Справа № 160/36894/25
Суддя: Ремез Катерина Ігорівна
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ремез К.І.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,-
26.12.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, у якій позивач просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення заступника начальника ГУ ДПС у Кіровоградській області Ткаченко К.О. від 14.02.2025 № 1 про опис майна у податкову заставу; акт опису майна № 1 від 14.02.2025 складений податковим керуючим Жельманом В.П.;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Кіровоградській області звільнити з податкової застави майно, що включене до Акта опису майна №1 від 14.02.2025 і виключити таку заставу шляхом подання заяви про припинення обтяження і виключення записів про реєстрацію обтяження з Державного реєстру речових прав.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 15.03.2025 на попередню адресу місця реєстрації позивача Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області було направлено лист, в якому містилось Рішення №1 заступника начальника ГУ ДПС у Кіровоградській області Ткаченко К.О. від 14.02.2025 про опис майна в податкову заставу платника податків ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 відповідно до ст. 89 розділу ІІ Податкового кодексу України та акт опису майна №1 складений податковим керуючим Жельманом В.П. від 14.02.2025, відповідно до якого описано майно житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , усього на загальну суму 200 000,00 грн.
Також в березні 2025 року Головне управління ДПС у Кіровоградській області звернулось з позовом про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 311 072,41 грн.
Відповідно до податкової вимоги на ОСОБА_1 було покладено обов`язок зі сплати податкового боргу в сумі 331 425,00 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, який утворився починаючи з 05.05.2024.
При цьому, перед цим, жодних податкових повідомлень-рішень на зазначену суму ОСОБА_1 не отримував.
На адвокатський запит від 20.08.2024 представника Васільєва В.О., 27.08.2024 ГУ ДПС у Кіровоградській області було надано відповідь в якій було зазначено про те, що ГУ ДПС у Кіровоградській області не виносилися податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб ОСОБА_1 і було запропоновано звернутись за місцем податкової реєстрації до ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
28.08.2024 на адресу ГУ ДПС у Дніпропетровській області представником ОСОБА_1 було направлено адвокатський запит з вимогою надати:
- детальну інформацію по об`єктам нерухомості за якими було нараховано податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості із зазначенням адреси будівель, їх площ, податкового періоду, суми податкового зобов`язання, розрахунку податкового зобов`язання;
- копії податкових повідомлень-рішень з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за несплату яких, на думку податкового органу у ОСОБА_1 виник податковий борг у сумі 331 425,00 грн;
- доказів надсилання на адресу ОСОБА_1 податкових повідомлень-рішень з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за несплату яких, на думку податкового органу у ОСОБА_1 виник податковий борг у сумі 331 425,00 грн;
- доказів отримання ОСОБА_1 податкових повідомлень-рішень з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за несплату яких, на думку податкового органу у ОСОБА_1 виник податковий борг у сумі 331 425,00 грн.
04.09.2024 представником ОСОБА_1 було отримано відповідь від 03.09.2024 ГУ ДПС у Дніпропетровській області, в якій не було зазначено детальної інформації по об`єктам нерухомості за якими було нараховано податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості із зазначенням адреси будівель, їх площ, податкового періоду, суми податкового зобов`язання, розрахунку податкового зобов`язання, а було лише наведено перелік об`єктів нерухомості без зазначення суми розрахунку по кожному об`єкту нерухомості із зазначенням сум нарахування у тому чи іншому періоді, отже, в цій частині запит виконано не було.
Запит щодо надання копій податкових повідомлень-рішень з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за несплату яких, у ОСОБА_1 виник податковий борг у сумі 331 425,00 грн також не було виконано з тих підстав, що наказом Мінфіну від 28.12.2015 №1204 не передбачено відтворення дублікату (копії) податкових повідомлень-рішень, в контролюючих органах зберігаються їх корінці.
При цьому у відповіді ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 03.09.2024 зазначено, що конверт з податковими повідомленнями-рішеннями, які були направлені ОСОБА_1 повернувся до контролюючого органу за закінченням терміну зберігання та додано фото зазначеного конверта.
Отже, у ГУ ДПС у Дніпропетровській області була можливість зняти копії зазначених податкових повідомлень-рішень та виконати вимоги адвокатського запиту, але і ця вимога виконана не була.
У зв?язку із чим, 06.09.2024 представником Васільєва В.О. було направлено повторний адвокатський запит на адресу ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 №160/26692/24 позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені в повному обсязі, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення: від 01.02.2024 №0-0464-UА0025668 на суму 20 352,60 грн, від 01.02.2024 №0-0464-UА0025668 на суму 73 495,50 грн, від 01.02.2024 №0-0464-UА0025668, на суму 75 756,90 грн, винесені Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, якими ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.02.2025 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровської області - залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 у справі №160/26692/24 без змін.

