Справа № 640/33038/21
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2026-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.,

за участю секретаря Сови Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Міністерства розвитку громад та територій України на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку громад та територій України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства розвитку громад та територій України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі.

Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 11 вересня 2025 року позов задовольнив частково.

Додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2025 року частково задоволено заяву представника позивача адвоката Хлопко Анастасії Юріївни про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19500,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства розвитку громад та територій України. У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Не погоджуючись з таким додатковим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення та ухвалити нове, яким заяву представника позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду. Апелянт зазначив, що оскаржуване додаткове рішення ухвалено без врахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах та ухвалено оскаржуване додаткове рішення у суперечності до вимог статті 167 КАС України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити додаткове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, зокрема, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Проаналізувавши матеріали апеляційної скарги та зміст оскаржуваного рішення, з урахуванням частини другої статті 12 КАС України, а також беручи до уваги, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін суд дійшов висновку щодо наявності підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

За визначенням, що міститься у пункті 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договором про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою (частина перша статті 13 Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

За змістом статті 30 Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України визначено: суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Вирішуючи питання темпоральних меж подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, а також доказів на підтвердження їх фактичного понесення та розміру, колегія суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №340/2823/21 зауважила, що вказівка у частині сьомій статті 139, частині третій статті 143 КАС України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останній етап - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.

Проте, підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті.

Таким чином, відповідно до позиції об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 340/2823/21, саме своєчасне звернення сторони із заявою про стягнення судових витрат є передумовою розгляду судом цього питання.

Судом встановлено, що в позовній заяві наявні доводи позивача про те, що він змушений звернутися за правничою допомогою до адвоката Хлопко А.Ю, з якою був укладений договір про надання правової допомоги від 13.01.2021 №2.

В прохальній частині позовної заяви містяться доводи про те, що з поважних причин неможливо подати докази, що підтверджують розмір судових витрат (договори, рахунки тощо), оскільки розгляд справи ще не відбувся та загальну вартість правничої допомоги визначити неможливо.

15.04.2025 було надано до суду додаткові пояснення, в яких позивач просив врахувати, що докази (договори, рахунки тощо), які підтверджують розмір судових витрат, які він вже сплатив або ще має сплатити у зв`язку з розглядом цієї справи, буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у цій справі.

08.09.2025 в судовому засіданні позивач усно наголосив, що докази понесення судових витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, оскільки наразі не зрозумілий обсяг таких витрат.

Колегія суддів зазначає, що вказані обставини свідчать про те, що у позивача був наявний намір про відшкодування витрат на правничу допомогу та ним заявлено відповідну заяву з цього приводу.

Суд першої інстанції правильно відхилив посилання відповідача на висновки Верховного Суду в ухвалі від 23.01.2024 у справі №380/12348/22, оскільки обставини у вказаній справі є відмінними від даних.

Враховуючи наведені обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість доводів представника Міністерства про залишення поданої представником позивача заяви без розгляду.

Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених позивачем витрат до матеріалів справи долучено:

- ордер на надання професійної правничої (правової) допомоги серії ВН №1507661 від 26.03.2025;

- договір про надання правової допомоги №2 від 13.01.2021, укладений між адвокатом Хлопко А.Ю. та ОСОБА_1 як її клієнтом (далі - Договір);

- додаткова угода №1 від 13.01.2021 до Договору;

- додаткова угода №2 від 30.12.2021 до Договору;

- додаткова угода №3 від 30.12.2022 до Договору;

- акт здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) від 18.11.2021 за Договором;

- акт здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) від 05.01.2022 за Договором;

- акт здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) від 12.09.2025 за Договором;

- квитанція №P24AC4198 від 18.11.2021 на суму 6030,15 грн;

- квитанція №P24AC3484 від 01.02.2022 на суму 2010,05 грн.

