Справа № 160/22692/25
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2026-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЦарікової О.В.
за участі секретаря судового засіданняОсуховської Ж.С.
представника позивача представника відповідача представника відповідача Антоненко І.Д., Лучук Н.О Єгорова А.Є.
06.08.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі, в якому просить:
- визнати протиправними дії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» інформації в рамках документальної позапланової перевірки ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» за період діяльності 2015-2020 роки з метою дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» під час здійснення контрольованих операцій по нарахуванню роялті на користь нерезидента Ledcan Holdings Limited, Кіпр, на підставі наказу від 12.02.2024 року № 30-п, оформлених у вигляді запиту без номеру та без дати «Про надання документів», в частині наступних питань, визначених в запиті (нумерація питань визначена згідно нумерації, наданої в запиті):
«1) Чи користувався ТОВ КОМФІ ТРЕЙД з 18.02.2010 року, до укладання Ліцензійного договору б/н від 06.03.2012 з LEDCAN HOLDINGS LIMITED (Кіпр), торговими марками, якщо так, то якими? На яких умовах? Кому вони належали? Хто ними користувався до ТОВ КОМФІ ТРЕЙД?
2) Чому умови оплати визначені ліцензійними договорами про передачу прав використання знаку для товарів і послуг №б/н від 06.03.2012, №2 від 11.07.2012 та №б/н від 01.01.2014 принципово відрізняються від умов оплати, встановлених Ліцензійним договором про передачу прав на використання знаку для товарів і послуг від 30.12.2014? (до грудня 2014 року - Розмір винагороди (роялті) за один календарний місяць користування торговельними марками протягом строку дії договору складає 1000 дол.США; після грудня 2014 року - сторони встановили види винагороди: роялті, тобто періодичні платежі в процентному вираженні від обсягу реалізації на внутрішньому ринку (на території України) протягом звітного періоду, паушальний платіж тобто фіксована винагорода за певний період)
3) Як проводилось погодження умов Договору з нерезидентом? Зокрема, яка сторона готувала проекти Договору? Хто з боку нерезидента приймав участь в цьому процесі?
4) Чи погоджувалось укладення Договору з бенефіціарними власниками компаній?
7) Яким чином та ким здійснювався пошук експерта? За якими критеріями він обирався?
8) Чи проводився аналіз результатів попередньої діяльності експерта у сфері оцінювання нематеріальних об`єктів, зокрема торгівельних знаків (марок)? Що показав зазначений аналіз?
10) Які умови містить договір на отримання ТОВ КОМФІ ТРЕЙД послуг експертної оцінки щодо ставки роялті?
11) Чи повідомлялися результати експертного висновку власнику торговельних марок? Яким чином?
13. Ким розроблявся дизайн торгових марок, заявлених до реєстрації ТОВ КОМФІ ТРЕЙД? Фахівцями компанії або залученими фірмами?
14. Які витрати понесені ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» на створення, реєстрацію, підтримку та просування власних торгівельних знаків? Хто був ініціатором проведення роботи в зазначеному напрямку? Чи прорахували фінансові наслідки такої діяльності?»
- зобов`язати Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків утриматись від дій пов`язаних з проведенням документальної позапланової перевірки ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» за період діяльності 2015-2020 роки з метою дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» під час здійснення контрольованих операцій по нарахуванню роялті на користь нерезидента Ledcan Holdings Limited, Кіпр, щодо витребування інформації та документів, які виходять за межі предмету перевірки та за межі перевіряємого періоду.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що запит податкового органу містить питання, які знаходяться поза межами перевіряємого періоду та предмета перевірки, вимагає інформацію, термін зберігання якої закінчився, а сам запит оформлений з порушенням вимог інструкції з діловодства через відсутність обов`язкових реквізитів та створює ризик неправомірного застосування штрафних санкцій через неможливість законної відмови в наданні відповіді в порядку статті 85 Податкового кодексу України.
07.10.2025 підготовче судове засідання було відкладено на 29.10.2025 на 15:00.
29.10.2025 за клопотанням сторін справи підготовче судове засідання було відкладено на 11.11.2025 на 11:00.