Отже, станом на дату направлення Рішення про опис майна, частина ППР на загальну суму 161 820,00 грн знаходилась в оскарженні в рамках справи №160/25996/24, а інша частина ППР на загальну суму 169 605,00 грн була визнана протиправними та скасована в рамках справи №160/26692/24, рішення по якій набрало законної сили.

Після цього, ГУ ДПС у Кіровоградській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового бору, за яким було відкрите провадження у справі № 160/7503/25.

Ухвалою від 27.03.2025 у справі № 160/7503/25 Дніпропетровський окружний адміністративний суд зупинив розгляд справи до розгляду справи №160/25996/24, оскільки, суд вважає, що ці ППР знаходяться в оскарженні, а отже є неузгодженими, тому вважає неможливим подальший розгляд справи. Ухвала про зупинення провадження набрала законної сили.

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДПС у Кіровоградській області із запитом про надання інформації, а саме за якими несплаченими ППР (номер і сума кожного ППР окремо) за даними ГУ ДПС у Кіровоградській області у ОСОБА_1 рахується податковий борг.

У відповідь на вказаний запит ГУ ДПС у Кіровоградській області повідомило, що за мною рахується податковий борг вже у сумі 283 468,73 грн, в тому числі пеня 3 704,65 грн за ППР у кількості 9 шт., із яких 7 ППР оскаржено в рамках справи №160/25996/24, рішення по якій ще не винесено і 2 ППР (від 01.02.2024 №0-0464-UA0025668 на суму 73 495,50 грн, від 01.02.2024 №0 0464-UA0025668, на суму 75 756,90 грн) які були оскаржені і скасовані в рамках справи №160/26692/24.

30.06.2025 засобами електронної пошти позивачем було подано до ГУ ДПС у Кіровоградській області заяву про звільнення майна з під податкової застави.

Розглянувши заяву, ГУ ДПС у Кіровоградській області листом від 11.07.2025 за №10867/6/11-28-06-07 повідомило позивача, що підстави для звільнення майна з податкової застави відсутні і податковий борг вже становить не 311 072,41 грн, а 283 468,43 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді К.І. Ремез.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю позову вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.

01.01.2026 до суду надійшла заява про усунення недоліків, а також уточнений позов, у якому позивач просив суд:

- визнати протиправними дії ГУ ДПС у Кіровоградській області, що полягають у відмові в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 30.06.2025 про звільнення майна з податкової застави;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Кіровоградській області звільнити з податкової застави майно, що включене до Акту опису майна №1 від 14.02.2025 і виключити таку заставу шляхом подання заяви про припинення обтяження і виключення записів про реєстрацію обтяження з Державного реєстру речових прав.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.01.2026 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Відзиви на позов від відповідачів не надходили.

Згідно положень статті 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Рішенням №1 заступника начальника ГУ ДПС у Кіровоградській області Ткаченко К.О. від 14.02.2025 про опис майна в податкову заставу платника податків ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та актом опису майна № 1, складеним податковим керуючим Жельманом В.П. 14.02.2025, було описано майно житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , усього на загальну суму 200 000,00 грн.

30.06.2025 засобами електронної пошти позивачем було подано до ГУ ДПС у Кіровоградській області заяву про звільнення майна з під податкової застави.

ГУ ДПС у Кіровоградській області листом від 11.07.2025 за №10867/6/11-28-06-07 повідомило позивача, що підстави для звільнення майна з податкової застави відсутні, податковий борг вже становить не 311 072,41 грн, а 283 468,43 грн.

Позивач вважає, що податкові зобов`язання є неузгодженими, а тому у відповідача не виникає право податкової застави.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їхні права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їхніх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Стаття 88 (п.88.1) ПК України передбачає, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення (п.88.2).

Відповідно до п.89.1 ст.89 ПК України право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Відповідно до п.89.2 ст.89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно. У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Право податкової застави не поширюється на майно, визначене підпунктом 87.3.7 пункту 87.3 статті 87 цього Кодексу, на іпотечні активи, що належать емітенту та є забезпеченням відповідного випуску іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, на грошові доходи від цих іпотечних активів до повного виконання емітентом зобов`язань за цим випуском іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, а також на склад іпотечного покриття та грошові доходи від нього до повного виконання емітентом зобов`язань за відповідним випуском звичайних іпотечних облігацій.

Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.89.3 ст.89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Згідно з приписами п.89.4 ст.89 ПК України у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов`язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Згідно з п. 89.8 ст.89 ПК України контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Відповідно до підпунктів 93.1.1, 93.1.4 пункту 93.1 статті 93 ПК України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.

У свою чергу, підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1-93.1.5 пункту 93.1 цієї статті (п. 93.2 ст. 93 ПК України).

Більш детально механізм застосування податкової застави податковими органами визначає Порядок застосування податкової застави податковими органами, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 № 586 (далі - Порядок №586, у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Вказаним Порядком № 586 затверджені форми Рішення про опис майна у податкову заставу, Акту опису майна, Журналу реєстрації актів опису майна у податкову заставу, Акту відмови платника податків від опису майна у податкову заставу, тощо.

