Справа № 638/14394/17
Суддя: Шишкін О. В.
Дата ухвалення: 2026-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/638/1/26
УХВАЛА

Іменем України

05 лютого 2026 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Шишкін О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року позивачем подано до суду заяву про встановлення судового контролю, в якій заявник просить суд постановити ухвалу, якою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати до суду звіт про виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.01.2020 у справі №638/14394/17. В обґрунтування заяви зазначає, що жодного документу на заяву від 23.06.2020 року про прийняття до виконання виконавчого листа позивачу не надіслано. Представник позивача зверталась на адресу відповідача з листами щодо виконання рішення суду. Листом ГУПФУ в Харківській області від 12.12.2023 року повідомлено, що доплата по перерахунку за рішенням суду з 22.02.2014 по 30.09.2021 склала 146792,87 гривень та нарахована на вересень 2021 року. Листом від 02.02.2021р. №2000-0401-8/14873, який було направлено за адресою, зазначеною в пенсійній справі як місце проживання, Дрешер Іскру було запрошено для вирішення питання подальшої виплати пенсії через банківську установу. Оскільки ОСОБА_2 не було поновлено заяву про перерахування пенсії до банківської установи, виплату пенсії з квітня 2021 рокук було переведено до поштового відділення 61103. З квітня 2021 року пенсія ОСОБА_2 на поштовому відділенні не отримувалася. Оскільки всупереч рішенню суду відповідачем не вжито заходів до виконання рішення суду, при цьому на звернення позивача, відповідач не надав розрахунків на виконання вказаного рішення, тому позивач вважає його не виконаним.

Ухвалою суду від 26.01.2026 прийнято заяву позивача ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області інформацію щодо виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.01.2020 у справі №638/14394/17.

04.02.2026 від відповідача надійшли заперечення на заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення , в якій вказав на відсутність підстав для встановлення судового контролю, оскільки на виконання рішення суду відповідачем перераховано ОСОБА_1 пенсію з дати поновлення виплат 22.02.2014 року з урахуванням раніше виплаченим сум, з урахуванням стажу та заробітної плати для обчислення пенсії , індексації, в розмірі не меншому, ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб.

Суд вирішує питання про встановлення судового контролю у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.01.2020 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не відновлення пенсійної справи ОСОБА_1 та нарахування пенсії в непередбаченому Законом розмірі. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відновити пенсійну справу, перерахувати розмір пенсії за віком ОСОБА_1 з дати поновлення виплат 22.02.2014 року з врахуванням компенсації витрат частини доходів, із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, як не працюючому пенсіонеру, дитині війни, за понаднормативний стаж роботи, передбачених чинним пенсійним законодавством України та виплачувати в розмірах не менше прожиткових мінімумів для осіб, що втратили працездатність. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.08.2020 рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.01.2020 змінено, викладено третій абзац резолютивної частини наступним чином: Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відновити пенсійну справу, перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з дати поновлення виплат 22.02.2014 року з урахуванням раніше виплаченим сум, з урахуванням стажу та заробітної плати для обчислення пенсії , індексації, в розмірі не меншому, ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб».

Відповідно до відомостей з АСДС виконавчий лист по справі видано 25 травня 2020 року.

Згідно ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судові рішення виконуються безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, Кодексом адміністративного судочинства України. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 382 Кодексу), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №820/4261/18 та від 25.06.2020 у справі № 0240/2226/18-а.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення даної норми дає підстави для висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття рішення у справі. При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися залежно від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Крім того, суд зазначає, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження"). У разі невиконання судових рішень добровільно, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

За загальним правилом, встановленим ст.373 Кодексу адміністративного судочинства України, звернення судових рішень в адміністративних справах до виконання здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як зазначалось судом вище, позивачу видано виконавчий лист у даній справі. При цьому у матеріалах справи відсутні докази про те, що позивач звертався з виконавчим листом для примусового виконання судового рішення в порядку Закону України "Про виконавче провадження".

Суд зазначає, що встановлення судового контролю, шляхом зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень, однак може застосовуватися судом коли на час розгляду заяви про встановлення судового контролю заявником надано докази, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення. Встановлення судового контролю є специфічною формою судового провадження, яка має на меті забезпечення належного та в повному обсязі виконання рішення суду у тому випадку, коли інші встановлені законодавством механізми забезпечення такого виконання вичерпані та/або є неефективними.

Правовою ж підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних, підтверджених належними і допустимими доказами, підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними ухвалах від 16.09.2020 та від 12.01.2022 у справі №826/9960/15 (№11-1403апп18).

Доводів та доказів, які б давали підстави вважати, що встановлений ст.373 Кодексу адміністративного судочинства України спосіб звернення судових рішень в адміністративних справах до виконання у випадку позивача не є ефективним і потребує додаткового встановлення судового контролю в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, заявником не наведено.

У зв`язку із вищезазначеним суд дійшов висновку, що позивачем не вичерпано всіх передбачених чинним законодавством засобів щодо належного та повного виконання судового рішення, отже, звернення із заявою в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України до суду є передчасним, оскільки повнота та правомірність виконання рішення суду у порядку Закону України "Про виконавче провадження" першочергово підлягає контролю зі сторони державного виконавця.

З огляду на викладене, подана заява про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 241-243, 248, 250, 256, 294, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії- відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.В. Шишкін