11.11.2025 у підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву на 27.11.2025 на 13:30.
27.11.2025 у підготовчому судовому засіданні заяву позивача про зміну предмету позову від 11.11.2025 було задоволено та продовжено строк підготовчого клопотання на 1 місяць. Оголошено перерву до 09.12.2025 на 11:30.
05.12.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з урахуванням зміни предмету позову, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
09.12.2025 у підготовчому судовому засіданні суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про відкладення судового засідання, вважаючи причину неявки неповажною, проте для повного та всебічного розгляду справи, суд оголосив перерву до 18.12.2025 до 11:45.
У судовому засіданні 18.12.2025 було розглянуто та задоволено заяву позивача про зміну предмету позову від 05.12.2025. Цього ж дня судом вирішено клопотання відповідача про закриття провадження у справі, з урахуванням поданих ним уточнень від 04.12.2025.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2025 у цій справі, у задоволенні клопотання представника Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платника податків про закриття провадження у справі відмовлено повністю.
18.12.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті на 13.01.2026 на 10:30.
У судовому засіданні 13.01.2026 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд адміністративний позов задовольнити.
Представники відповідача проти позову заперечили, просили суд відмовити в задоволенні позову повністю.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, а також подані сторонами справи заяви, клопотання та додаткові пояснення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Видами діяльності Товариства за КВЕД є: 47.43 Роздрібна торгівля в спеціалізованих магазинах електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення (основний); 46.17 Діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.43 Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; 47.54 Роздрібна торгівля побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах; 53.20 Інша поштова та кур`єрська діяльність; 46.46 Оптова торгівля фармацевтичними товарами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.41 Роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах; 47.51 Роздрібна торгівля текстильними товарами в спеціалізованих магазинах; 47.61 Роздрібна торгівля книгами в спеціалізованих магазинах; 47.65 Роздрібна торгівля іграми та іграшками в спеціалізованих магазинах; 47.74 Роздрібна торгівля медичними й ортопедичними товарами в спеціалізованих магазинах; 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 47.24 Роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах; 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; 58.11 Видання книг; 58.19 Інші види видавничої діяльності; 80.10 Діяльність приватних охоронних служб; 80.20 Обслуговування систем безпеки.
В ході перевірки, 16.07.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» отримало від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків запит «Про надання документів» (вхідний у позивача № 2235/12-00/25 від 16.07.2025). Дата створення запиту та вихідний номер у запиті не зазначено. Запит підписано Головним державним інспектором відділу контрольованих операцій управління трансфертного ціноутворення СМУ ДПС по роботі з великими платниками податків Еллою Машковською.
У даному запиті відповідач зазначає про необхідність отримання відповідей на питання:
1. Чи користувався ТОВ КОМФІ ТРЕЙД з 18.02.2010 року, до укладання Ліцензійного договору б/н від 06.03.2012 з LEDCAN HOLDINGS LIMITED (Кіпр), торговими марками, якщо так, то якими? На яких умовах? Кому вони належали? Хто ними користувався до ТОВ КОМФІ ТРЕЙД?
2. Чому умови оплати визначені ліцензійними договорами про передачу прав використання знаку для товарів і послуг №б/н від 06.03.2012, №2 від 11.07.2012 та №б/н від 01.01.2014 принципово відрізняються від умов оплати, встановлених Ліцензійним договором про передачу прав на використання знаку для товарів і послуг від 30.12.2014? (до грудня 2014 року - Розмір винагороди (роялті) за один календарний місяць користування торговельними марками протягом строку дії договору складає 1000 дол.США; після грудня 2014 року - сторони встановили види винагороди: роялті, тобто періодичні платежі в процентному вираженні від обсягу реалізації на внутрішньому ринку (на території України) протягом звітного періоду, паушальний платіж тобто фіксована винагорода за певний період)
3. Як проводилось погодження умов Договору з нерезидентом? Зокрема, яка сторона готувала проекти Договору? Хто з боку нерезидента приймав участь в цьому процесі?
4. Чи погоджувалось укладення Договору з бенефіціарними власниками компаній?
