Справа № 640/19790/20
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Беспалова О.О., Вівдиченко Т.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №-2615 від 27 лютого 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірним податковим повідомленням-рішенням нараховано земельний податок за 2020 рік у розмірі 832 312, 87 грн за земельну ділянку, розташовану у АДРЕСА_1 .

Позивач стверджує, що за вказаною адресою він володіє нежилими будівлями, але земельна ділянка під цими будівлями йому не належить і не зареєстрована в Державному земельному кадастрі.

Зазначає, що до моменту виникнення відповідних прав на земельну ділянку він не повинен сплачувати земельний податок. Також не погоджується із розрахунком земельного податку, доводячи, що відповідач неправильно визначив локальний коефіцієнт, що впливає на місце розташування земельної ділянки.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві форми "Ф" №-2615 від 27.02.2020 року в частині нарахування земельного податку за 2020 рік в сумі 129 291, 32 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.07.2025 у справі № 640/19790/20 в частині задоволення позовних вимог щодо визначення суми податкового зобов`язання за платежем «земельний податок з фізичних осіб» за податковий період 2020 рік на суму 129 291,32 грн, та ухвалити нове рішення у відповідній частині, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято з неповним та невірним з`ясуванням фактичних обставин справи, порушенням норм матеріального права.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року та від 02 жовтня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу.

Керуючись частинами 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до фактичних обставин справи, у 2016 році ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 01.03.2016 року придбала в ОСОБА_3 нерухоме майно - нежилі будівлі та склади загальною площею 1250, 40 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 8 цього договору передбачено, що нерухоме майно розташоване на земельній ділянці загальною площею 5488,50 кв.м., кадастровий номер (обліковий код) земельної ділянки 78:122:125.

У відповідності до вимог ст.377 Цивільного кодексу України та ст.120 Земельного кодексу України до покупця переходить відповідне право на земельну ділянку або її частину, на якій розміщене нерухоме майно, без зміни її цільового призначення в обсягах та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.03.2016 року зареєстровано право приватної власності ОСОБА_1 на цей об`єкт нежитлової нерухомості.

Відповідно до довідки №Н-00338/2016 від 23.06.2016 року про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, виданої ОСОБА_1 . Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), нормативна грошова оцінка земельної ділянки (код ділянки 78:122:125, місце розташування: АДРЕСА_1 ) площею 5471,50 кв.м. становить 21 811 134, 09 грн.

У серпні 2016 року ОСОБА_1 подала до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві заяву, у якій просила поставити її на облік платників земельного податку за цю земельну ділянку.

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Київської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки по АДРЕСА_1 для реконструкції, експлуатації та обслуговування нежитлових та складських будівель і споруд.

Рішенням Київської міської ради №857/3864 від 20.12.2017 року надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,55 га (земельна ділянка комунальної власності територіальної громади міста Києва) в оренду на 10 років для реконструкції, експлуатації та обслуговування нежитлових та складських будівель і споруд.

У 2019 та 2020 роках до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносилися зміни щодо опису об`єкта нерухомого майна (нежилих будівель і складів), внаслідок чого його загальна площа зросла до 3564, 20 кв.м.

У лютому 2020 року ГУ ДПС у м. Києві на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України прийняло податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №-2615 від 27.02.2020 року, якими визначило ОСОБА_1 податкове зобов`язання з земельного податку за 2020 рік в сумі 832 312, 87 грн.

Не погодившись із нарахуванням земельного податку, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд вказав, що платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

Незважаючи на те, що позивач не зареєстрував право власності чи користування земельною ділянкою під належним йому на праві власності об`єктом нерухомого майна, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК України, обов`язок зі сплати земельного податку виник з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Бездіяльність не може бути підставою для несплати плати за земельну ділянку, якою позивач користується без оформлення прав на неї. Обов`язок із сплати земельного податку пов`язується для особи саме із виникненням права власності або користування земельною ділянкою, а не із обставинами реєстрації такої земельної ділянки в Державному земельному кадастрі чи присвоєння такій земельній ділянці кадастрового номеру.

Отже, суд погодився з доводами відповідача, що ОСОБА_1 у 2020 році була платником земельного податку за земельну ділянку, на якій розташоване належне їй нерухоме майно.

Щодо нарахування сум земельного податку, суд встановив, що за базу оподаткування для визначення податку взято нормативну грошову оцінку земельної ділянки, обчислену із застосуванням значень, наведених у довідці Департаменту земельних ресурсів КМДА №Н-00338/2016 від 23.06.2016 року та технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва, затвердженій рішенням Київської міської ради №23/23 від 03.07.2014 року, а також кумулятивно застосовано відповідні коефіцієнти індексації.

