Справа № 440/13668/24
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 лютого 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/13668/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С.., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01.05.2025 по справі №440/13668/24 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, що полягають у відмові ОСОБА_1 в зарахуванні до стажу роботи у подвійному розмірі періоду роботи з 01 січня 2004 року по 31 серпня 2024 року на посадах молодша медсестра комунального підприємства "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради". Зобов`язано Головне управління Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати в подвійному розмірі до загального стажу ОСОБА_1 період роботи з 01 січня 2004 року по 31 серпня 2024 року на посадах молодша медсестра комунального підприємства "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради", а також провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 вересня 2024 року з урахуванням проведених виплат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

06.10.2025 до суду надійшла заява від представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій представник просить встановити судовий контроль шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області подати звіт про виконання судового рішення у №440/13668/24 у місячний строк з моменту винесення ухвали.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.01.2026 заяву призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Відповідач надав до суду письмові пояснення, у яких зазначив, що на виконання зазначеного рішення з 01.05.2025 що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 24.02.2020, працює.

Пенсію обчислено із врахуванням страхового стажу тривалістю 35 років 5 місяців 28 днів (враховано по 31.01.2020).

З 01.04.2022 проведено масовий перерахунок пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону. Внаслідок перерахунку страховий стаж склав 37 років 6 місяців 26 днів (враховано по 28.02.2022).

З 01.04.2024 також проведено масовий перерахунок пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону. Внаслідок перерахунку страховий стаж склав 39 років 6 місяців 26 днів (враховано по 29.02.2024), коефіцієнт стажу склав 0, 39500.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01.05.2025 у справі №440/13668/24, яке набрало законної сили 23.09.2025, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області зарахувати в подвійному розмірі до загального стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.01.2004 по 31.08.2024 на посадах молодша медсестра комунального підприємства "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради", а також провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2024 з урахуванням проведених виплат.

Страховий стаж ОСОБА_1 за період роботи санітаркою та молодшою медсестрою палатною 11 відділення в Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні імені О.Ф.Мальцева з 25.03.1994 по 30.04.1996, з 17.06.1996 по 31.12.2003 згідно із довідкою від 19.02.2020 №52, виданою Комунальним підприємством Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня імені О.Ф.Мальцева Полтавської обласної ради обчислено з урахуванням норм статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення у подвійному розмірі. Страховий стаж з 01.01.2004 по 29.02.2024 обчислений з урахуванням норм частини 2, 3 статті 24 Закону в одинарному розмірі.

Заробітну плату з 01.04.2024 враховано з 01.07.2000 по 29.02.2024 згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 0,73577. Застосовано показник середньої заробітної плати в розмірі 7994,47. Розмір пенсії з 01.04.2024 склав 2980,00грн., З 01.03.2025 3323,00грн.

На виконання рішення суду шляхом макетної обробки електронної пенсійної справи проведено перерахунок пенсії з 01.09.2024. Страховий стаж з 01.01.2004 по 31.08.2024 зараховано в подвійному розмірі, який склав 41 рік 4 місяці. З урахуванням стажу, зарахованого на виконання рішення суду в подвійному розмірі, страховий стаж склав 60 років 8 місяців 28 днів (728 місяців), коефіцієнт стажу склав 0,60667 (728/100*12)*1.

Розмір пенсії за віком з 01.09.2024 склав 3568,49грн. (7997,47х0,60667х0,60667), з урахуванням доплати за 30 років понаднормового стажу в розмірі 491,40грн. (1638х30%), надбавки на індексації 01.03.2022 в розмірі 71,26грн., надбавки на індексації 01.03.2023 в розмірі 100,00грн., надбавки на індексації 01.03.2024 в розмірі 100,00 грн, розмір пенсії з надбавками склав 4331,15грн. З 01.03.2025 розмір пенсії склав 4470,26грн. Рішення суду виконано в межах повноважень, покладених на Управління.

Розглянувши подану заяву та матеріали адміністративної справи, суд дійшов такого висновку.

Складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

У пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", заява №60750/00, зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

У Рішенні від 15.05.2019 №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі "Валерій Фуклєв проти України" від 07.06.2005, заява №6318/03; пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004, заява №60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15.10.2009, заява №40450/04; пункт 64 рішення у справі "Apostol v. Georgia" від 28.11.2006, заява №30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У силу статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тож обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та є однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 23.04.2020 у справі №560/523/19.

19.12.2024 набув чинності Закон України від 21.11.2024 №4094-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень", пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" якого передбачено, що справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

Статтею 381-1 КАС України у редакції Закону №4094-IX передбачено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Так, згідно з частиною першою статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звертав увагу на те, що застосування статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Так, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01.05.2025 у справі

№440/13668/24, яке набрало законної сили 23.09.2025, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області зарахувати в подвійному розмірі до загального стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.01.2004 по 31.08.2024 на посадах молодша медсестра комунального підприємства "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради", а також провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2024 з урахуванням проведених виплат.

Судом встановлено, що на виконання рішення у цій справі позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.09.2024. Страховий стаж з 01.01.2004 по 31.08.2024 зараховано в подвійному розмірі, який склав 41 рік 4 місяці. З урахуванням стажу, зарахованого на виконання рішення суду в подвійному розмірі, страховий стаж склав 60 років 8 місяців 28 днів (728 місяців), коефіцієнт стажу склав 0,60667 (728/100*12)*1.

Розмір пенсії за віком з 01.09.2024 склав 3568,49грн. (7997,47х0,60667х0,60667), з урахуванням доплати за 30 років понаднормового стажу в розмірі 491,40грн. (1638х30%), надбавки на індексації 01.03.2022 в розмірі 71,26грн., надбавки на індексації 01.03.2023 в розмірі 100,00грн., надбавки на індексації 01.03.2024 в розмірі 100,00 грн, розмір пенсії з надбавками склав 4331,15грн. З 01.03.2025 розмір пенсії склав 4470,26грн.

Проте, судом встановлено, що відповідачем не надано доказів про здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу з 01.09.2024, що свідчить про невиконання рішення суду в частині щодо зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2024 з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до положень частин 2, 3 статті 382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року у справі №440/13668/24 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року у справі №440/13668/24. При цьому суд вважає достатнім строк для підготовки звіту - три місяці з дати отримання копії цієї ухвали.

На підставі наведеного, керуючись статтями 229, 248, 256, 294, 382, 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року у справі №440/13668/24 задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати протягом трьох місяців з дати отримання копії цієї ухвали звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року у справі №440/13668/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.С. Бойко