5. Хто був ініціатором, або що стало причиною для замовлення експертної оцінки для визначення вартості роялті?
6. Чому експертну оцінку замовлено майже через 1 рік після укладання Ліцензійним договором про передачу прав на використання знаку для товарів і послуг від 30.12.2014 (надалі за текстом Договір від 30.12.2014)?
7. Яким чином та ким здійснювався пошук експерта? За якими критеріями він обирався?
8. Чи проводився аналіз результатів попередньої діяльності експерта у сфері оцінювання нематеріальних об`єктів, зокрема торгівельних знаків (марок)? Що показав зазначений аналіз?
9. Хто у ТОВ КОМФІ ТРЕЙД приймав результати експертної оцінки?
10. Які умови містить договір на отримання ТОВ КОМФІ ТРЕЙД послуг експертної оцінки щодо ставки роялті?
11. Чи повідомлялися результати експертного висновку власнику торговельних марок? Яким чином?
12. Чи надходили від LEDCAN HOLDINGS LIMITED (Кіпр) заперечення щодо використання у заявлених до реєстрації безпосередньо ТОВ КОМФІ ТРЕЙД торгівельних знаках (марках) впізнаваних символів (елементів) торговельних знаків, власником яких є LEDCAN HOLDINGS LIMITED? (зокрема у марках з номерами заявок т201608720, т201608832, т201619523, т201619522)
12.1 Якщо так, то яким чином було врегульовано конфлікт?
12.2 Якщо - ні, то поясніть причину. А також чому ТОВ КОМФІ ТРЕЙД не скористалось зазначеною можливістю зберегти пізнаваність у власних торговельних марках, зареєструвавши їх та відмовившись від пролонгації зокрема Договору від 30.12.2014?
12.3 Якщо такі торгові марки неможливо зареєструвати, то навіщо витрачати ресурси для їх створення? Назвіть причини відмови від реєстрації власних торгових марок.
13. Ким розроблявся дизайн торгових марок, заявлених до реєстрації ТОВ КОМФІ ТРЕЙД? Фахівцями компанії або залученими фірмами?
14. Які витрати понесені ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» на створення, реєстрацію, підтримку та просування власних торгівельних знаків? Хто був ініціатором проведення роботи в зазначеному напрямку? Чи прорахували фінансові наслідки такої діяльності?
15. Відповідно до інформації, наведеній у Документації, та за умовами Договору ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» має право використовувати торгівельні знаки за умови, що якість товарів і послуг, які позначаються торговельними марками Ледкан, будуть відповідати стандартам та вимогам якості Ледкан». Поясніть, будь ласка, яким документом визначено вказані стандарти якості, та яким саме чином і коли LEDCAN HOLDINGS LIMITED перевіряв їх дотримання? Яка конкретно фізична особа це здійснювала та на підставі чого?
16. У Договорі від 30.12.2014 з 25.12.2015 року, з`явилось положення наступного змісту: «Ліцензіар, який має контрольну частку в Статутному капіталі Ліцензіата, визначає основну стратегію Ліцензіата на 2016 рік». Яким чином вона погоджувалась між ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» та LEDCAN HOLDINGS LIMITED? З якою періодичністю? Які підрозділи сторін були задіяні в цьому процесі та яким чином? Ким визначалась стратегія ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» до 2016 року?
Вважаючи, що відповідач в означеному запиті запитує інформацію, яка знаходиться поза межами періоду діяльності, що перевіряється, не належать або не пов`язані з предметом перевірки в частині питань № 1, 2, 3, 4, 7, 8, 10, 11, 13 та 14, позивач звернувся до суду з означеним позовом.
Вирішуючи спір по суті суд виходить з такого.
Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.12.2021 року у справі №480/4737/19).
Відповідно до пп. 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.
Відповідач в оскарженому запиті посилається на пп. 39.5.2.2 п. 39.5 ст. 39 Податкового кодексу України відповідно до якого порядок проведення перевірки з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки" встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Підпунктом 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 Кодексу передбачені права контролюючих органів: запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пп. 39.5.2.3 пп. 39.5.2 п. 39.5 ст. 39, ст. 85 Кодексу надання платником податків документів відбувається згідно з вимогами пунктів 85.2 і 85.3 статті 85 цього Кодексу.