Відповідач здійснив розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки для цілей нарахування плати за землю за 2020 рік таким чином:

5741,50 х 864, 94 х 3 х 1,03 х 1,249 х 1,433 х 1,06 х 1,0 х 1,0 х 1,0 = 27 743 762, 33 грн, де:

- 5741,50 кв. м. - площа земельної ділянки, згідно з технічним звітом по встановленню зовнішніх меж землекористування,

- 864, 94 грн - базова вартість одного квадратного метра земель міста Києва в межах економіко-планувальної зони №384 (додаток 2 до рішення Київської міської ради №23/23 від 03.07.2014 року),

- 3 - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), для земельних ділянок, інформація про які не внесена до відомостей Державного земельного кадастру, або щодо яких у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код КВЦПЗ (примітки до додатку 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року № 489),

- 1,03 - узагальнюючий локальний коефіцієнт (Кл) на місцезнаходження земельної ділянки (додаток 3 до рішення Київської міської ради №23/23 від 03.07.2014 року),

- 1,249 - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2014 рік,

- 1,433 - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2015 рік,

- 1,06 - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2016 рік,

- 1,0 - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2017 рік,

- 1,0 - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2018 рік,

- 1,0 - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2019 рік.

До нормативної грошової оцінки відповідач застосував ставку земельного податку, установлену пунктом 5.3 Положення про плату за землю в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради №242/5629 від 23.06.2011 року - 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

За розрахунками контролюючого органу земельний податок на 2020 рік для ОСОБА_1 склав 832 312, 87 грн (27 743 762, 33 грн х 3%).

Позивач заперечив означені розрахунки та вказав, що відповідно до довідки Департаменту земельних ресурсів КМДА №НГО/2020-9386 від 06 серпня 2020 року нормативна грошова оцінка цієї земельної ділянки складає 23 434 051, 87 грн.

Відтак, земельний податок за 2020 рік повинен складати 703 021,55 грн (23 434 051, 87 грн х 3%).

Суд перевірив такі розрахунки розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки та вважав їх правильними.

Таким чином, суд задовольнив позов частково та вказав, що сума податкового зобов`язання з земельного податку визначена контролюючим органом в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні форми "Ф" №-2615 від 27 лютого 2020 року, підлягає зменшенню, а вказане рішення слід скасувати в частині безпідставно нарахованого позивачу земельного податку за 2020 рік у сумі 129 291, 32 грн (832 312, 87 грн - 703 021, 55 грн).

Наведені висновки судова колегія не погоджує з наступних підстав.

Відповідно до приписів п.286.5 статті 286 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків має у власності декілька земельних ділянок або право на декілька земельних часток (паїв), щодо яких необхідно провести звірку даних, для її проведення такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу за своїм місцем реєстрації у контролюючих органах або за місцем знаходження будь-якої з таких земельних ділянок, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю).

Платники плати за землю мають право письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) звернутися до контролюючого органу за своїм місцем реєстрації у контролюючих органах або за місцем знаходження земельних ділянок, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), для проведення звірки даних щодо:

розміру площ та кількості земельних ділянок, земельних часток (паїв), що перебувають у власності та/або користуванні платника податку;

права на користування пільгою зі сплати податку з урахуванням положень пунктів 281.4 і 281.5 статті 281 цього Кодексу;

розміру ставки земельного податку;

нарахованої суми плати за землю.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником плати за землю на підставі оригіналів відповідних документів або належним чином засвідчених копій таких документів, зокрема документів на право власності, користування пільгою, а також у разі зміни розміру ставки плати за землю контролюючий орган, до якого звернувся платник плати за землю, проводить протягом десяти робочих днів перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення разом з детальним розрахунком суми податку. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

У постанові від 29 червня 2023 року (справа № 520/342/21), ухваленій у подібних до цієї справи правовідносинах, Верховний Суд виснував, що платник податків не позбавлений можливості надати до податкового органу уточнюючі документи щодо характеристик оподатковуваних будівель для правильного розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, шляхом застосування відповідних коефіцієнтів для обчислення такого податку.

Суд також зазначив, що у випадку нереалізації платником податків права на проведення звірки даних відсутні підстави для посилань в подальшому на відомості, що можуть мати вплив або на віднесення належного йому нерухомого майна до об`єкта оподаткування взагалі, або ж на розмір ставки податку.

Подібний підхід Верховний Суд застосував у постанові від 09 серпня 2022 року (справа №819/1339/16).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, після отримання спірного податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №-2615 від 27 лютого 2020 року ОСОБА_1 не зверталась до податкового органу із заявою в порядку абзацу 1 пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України, що відповідно спростовує висновки суду першої інстанції про наявність підстав для зменшення сум податкового зобов`язання з земельного податку.

Крім того, позивачем не подано до контролюючого органу відомостей щодо зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки на момент обрахування земельного податку.

Довідка Департаменту земельних ресурсів КМДА №НГО/2020-9386, що долучена позивачем до матеріалів справи була виготовлена 06 серпня 2020 року, тоді як податкове повідомлення-рішення сформовано від 27 лютого 2020 року № -2615.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову в означеній частині.

Колегія суддів також зауважує, що рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог, що залишені без задоволення, сторонами не оскаржується, відтак апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 3 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 243, 250, 286, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві форми "Ф" №-2615 від 27 лютого 2020 року в частині нарахування земельного податку за 2020 рік в сумі 129 291, 32 грн.

Прийняти у цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві форми "Ф" №-2615 від 27 лютого 2020 року в частині нарахування земельного податку за 2020 рік в сумі 129 291, 32 грн.

В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту ухвалення та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

Т.Р. Вівдиченко