Справа № 500/6677/25
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2026-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6677/25

27 січня 2026 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баб`юка П.М.

за участю:

секретаря судового засідання Косюк О.П.

представника позивача - Парубія І.М.,

представника відповідача - Кондратюка В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1918-UA0096355 від 30.03.2025 на суму 256686,30 грн, сформоване Головним управлінням ДПС у Тернопільській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що належні позивачу, як фізичній особі на праві власності комплекс приміщень свинарника загальною площею 2410,2 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , віднесені до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, використовуються за призначенням у господарській діяльності ним, як фізичною особою-підприємцем - сільськогосподарським товаровиробником та не здаються в оренду, лізинг, позичку, нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2024 рік в сумі 256686,30 грн згідно податкового повідомлення-рішення № 0-1918-UA0096355 від 30.03.2025, на переконання позивача, є протиправним.

Ухвалою судді від 01.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 16.12.2025 о 11:30 год.

16.12.2025 до суду від представника позивача надійшла заява, в якій зазначено, що 11.12.2025 у електронному кабінеті платника податків ОСОБА_1 у інтегрованій картці платника за платежем: 50 18010300 UA0096355, назва податку: "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" з`явився запис:

дата операції: 11.12.2025,

код операції: 17Т,

назва операції: зменшено нарахованих в поточному році податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) Рішення про коригування №Р0001 від 11.12.2025, термін сплати 11.12.2025,

сума операції: 256686,03,

нараховано/зменшено -256686,03.

Отже, за наслідком проведення відповідачем вказаної операції заборгованість позивача ОСОБА_1 в сумі 256686,30 грн (згідно спірного ППР) зменшилась на 256686,03 грн і станом на 14.12.2025 становить 0,27 грн.

Поряд з цим, будь-якого рішення щодо вказаних обставин позивачу не було надіслано.

Однак, представник зазначає, що внаслідок самостійного скасування нарахування податку за спірним ППР у ГУ ДПС у Тернопільській області можуть виникнути підстави для нарахування ОСОБА_1 пені в сумі 12949,65 грн за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання, нарахування якого визнав сам контролюючий орган неправомірним шляхом його скасування.

Головне управління ДПС у Тернопільській області пояснень щодо вказаних обставин суду не надало.

16.12.2025 до суду від Головного управління ДПС у Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що первинними документами, які супроводжують господарські операції, є (зокрема, але не виключно): видаткові накладні, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні, акти виконаних робіт або акти приймання виконаних робіт, договори, товарні чеки, банківські виписки, платіжні доручення, оборотно-сальдові відомості, тощо.

Однак, жодного підтвердження руху коштів, використання транспортних засобів, інструментів, залучення робочої сили; копій видаткових накладних, рахунків-фактур, товарно-транспортних накладних, актів виконаних робіт, договорів, платіжних доручень, а отже і підтвердження здійснення економічної діяльності, яку характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції тощо як до суду, так і до контролюючого органу надано не було.

Таким чином, позивачем ні до суду, ні до контролюючого органу не було надано первинних документів, які б підтверджували здійснення сільськогосподарської діяльності сільськогосподарським товаровиробником у нежитловому приміщенні за Тернопільська обл., Тернопільський р-н, с. Чистилів, вул. Транспортна бічна, будинок 5а.

Згідно довідки секретаря судового засідання по адміністративній справі №500/6677/25 не проводилося у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці. Судове засідання відкладено на 24.12.2025 о 10:30 год.

19.12.2025до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що у спірних правовідносинах позивач є власником комплексу приміщень свинарника загальною площею 2410,2 кв. м, що розташовані за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, с. Чистилів, вулиця Транспортна бічна, будинок 5а, загальною площею 2410,2 кв. м., які віднесені до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, використовуються за призначенням у господарській діяльності позивача - фізичної особи-підприємця, що є сільськогосподарським товаровиробником, та не передавались позивачем в оренду, лізинг, позичку. Тобто наявність усіх трьох умов надання позивачу пільги, визначеної підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, відповідачем не спростована.

Зазначає, що посилання відповідача у відзиві на позов на норми закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" з висновком останнього "на підтвердження правомірності формування даних податкового обліку платник повинен мати відповідні належно оформлені первинні документи, які і є підставою для формування даних податкового та бухгалтерського обліку" є таким, що не стосується позивача та спірних правовідносин, адже ст. 2 вказаного закону визначена сфера його дії: "цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правової форми і форми власності, на філії та представництва юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства".