Отже, зі змісту запиту слідують, що підставами його направлення є пп. 39.5.2.3 пп. 39.5.2 п. 39.5 ст. 39, пункти 85.2 і 85.3 статті 85 Податкового кодексу України.
Відповідно до пп. 39.5.2.3 пп. 39.5.2 п. 39.5 ст. 39 Податкового кодексу України надання платником податків документів відбувається згідно з вимогами пунктів 85.2 і 85.3 статті 85 цього Кодексу протягом 10 робочих днів з дати початку перевірки.
У разі необхідності отримання під час проведення перевірки додаткових документів та/або інформації щодо:
- здійснення фінансово-господарських операцій, пов`язаних із контрольованою операцією;
- господарських операцій із непов`язаними особами, що можуть визнаватись зіставними з контрольованою операцією;
- підтвердження або спростування інформації, наведеної платником у поданому звіті про контрольовані операції, документації з трансфертного ціноутворення, глобальній документації з трансфертного ціноутворення (майстер-файла);
- даних, зазначених у звіті у розрізі країн міжнародної групи компаній, до якої входить платник податків;
- інших документів та інформації, необхідних для встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки";
- зазначені документи та/або інформація надаються платником податків протягом 15 робочих днів з дати отримання запиту від посадових (службових) осіб контролюючого органу, які проводять перевірку.
Посадові (службові) особи контролюючого органу, які проводять перевірку з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", мають право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи.
Пункт 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України визначає, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Пункт 85.3 ст. 85 Податкового кодексу визначає, що документи, що містять комерційну таємницю або є конфіденційними, передаються окремо із зазначенням посадової (службової) особи, що їх отримала. Передача таких документів для їх огляду, вивчення і їх повернення оформляються актом у довільній формі, який підписують посадова (службова) особа контролюючого органу та платник податків (його представник).
З аналізу наведених норм Конституції України та Податкового кодексу України слідує, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний у своїй діяльності діяти виключно у відповідності з Податковим кодексом України та іншими законами, нормативними актами.
З приписів пп. 39.5.2.3 пп. 39.5.2 п. 39.5 ст. 39 та п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України слідує обов`язок платника надати податковому органу у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що право податкового органу запитувати у платника документи та/або інформацію під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання принципу «витягнутої руки» не є абсолютним та обмежується приписами закону, які визначають вичерпний перелік підстав та чіткий порядок для таких дій.
Позивач в позовній заяві (з урахуванням заяв про зміну предмету позову) просить визнати протиправними та скасувати запит Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, наданий Товариству з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» 16.07.2025 року в ході проведення документальної позапланової перевірки платника за період діяльності 2015-2020 року з метою дотримання принципу «витягнутої руки» під час здійснення контрольованих операцій по нарахуванню роялті на користь нерезидента Ledcan Holdings Limited, Кіпр в частині питань №1,2,3,4,7,8,10,11,13 та 14.
Виходячи із тексту направленого на адресу позивача запиту, підставою для витребування у позивача інформації та документів стало виникнення питань стосовно предмету перевірки.
Досліджуючи запит на предмет дотримання контролюючим органом приписів статей 39, 85 ПК України суд зазначає, що конкретних підстав для надсилання запиту із зазначенням інформації, яка це підтверджує відповідачем у запиті не наведено. Які саме факти, що свідчать про необхідність витребування додаткових документів та які питання виникли стосовно предмету перевірки відповідачем у запиті не конкретизовано.
Отже, суд не вбачає наявності обґрунтованих підстав для направлення запиту на адресу позивача.
Водночас, суд не погоджується з обраним способом захисту та вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, оскільки позивачем обрано неправильний спосіб захисту порушених прав.
Зміст принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі зобов`язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.
Частина 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою виконання завдань адміністративного судочинства та ефективного захисту прав, свобод та інтересів платника у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, керуючись ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного суду, суд вбачає підстави для виходу за межі позовних вимог та надання оцінки діям відповідача щодо направлення оскаржуваного запиту, наявності та/або відсутності підстав для направлення такого запиту.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 17.02.2020 року у справі № 820/1961/18 зазначив: «Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:
- лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;
- повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;
- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява».