Враховуючи вищенаведені докази в підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з обставин справи, її складності та виконаної роботи, критерію необхідності вчинення відповідних дій адвокатом та значимості таких дій у справі, зважаючи на критерії розумності розміру витрат, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що стягненню на користь позивача підлягає сума у розмірі 19500 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі №640/15803/19.

В даному випадку в апеляційній скарзі відповідач зазначив, що обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт у даній справі є непідтвердженим. Апелянт зазначив, що адвокат не наділений правом на подання документів до Запорізького окружного адміністративного суду, адже таке право взагалі не передбачено ні договором про надання правової допомоги від 13.01.2021 № 2, ні додатковою угодою від 13.01.2021 № 1 до Договору, ні додатковою угодою від 30.12.2021 № 2 до Договору, ні додатковою угодою від 30.12.2022 № 3 до Договору, адже відповідно до додаткової угоди від 13.01.2021 № 1 до Договору адвокат Хлопко А.Ю. може здійснювати представництво інтересів ОСОБА_1 у Окружному адміністративному суді міста Києва, який станом на сьогодні не є ліквідованим.

Щодо представництва інтересів ОСОБА_1 у Запорізькому окружному адміністративному суді відповідні зміни до вказаних документів не вносились, отже адвокат не міг діяти в інтересах позивача в цій справі саме у цьому суді, що мало би бути перевірено саме судом та враховано при розгляді клопотання чи заяви.

Колегія суддів вважає вказані доводи апелянта безпідставними, оскільки у матеріалах справи наявний ордер на надання ОСОБА_1 правничої допомоги серії ВН №1507661 від 26.03.2025, у якому значиться, що така надається на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги №2 від 13.01.2021.

Вказаний ордер виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є самостійним документом та підтверджує повноваження адвоката.

Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером чинна редакція КАС України не вимагає.

Також в апеляційній скарзі апелянт зазначив, що після отримання заперечень Міністерства щодо витрат на правничу допомогу, 29.09.2025 в Мінрозвитку зареєстровано додаткові пояснення у справі, подані адвокатом Хлопко А.Ю., серед додатків яких була Додаткова угода від 01.11.2021 до договору про надання правової допомоги №2 від 13.01.2021, а також довідка про сплату вартості правової допомоги за вих.№1 від 27.09.2025.

Колегія суддів зазначає, що стороною позивача було до додаткових пояснень від 29.09.2025 було долучено: скриншоти з електронної пошти на підтвердження передачі позивачу позовної заяви, клопотання про витребування доказів та заяви про виклик свідків, Додаткову угоду від 01.11.2021 до договору про надання правової допомоги №2 від 13.01.2021, а також довідку про сплату вартості правової допомоги за вих.№1 від 27.09.2025.

Вказані докази судом першої інстанції обґрунтовано було не взято до уваги з огляду на подання останніх поза межами встановленого частиною сьомою статті 139 КАС України строку.

Крім того апелянт зазначив, що акти за 2021 та 2022 роки взагалі не містять інформації щодо витрат часу для підготовки будь-яких документів. Крім того докази складання та подання адвокатом будь-яких документів у цій справі в матеріалах справи відсутні, ні позивачем ні адвокатом не доведено підготовку саме адвокатом зазначених у акті

документів.

Колегія суддів зазначає, що у пункті 1 акта здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) від 18.11.2021 вказано, що адвокатом були надані наступні послуги: 1) складання позовної заяви про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку - 4500 грн; 2) складання клопотання про витребування доказів - 1000 грн; 3) складання заяви про виклик свідків - 500 грн. Загальна вартість наданих послуг становить 6000 грн.

Згідно з пунктом 2 вказаного акта вартість послуг, вказаних у підпункті 2 пункту 1 Акту, підлягає сплаті клієнтом відповідно до умов додаткової угоди №1 від 13.01.2021 до договору про надання правової допомоги від 13.01.2021 №2.