Ухвалою суду від 24.12.2025, занесеною до протоколу судового засідання №5671119, відкладено підготовче судове засідання на 15.01.2026 о 11:00 год.

25.12.2025 до суду від Головного управління ДПС у Тернопільській області надійшли заперечення (на відповідь на відзив), в яких представник вказує, що вирішуючи питання щодо наявності у позивача права на пільгу, передбачену підпунктом "ж" пп. 266.2.2. п. 266.2 ст.266 ПК України, підлягає встановленню чи наділений позивач статусом сільськогосподарського товаровиробника у розумінні наведених вище норм права у період 2024 року.

Зазначає, що позивачем не надано жодного документального підтвердження використання об`єкта нерухомості, за який нараховано податок у сільськогосподарській діяльності.

Вказує, що жодного доказу, що позивач в 2024 році в оподаткованій будівлі утримував свиней не було надано ні до контролюючого органу ні до суду.

Вищезазначена інформація, на переконання представника, свідчить про, що позивач не є сільськогосподарським товаровиробником, та належне йому майно є об`єктом оподаткування.

Щодо заяви представника позивача від 15.12.2025 вказує, що на підставі інформації про початок/продовження у законодавчо встановлені строки процедури адміністративного оскарження (скарга (заява) платника податків) або про початок/продовження процедури судового оскарження нарахована сума податків вважається неузгодженою, а в ІКП відображаються первинні показники оперативного обліку щодо її виключення.

Зазначає, що те, що позивач вважає самостійним скасуванням нарахування податку за спірним ППР, насправді є процедурою визначення оскаржуваного ППР неузгодженим.

07.01.2026 до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких представник вказує, що неправомірність нарахування відповідачем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік у розмірі 33212,56 грн згідно ППР №106774-13 від 19.06.2017, за те саме майно, було предметом розгляду у справі №819/1280/17, де Верховний Суд підтвердив вірність висновків Тернопільського окружного адміністративного суду (постанова від 08.09.2017) та Львівського апеляційного адміністративного суду (ухвала від 07.11.2017) про відсутність правових підстав для прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення.

Тобто відповідачу відомо не лише про правові позиції Верховного Суду в аналогічних справах, а й про правову позицію стосовно позивача, що стосується оподаткування саме спірного майна.

Також у поясненнях наведено спростування позиції відповідача що посилань на практику судів апеляційної та касаційної інстанції у даній категорії справ.

Ухвалою суду від 15.01.2026, занесеною до протоколу судового засідання №5738740, закрито підготовче судове засідання, призначено розгляд справи по суті на 27.01.2026 о 10:00 год.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку як платник податків за основним місцем обліку ГУ ДПС у Тернопільській області (Тернопільська ДПІ), адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, позивач є власником нежитлових приміщень - комплексу приміщень свинарника, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Згідно з пп.54.3.3 п.54.3 статті 54, та відповідно до пп.266.7.2 п.266.7 статті 266 Податкового кодексу України позивачу податковим повідомленням-рішенням від 30.03.2025 №0-1918-UA0096355 визначено суму податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості за податковий період 2024 рік, у розмірі 256686,30 грн. Адреса місцезнаходження об`єкта нежитлової нерухомості: АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку.

Рішенням Державної податкової служби України від 05.11.2025 №31937/6/99-00-06-01-02-06 скаргу позивача залишено без розгляду, у зв`язку із порушенням законодавчо встановленого тридцяти денного терміну для її подання.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 30.03.2025 №0-1918-UA0096355 позивач звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

За змістом підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Підпунктом 12.1.2 пункту 12.1. статті 12 ПК України визначено, що Верховна Рада України встановлює на території України загальнодержавні податки та збори і визначає перелік місцевих податків та зборів, установлення яких належить до компетенції сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.

Як передбачено пунктом 12.3. статті 12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 12.3.1. пункту 12.3 статті 12 ПК України).

Відповідно до положень підпункту 12.3.3. пункту 12.3 статті 12 ПК України копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів.

Згідно з підпунктом 12.3.4. пункту 12.3 статті 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до підпункту 12.4.3 пункту 12.4 статті 12 ПК України до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать: до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Пункт 12.5. статті 12 ПК України встановлює, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

У відповідності до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України, об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Відповідно до положень підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (пункт 30.2 статті 30 ПК України).