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
До того ж, Конституційний Суд України у рішенні від 23 листопада 2018 року № 10-р/2018, зазначив, що відповідно до принципу верховенства права держава має запровадити таку процедуру апеляційного перегляду справ, яка забезпечувала б ефективність права на судовий захист на цій стадії судового провадження, зокрема давала б можливість відновлювати порушені права і свободи та максимально запобігати негативним індивідуальним наслідкам можливої судової помилки.
Таким чином, у рішеннях Конституційного Суду України сформульовано правовий висновок, відповідно до якого гарантування ефективного поновлення в правах забезпечується, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, яке за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та здійснюється на основі принципу верховенства права; держава має запровадити таку процедуру перегляду справ, яка забезпечувала б ефективність права на судовий захист на цій стадії судового провадження, та максимально запобігати негативним індивідуальним наслідкам можливої судової помилки.
Колегія суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 23.12.2021 року у справі № 480/4737/19 зазначає, що ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що спосіб захисту прав та інтересів має бути належним, зокрема ефективним, тобто призводити у конкретному спорі до того результату, на який спрямована мета позивача, - до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу.
Застосування способу захисту має бути об`єктивно виправданим і обґрунтованим, тобто залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання, оспорення та спричинених відповідними діяннями наслідків.
Також згідно з принципом процесуальної економії штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим; вирішення справи у суді в одному судовому процесі має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту.
З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Запит не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС України.
Як було встановлено судом з наказу відповідача від 12.02.2024 року № 30-п (з урахуванням внесених змін наказом від 16.02.2024 року № 44-п) перевірка проводиться за період діяльності 2015-2020 років з метою дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» під час здійснення контрольованих операцій по нарахуванню роялті на користь нерезидента Ledcan Holdings Limited, Кіпр.
Отже, предметом перевірки є дотримання позивачем принципу «витягнутої руки» під час здійснення контрольованих операцій по нарахуванню роялті на користь нерезидента Ledcan Holdings Limited, Кіпр, у період 2015-2020 років.
Як було встановлено під час розгляду справи, контрольовані операції між ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» та нерезидентом Ledcan Holdings Limited, Кіпр, у період з 2015 року по 2020 рік здійснювалися на підставі договору про передачу прав на використання знаку для товарів і послуг від 30 грудня 2014 року, про що зазначено відповідачем в оскаржуваному запиті.
Також судом встановлено, що оскаржуваний запит було надано позивачу 16.07.2025 року, що підтвердили сторони при розгляді справи та цей факт підтверджується проставленою позивачем відміткою з вхідним № 2235/12-00/25 від 16.07.2025 року. На даному запиті відсутні вихідний номер та дата відповідача, що не спростовано відповідачем.
Позивач у позовній заяві та під час підготовчого судового засідання щодо кожного з наведених питань зазначив, що запитувана інформаціях у питаннях №1, 2, 3, 4, 7, 8, 10 та 11 знаходиться поза межами періоду, що перевірявся. Тобто, за межами 2015-2020 років діяльності позивача. Щодо питань №7, 8, 10, 11, 13 та 14 позивач зазначив, що запитувана інформація не лише знаходиться поза межами періоду, що перевірявся, а й знаходиться поза межами предмету перевірки.
Суд зазначає, що оскільки перевірка платника проводиться з питань дотримання принципу «витягнутої руки» під час здійснення контрольованих операцій по нарахуванню роялті на користь нерезидента Ledcan Holdings Limited, Кіпр у період з 2015 по 2020 роки, та те, що контрольовані операції за вказаний період здійснювалися на підставі договору про передачу прав на використання знаку для товарів і послуг від 30 грудня 2014 року, то запитування інформації щодо діяльності платника, яка передувала 2015 року є таким що виходить за період, що перевірявся та предмет перевірки.
Частина 2 статті 77 КАСУ визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі
При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.