В Акта здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) від 05.01.2022 за Договором зазначено, що адвокатом були надані наступні послуги: 1) складання відповіді на відзив на позовну заяву від 21 грудня 2021 р. - 2000 грн. Загальна вартість наданих послуг становить 2000 грн.

Вартість послуг, вказаних у підпункті 2 пункту 1 Акту, підлягає сплаті клієнтом відповідно до умов додаткової угоди №1 від 13.01.2021 до договору про надання правової допомоги від 13.01.2021 №2.

В Акті здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) від 12.09.2025 вказано, що адвокатом надано наступні види правової допомоги (із зазначенням часових витрат та вартості):

1) складання письмового пояснення до заперечення проти відповіді на відзив на позовну заяву - 2 год. - 1000,00 грн;

2) складання та подання письмового пояснення до додаткових пояснень Відповідача від 28.06.2022 - 2 год. - 1000,00 грн;

3) складання та подання Додаткових пояснень у справі від 29.04.2025 (до Додаткових пояснень від 22.04.2025 № 158/25) - 2 год. - 1000,00 грн;

4) складання та подання Додаткових пояснень у справі від 06.05.2025 (до Заперечень від 01.05.2025 № 174/25) - 2 год. - 1000,00 грн;

5) складання та подання Додаткових пояснень у справі від 21.05.2025 (до Заяви від 16.05.2025 № 189/25) - 2 год. 1000,00 грн;

6) складання та подання Додаткових пояснень у справі від 20.06.2025 (до Листа Первинної профспілкової організації Міністерства транспорту України від 16.05.2025 № 5) - 2 год. - 1 000,00 грн;

7) складання та подання Клопотання про витребування доказів від 03.07.2025 - 2 год. - 1 000,00 грн;

8) складання та подання Додаткових пояснень у справі від 03.07.2025 (до Додаткових пояснень з окремих питань від 26.06.2025 № 247/25) - 2 год. - 1 000,00 грн;

9) участь у судових засіданнях, що відбулися об 11:00 22.05.2025, о 15:30 26.06.2025, о 14:00 07.07.2025, о 14:30 22.07.2025, о 15:30 08.09.2025 та о 14:30 11.09.2025 - 13,3 год. - 12 000,00 грн.

Усього 20000,00 грн з розрахунку 21,3 год. х 939 грн.

В постанові від 23.01.2025 Верховний Суд у справі №240/32993/23 зазначив, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, оскільки зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії. При цьому допустимим є обґрунтоване зазначення в акті виконаних адвокатом робіт лише вартості всього обсягу виконаної ним роботи, без прив`язки такої роботи до її погодинної або фіксованої вартості.

Колегія суддів враховуючи висновки Верховного Суду вважає, що саме лише незазначення розрахунку, погодинної або фіксованої вартості певних видів правової допомоги в актах здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) не може бути перешкодою у встановленні розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Адміністративне судочинство спрямоване на зміцнення законності, правопорядку та попередження правопорушень, а також сприяє активному та ініціативному виявленню порушень прав, свобод та інтересів осіб з боку влади та поновлення цих прав чи запобігання їх порушенню, а тому суди адміністративної юрисдикції повинні захищати такі права фізичних і юридичних осіб (зокрема й право на відшкодування витрат на правову допомогу) усіма передбаченими й дозволеними законодавством України способами.

Оцінюючи співмірність заявлених позивачем до відшкодування судових витрат, судом першої інстанції враховано, що даний спір не відноситься до категорії складних справ, які потребують додаткового вивчення судової практики, опрацювання значного обсягу доказової бази, спір у справі не є нестандартним або нетиповим з юридичної точки зору.

Таким чином, оцінивши усі необхідні аспекти: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, значення справи для сторони, суд першої інстанції дійшов висновку, що винагорода за послуги адвоката підлягає зменшенню до 19500 грн.

В даному випадку доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 315, 311, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міністерства розвитку громад та територій України - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 04.02.2026.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Н.М. Єгорова

А.Ю. Коротких