Пунктом 72 Закону №909-VІІІ змінено правове регулювання у статті 266 ПК України, зокрема зміни стосувались об`єктів, які не підлягають оподаткуванню цим податком (підпункт 266.2.2), порядку встановлення пільг (підпункт 266.4.2), ставки податку (підпункт 266.5.1), обчислення суми податку (266.7.2), порядку сплати податку (підпункт 266.5.9).

Виходячи із системного тлумачення норм ПК України законодавець у кожному буквеному пункті (від "а" до "л") передбачив конкретні умови, за наявності яких нерухомість не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Підпунктом "ж" 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктом оподаткування, до яких віднесено будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд НК 018:2023, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Таким чином, в розумінні вимог пп."ж" пп. 266.2.2 п. 266.1 ст. 266 ПК України нежитлові будівлі не підлягають оподаткуванню податком на нерухоме майно, за наявності сумарно наступних умов: така нежитлова будівля віднесена до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023; власником такої будівлі (юридична та фізична особа) є сільськогосподарський товаровиробник; така нежитлова будівля не здається її власником в оренду, лізинг, позичку.

Тобто, право на пільгу зі сплати податку мають особи (як юридичні, так і фізичні), які безпосередньо займаються сільськогосподарською діяльністю, зокрема, зайняті у процесі виробництва, переробки власно виробленої сільськогосподарської продукції та її подальшої реалізації. Такий висновок відображений у постановах Верховного Суду від 1 квітня 2021 року в справі № 820/6752/16, від 17 лютого 2021 року в справі № 820/3707/17, від 24 квітня 2020 року в справі №540/2206/19, від 10 квітня 2020 року в справі №823/1751/17, від 23 вересня 2021 в справі № 140/2700/19.

Визначення "сільськогосподарський товаровиробник" також міститься у ст.1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років" від 18.01.2001 № 2238-ІІІ, сільськогосподарський товаровиробник - фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Крім того, законодавцем, з метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, вживається також поняття "виробники сільськогосподарської продукції".

Згідно з ст.1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис" від 23.09.2008 № 575-VI виробники сільськогосподарської продукції - юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Згідно з НК 018:2023 до групи "Інші нежитлові будівлі" (код 127) включено клас "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271). Клас "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) включає в себе - будівлі, призначені для сільськогосподарської діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, конюшні, розплідники, промислові курники, зерносховища, ангари та фермерські господарські будівлі, погреби, виноробні заводи, винні чани, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо.

Відтак згідно з НК 018:2023 будівлі класифікуються за їх функціональним призначенням.

Висновки суду за результатами розгляду справи.

Як зазначалося вище, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, позивач є власником нежитлових приміщень - комплексу приміщень свинарника, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Суд зазначає, що правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є правовий статус будівлі.

Висновок аналогічного характеру викладено у постанові Верховного Суду від 04.02.2025 у справі №140/33208/23.

Відтак, суд приходить до висновку, що вищезазначена нерухомість позивача не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в силу положень пункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Також контролюючий орган покликається на те, що позивачем ні до суду, ні до контролюючого органу не було надано первинних документів, які б підтверджували здійснення сільськогосподарської діяльності сільськогосподарським товаровиробником у нежитловому приміщенні за АДРЕСА_1 .

Щодо наведеного суд зауважує, що згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець з наступними видами економічної діяльності: 01.46 Розведення свиней (основний); 01.62 Допоміжна діяльність у тваринництві; 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами.

Згідно розрахунку податкових зобов`язань на доходи фізичних осіб та/або військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою (Додаток Ф2) за 2024 рік, обсяг доходу за звітний період задекларовано у розмірі 37300,00 грн, від здійснення підприємницької діяльності по виду діяльності 01.46 "Розведення свиней".

Вказане підтверджує здійснення позивачем діяльності з розведення свиней та відповідно використання вказаного комплексу приміщень у такій господарській діяльності.

При цьому, як пояснив представник позивача в судовому засіданні, технологічний та господарський процес розведення свиней залежить від способу та виду здійснення такої діяльності, передбачає серед іншого сезонний характер, а також потребує певної підготовки таких приміщень згідно технічних вимог та регламентів. Однак, всі належні позивачу приміщення використовуються ним при здійсненні господарської діяльності як сільськогосподарського виробника.