Суд констатує, що належними та допустимими доказами відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування, не довів правомірності власних дій, у зв`язку з чим суд дійшов висновку щодо протиправності дій податкового органу з направлення оскаржуваного запиту в частині питань №1,2,3,4,7,8,10,11,13 та 14.
Щодо посилань відповідача на приписи ст. 73 Податкового кодексу України, суд констатує, що означена стаття визначає порядок отримання податкової інформації контролюючими органами, що передує проведенню податкових перевірок. Враховуючи, що оскаржуваний запит не було сформовано та направлено платнику в порядку ст. 73 Податкового кодексу України, суд відхиляє посилання відповідача на зазначену статтю при регулюванні спірних правовідносин.
Щодо порушення відповідачем вимог Інструкції з діловодства у Державній податковій службі України, затвердженої наказом Державної податкової служби України від 20.12.2019 №222.
Відповідно до п. 1.3.5 розділу «Реєстрація документів» Інструкції з діловодства, вхідні, внутрішні, вихідні, інші документи незалежно від форми їх створення, підготовлені в ДПС, реєструються в СЕД.
Для забезпечення реєстрації документів в електронній та паперовій формах (далі документи) в автоматизованому режимі заповнюється РМК, до якої вносяться всі обов`язкові, додаткові та у разі потреби інші реквізити документа відповідно до вимог Інструкції з діловодства (п. 1.3.6 розділу «Реєстрація документів» Інструкції з діловодства).
До обов`язкових реквізитів, що вносяться в РМК, належать: вид документа, індекс та заголовок електронної справи, кореспондент (установа-відправник), підписувач документа та кваліфікований електронний підпис підписувача або електронна печатка установи-відправники, адресат (перелік установ, яким адресовано документ), вихідні номер та дата (реєстраційні атрибути кореспондента), вихідні номер та дата (реєстраційні атрибути ДПС), короткий зміст документа … індикатори стану виконання документа та строки виконання індикаторів (п. 1.3.8 розділу «Реєстрація документів» Інструкції з діловодства).
Судом встановлено, що оскаржуваний запит не містить вихідного номеру контролюючого органу та дати його складення, у зв`язку з чим суд має підстави констатувати невідповідність форми оскаржуваного запиту, як документу, вимогам чинного законодавства.
З огляду на вищевикладене та з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача у відповідності до ч.2 ст.9 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії щодо направлення запиту Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, наданий Товариству з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» 16.07.2025 року в ході проведення документальної позапланової перевірки платника за період діяльності 2015-2020 року з метою дотримання принципу «витягнутої руки» під час здійснення контрольованих операцій по нарахуванню роялті на користь нерезидента Ledcan Holdings Limited, Кіпр в частині питань №1,2,3,4,7,8,10,11,13 та 14.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 5 КАСУ захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
При розгляді даної справи судом встановлений факт завершення відповідачем перевірки шляхом винесення Акту перевірки від 15.08.2025 №617/32-00-23-09/36962487, в ході якої позивач отримав оскаржуваний запит.
Отже, враховуючи встановлення судом факту завершення перевірки, скасування запиту в частині питань №1,2,3,4,7,8,10,11,13 та 14 не може забезпечити ефективний захист прав, свобод та інтересів позивача з боку суб`єктів владних повноважень. З огляду на це, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування запиту Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, наданий Товариству з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» 16.07.2025 року в ході проведення документальної позапланової перевірки платника за період діяльності 2015-2020 року з метою дотримання принципу «витягнутої руки» під час здійснення контрольованих операцій по нарахуванню роялті на користь нерезидента Ledcan Holdings Limited, Кіпр в частині питань №1,2,3,4,7,8,10,11,13 та 14.
Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст.6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.
Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню судом.
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Керуючись статтями 77, 89, 139, 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Визнати протиправними дії щодо направлення запиту Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, наданим Товариству з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» 16.07.2025 року в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника за період діяльності 2015-2020 роки з метою дотримання принципу «витягнутої руки» під час здійснення контрольованих операцій по нарахуванню роялті на користь нерезидента Ledcan Holdings Limited, Кіпр в частині питань №1,2,3,4,7,8,10,11,13 та 14.
У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 23 січня 2026 року.

Суддя О.В. Царікова