У межах спірних правовідносин суд не надає правову оцінку підставам виникнення у платника податку податкового боргу, такі вимоги не є предметом позову.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 10.02.2021, прийнятій за наслідками розгляду справи №380/671/20, висловив наступну правову позицію, що "у положеннях ПК України серед основних засад податкового законодавства передбачено принцип презумпції правомірності рішень платника податків суть якого зводиться до того, що у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу".

Аналіз вказаних положень дає суду підстави дійти до наступних висновків.

По-перше, право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

По-друге, підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1-93.1.5 пункту 93.1 ПК України, зокрема, але не виключно отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.

Так, судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 у справі № 160/26692/24, що набрало законної сили 25.02.2025, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення: від 01.02.2024 №0-0464-UА0025668 на суму 20 352,60 грн., від 01.02.2024 №0-0464-UА0025668 на суму 73 495,50 грн., від 01.02.2024 №0-0464-UА0025668, на суму 75 756,90 грн., винесені Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, якими ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , подана через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» його представником - адвокатом Крутовських Сергієм Володимировичем, до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якій позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01.02.2024 № 0-0464-UA0025668 на суму 12600,00 грн, від 01.02.2024 № 0-0464-UA0025668 на суму 45500,00 грн, від 01.02.2024 № 0-0464-UA0025668 на суму 46900,00 грн, від 01.02.2024 № 0-0464-UA0025668 на суму 2881,80 грн, від 01.02.2024 № 0-0464-UA0025668 на суму 10406,50 грн, від 01.02.2024 № 0-0464-UA0025668 на суму 10726,70 грн, від 01.02.2024 № 0-0464-UA0025668 на суму 3936,60 грн, від 01.02.2024 № 0-0464-UA0025668 на суму 14215,50 грн, від 01.02.2024 № 0-0464-UA0025668 на суму 14652,90 грн, прийняті Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, якими ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, рішення у справі не ухвалене.

Отже, наявність у позивача узгодженого податкового боргу станом на 30.06.2025 відповідачами не доведено.

У цій справі за відсутності активних дій з боку відповідачів щодо своєчасного коригування суми податкового боргу позивача внаслідок судового оскарження підстав виникнення податкового боргу, призводить до порушення права позивача мирно володіти своїм майном.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Конвенція та практика Європейського суду з прав людини, при розгляді справ судами застосовується як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) численними рішеннями (у справах «Воловік проти України», «Копецький проти Словаччини», «Суханов та Ільченко проти України», «Беєлер проти Італії» та інших) сформувала позицію, що поняття «майно» та «власність», які містяться у ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції, є значно ширшими, ніж закріплено у ст. 41 Конституції України та чинному ЦК України, та мають автономне значення, яке не обмежується правом власності на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у національному законодавстві, певні інші права та інтереси, які становлять майно, можуть також розглядатись як «право на власність» та відповідно як «власність» для цілей цієї статті.

У пункті 22 рішення ЄСПЛ «Сук проти України» суд зазначає: «поняття «майно» в першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Певні інші права та інтереси, що складають активи, наприклад, борги, можуть також вважатися «майновими правами» і, відповідно, «майном» у розумінні цього положення. Питання, що має бути розглянуто, полягає у тому, чи надавали заявнику обставини справи, розглянуті в цілому, право на інтерес, який по суті захищається статтею 1 Першого протоколу (див. рішення щодо прийнятності у справі «Броньовські проти Польщі» (Broniowski v. Poland) [ВП], заява №31443/96, пункт 98, ECHR 2002-X)».

Поняття «законні очікування» (legitimate expectations) слід розглядати як елементи верховенства права та «юридичної визначеності» (legal certainty). Характеристика очікувань як легітимних поєднує у собі: 1) їх законність, яка зумовлена реалізацією особою належного їй суб`єктивного права, 2) їх обґрунтованість, тобто зумовлену законом раціональність сподівань учасників суспільних відносин.

Отже, у нашій справі позивач, оскаржуючи підстави виникнення податкового боргу, мав законні очікування на визначення відповідачем актуального розміру податкового боргу, на підставі якого може виникати та існувати право податкової застави. Проте його майнове право, гарантоване Протоколом 1 було порушено з боку відповідача.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як наслідок, підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання відповідача звільнити майно, зазначене в акті опису майна №1 від 14.02.2025 з-під податкової застави та її виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява №65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява №63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Кіровоградській області, що полягають у відмові в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 30.06.2025 про звільнення майна з податкової застави.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Кіровоградській області звільнити з податкової застави майно, що включене до Акту опису майна №1 від 14.02.2025 і виключити таку заставу шляхом подання заяви про припинення обтяження і виключення записів про реєстрацію обтяження з Державного реєстру речових прав.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області (25006, Україна, Кіровоградська обл., Кропивницький р-н, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, ) судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А, ) судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.І. Ремез