Також слід зазначити, що за позивачем крім спірного майна також обліковуються наступні об`єкти нерухомого майна:

нежитлова будівля (тваринницьке приміщення), загальною площею 1258,0 кв. м, за адресою: Тернопільська обл., с-ще Козова, вул. В. Вишиваного, буд. 6, прим. 1;

нежитлова будівля (свинарник), загальною площею 1710,02 кв. м, за адресою: Тернопільська обл., с-ще Криве, Козівська ТГ, вул. Косівка, буд. 1 а.

Головним управлінням ДПС у Тернопільській області проведено розрахунок податку на зазначені об`єкти нерухомого майна за 2024 рік та винесено податкові повідомлення-рішення від 23.10.2025:

№0-1918-UA0060213 на суму 44659 грн;

№0-1918-UA0060213 на суму 60712,10 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.

Рішенням Державної податкової служби України від 09.01.2026 №632/6199-00-06-01-02-06 скасовано податкові повідомлення-рішення від 23.10.2025 №0-1918-UA0060213, №0-1918-UA0060213, а скаргу задоволено.

Так приймаючи вказане рішення, контролюючий орган вищого рівня виходив із того, що відповідно до інформаційних баз ДПС, скаржник зареєстрований як фізична особа-підприємець з 15.09.2000 із зазначенням видів:

01.46 "Розведення свиней" (основний);

46.32 "Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами";

01.62 "Допоміжна діяльність у тваринництві".

Відомості про об`єкти оподаткування і об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність за формою 20-ОПП, по типу об`єкта оподаткування

- нежитлова будівля (тваринницьке приміщення), загальною площею 1258,0 кв. м, за адресою: АДРЕСА_3 , дата взяття на облік в контролюючому органі - 20.01.2023;

- нежитлова будівля (свинарник), загальною площею 1710,02 кв. м, за адресою: АДРЕСА_4 , дата взяття на облік в контролюючому органі - 20.01.2023.

Зазначено, що згідно з поданим скаржником розрахунком податкових зобов`язань на доходи фізичних осіб та/або військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою (Додаток Ф2) за 2024 рік, обсяг доходу за звітний період задекларовано у розмірі 37300,00 грн, від здійснення підприємницької діяльності по виду діяльності 01.46 "Розведення свиней".

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, об`єкти нерухомого майна (свинарник та тваринницьке приміщення), що належать Скаржнику на праві власності, згідно з ДК 018-2000 належать до класу (код 1271) "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства".

Зважаючи на викладене, контролюючий орган вищого рівня дійшов висновку, що зазначені об`єкти нерухомого майна відповідно до вимог підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Отже, в аналогічних відносинах щодо позивача, контролюючий орган вищого рівня, з урахуванням належних позивачу об`єктів нерухомого майна (тваринницького приміщення та свинарника) та обсягу доходу за 2024 рік у розмірі 37300,00 грн, від здійснення підприємницької діяльності по виду діяльності 01.46 "Розведення свиней" скасував податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 23.10.2025 №0-1918-UA0060213 та №0-1918-UA0060213, якими визначено суму податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості за податковий період 2024 рік.

Крім цього, правомірність нарахування відповідачем податку на це саме нерухоме майно за період 2016 року (ППР №106774-13 від 19.06.2017) було предметом розгляду у справі №819/1280/17, де Верховний Суд підтвердив вірність висновків Тернопільського окружного адміністративного суду (постанова від 08.09.2017) та Львівського апеляційного адміністративного суду (ухвала від 07.11.2017) про відсутність правових підстав для нарахування податку та скасував рішення контролюючого органу.

Підсумовуючи наведене, враховуючи положення пункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, належний позивачу комплекс приміщень свинарника загальною площею 2410,2 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2410,2 кв. м., - не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у зв`язку з його використанням позивачем як сільськогосподарським товаровиробником при здійсненні підприємницької діяльності 01.46 "Розведення свиней", суд приходить до переконання, що контролюючим органом протиправно винесено податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 30.03.2025 №0-1918-UA0096355, а тому, останнє підлягає скасуванню.

Інші доводи відповідача не є релевантними до даних правовідносин та спростовуються наведеними вище обґрунтуваннями.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши ключові доводи сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір сплачений згідно квитанції від 20.11.2025.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 30.03.2025 №0-1918-UA0096355.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 2566 (дві тисячі шістдесят шість) гривень 86 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 04 лютого 2026 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46003, ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.