід Олена Степанівна, розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

до: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 )

про: стягнення безпідставно набутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення безпідставно набутих коштів.

У відповідності до ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою суду від 06.01.2026 дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із наданням належних та допустимих доказів поважності причин його пропуску.

08.01.2026 за вх.№1416/26 до суду від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду. В заяві про поновлення строку звернення до суду позивач наголошує, що протягом дії воєнного стану військова частина НОМЕР_1 була безпосередньо залучена до виконання бойових завдань у районах активних бойових дій, що підтверджується бойовим розпорядженням Головнокомандувача ЗСУ від 20.06.2023 №15857 (гриф) (вибуття особового складу з постійного місця дислокації); бойовим розпорядженням командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 03.06.2024 №313/ОГ/863 (гриф) та бойовим розпорядженням Адміністрації ДПС України №137т (гриф) (призупинення виконання бойових завдань частиною особового складу з метою ротації); бойовим розпорядженням ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 05.04.2025 №313/ОГ/153 (гриф) (вибуття підрозділу в оперативне підпорядкування ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » для виконання бойового завдання, яке триває до теперішнього часу). Позивач вказує, що безперервне виконання бойових завдань, ротація особового складу, перебування підрозділу в різних районах бойових дій, обмежений доступ до документообігу та юридичної допомоги, а також запровадження воєнного стану на всій території України з 22.02.2022, об`єктивно унеможливили своєчасну підготовку та подання позовної заяви.

Розглянувши заяву про поновлення строку на звернення до адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, за загальним правилом, суб`єкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів протягом тримісячного строку, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Так, в межах даної справи позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача військової частини НОМЕР_1 майнової шкоди на загальну суму 17 978 грн 80 коп.

З матеріалів позовної заяви судом встановлено, що наказом позивача №533-ОД від 28.02.2025 "Про результати службового розслідування" зафіксовано, що неправомірними діями старшого солдата ОСОБА_1 , передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, нанесено матеріальну шкоду державі в особі НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України, яка виразилась в безпідставним отриманням грошового забезпечення на загальну суму 17 978, 80 грн (сімнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят вісім гривень, 80 коп.), а саме: 12 649, 37 грн нараховане та виплачене грошове забезпечення; 2 311, 56 грн компенсація ПДФО; 2 825, 24 грн нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок; 192, 63 грн нараховано та сплачено військовий збір.

Отже, про протиправне отримання відповідачем грошового забезпечення у сумі 17 978, 80 грн позивачеві було відомо ще станом на 28.02.2025, а тому право на звернення до суду з цим позовом у позивача виникло з 28.02.2025.

В той же час, позивач звернувся до суду лише 08.12.2025, тобто з пропуском тримісячного строку звернення.

У постанові від 17.09.2020 по справі № 640/12324/19 Верховний Суд зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Надаючи оцінку заяві про поновлення строку звернення, суд зауважує, що позивач обґрунтовує пропуск такого строку посиланнями на виконання бойових завдань, ротацію особового складу, складність документообігу та запровадження воєнного стану на території України.

Водночас такі обставини за своєю правовою природою не є об`єктивно непереборними, а свідчать про організаційні труднощі у діяльності суб`єкта владних повноважень, які відповідно до усталеної практики Верховного Суду не визнаються поважними причинами пропуску процесуальних строків.

Суд звертає увагу, що неналежна організація процесу звернення з позовною заявою до суду з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання позову є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з цим, є наслідком неналежного виконання позивачем своїх процесуальних обов`язків.

Саме по собі посилання позивача на запровадження воєнного стану з 24.02.2022 не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки позивач не навів жодних конкретних обставин, які були б об`єктивно непереборними та унеможливлювали звернення до суду упродовж тривалого часу.

Позивачем не доведено і те, що військова частина перебувала у повному складі в зоні бойових дій у першому ешелоні оборони, а також не надано доказів відсутності можливості здійснювати претензійно-позовну роботу упродовж усього періоду пропуску строку.

Навпаки, з обставин, на які посилається сам позивач, убачається, що у нього наявними були організаційні та часові ресурси для звернення до суду. Зокрема, бойовими розпорядженнями командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 03.06.2024 №313/ОГ/863 (гриф) та Адміністрації ДПС України №137т (гриф) виконання бойових завдань частиною особового складу призупинено з метою ротації, що свідчить про відсутність безперервної бойової зайнятості та, відповідно, про можливість здійснення правової роботи. Крім того, лише з 05.04.2025, на підставі бойового розпорядження ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №313/ОГ/153 (гриф), підрозділ вибув в оперативне підпорядкування ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » для виконання бойового завдання, яке триває до теперішнього часу, що додатково підтверджує: у період з 03.06.2024 по 05.04.2025, а також в інші проміжки часу, позивач не був позбавлений можливості своєчасно звернутися до суду.

Відтак, позивачем не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Враховуючи наведене, суд вважає, що твердження, на які позивач посилається у своїй заяві, не можуть вважатись поважними для поновлення такого строку, оскільки дотримання строку звернення до суду, в даному випадку, залежали виключно від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, і не пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, тобто є неповажними.

Суд зазначає, що наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані ст. 123 КАС України, згідно із частинами першою, другою якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Положення ч. 2 ст. 123 КАС України кореспондують приписам п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, якими передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених ч. 2 ст. 123 цього Кодексу.

Отже, суд доходить висновку про повернення позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.

Відповідно до ч. 6 ст. 169 КАС України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Суд роз`яснює, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. 120, 122, 123, 160, 161, 169, 171, 248, 255, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Маслоід Олена Степанівна