Справа № 380/289/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 рокуЛьвівСправа № 380/289/24 пров. № А/857/40512/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року (головуюча суддя: Лунь З.І., місце ухвалення м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.07.2024 у справі № 380/289/24, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2024, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, а також у відпустках за станом здоров`я на підставі постанови (висновку) ВЛК внаслідок отримання тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за періоди: з 22.07.2022 по 09.12.2022, з урахуванням фактично виплачених сум. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, а також у відпустках за станом здоров`я на підставі постанови (висновку) ВЛК внаслідок отримання тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 22.07.2022 по 09.12.2022, з урахуванням виплачених сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 22.07.2022 по 09.12.2022.

У подальшому, 24.09.2025 представника заявника Кириленка Андрія Володимировича подав заяву про встановлення судового контролю, в якій просить суд:

- встановити судовий контроль за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року у справі № 380/289/24;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 надати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року у справі № 380/289/24 у встановлений законодавством строк.

Заява обґрунтовується тим, що 05.11.2024 в інтересах клієнта адвокат скерував адвокатський запит до Військової частини НОМЕР_1 з метою виконання рішення по справі № 380/289/24. Однак, відповідь від Військової частини НОМЕР_1 так і не надійшла. Представник позивача, 29.04.2025 звернувся з заявою про примусове виконання рішення до Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Постановою Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 12.05.2025 відкрито виконавче провадження № 78019202 (ідентифікатор доступу: 477ЕВГ3Д6ДВЕ). Таким чином, в позивача вичерпано всі способи захисту прав щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.07.2024 у справі № 380/289/24. Станом на 23.09.2025 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.07.2024 не виконано.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 у задоволенні заяви представника позивача Кириленка Андрія Володимировича про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовлено.

З цією ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Враховуючи вимоги цієї статті, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що цю справу слід розглядати без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що виконання рішення суду, яке набрало законної сили, у першу чергу забезпечується шляхом вчинення дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та спрямованих на примусове виконання судового рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

У силу приписів статті 14 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковими до виконання, тоді як невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Оскільки резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції та містить чіткі та вичерпні висновки щодо всіх вимог, які були предметом позову, тому виконання рішення суду, яке набрало законної сили, повинно реалізовуватись у визначений судом спосіб.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно ч. ч. 1-2 ст. 382-1 КАС України, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З наведених правових норм, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, а виконання рішення забезпечується, зокрема, і шляхом встановлення судового контролю у виді подання звіту про виконання судового рішення.

Разом з тим, на думку суду апеляційної інстанції, встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Тобто, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.

Суд апеляційної інстанції вказує на те, що зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.07.2024 у справі № 380/289/24, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2024, зокрема, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, а також у відпустках за станом здоров`я на підставі постанови (висновку) ВЛК внаслідок отримання тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 22.07.2022 по 09.12.2022, з урахуванням виплачених сум додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 22.07.2022 по 09.12.2022.

Представник позивача, 05.11.2024 направив адвокатський запит до Військової частини НОМЕР_1 з метою виконання рішення по справі № 380/289/24. У зв`язку з тим, що від Військової частини НОМЕР_1 не надійшла відповідь, 18.12.2024 подано адвокатський запит щодо розгляду вищезазначеного запиту. З огляду на те, що відповідь від Військової частини НОМЕР_1 не надійшла представнику позивача, 12.02.2025 направлявся адвокатський запит до Військової частини НОМЕР_2 з проханням: «Надати інформацію, із документальним підтвердженням, щодо результатів виконання рішення по справі № 380/289/24 стосовно ОСОБА_1 ».

Однак, відповіді від Військової частини НОМЕР_1 отримано не було.

Представник позивача 29.04.2025 звернувся з заявою про примусове виконання рішення до Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Постановою Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 12.05.2025 відкрито виконавче провадження № 78019202 (ідентифікатор доступу: 477ЕВГ3Д6ДВЕ).

Відповідач, заперечуючи проти встановлення судового контролю покликався на те, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.07.2024 у справі № 380/289/24, військова частина, яка фінансується за рахунок державного бюджету, замовила кошти у вищестоящого органу в сумі 230 322, 54 грн. Однак, враховуючи поточну ситуацію, кошти поступають із запізненням. Зазначає, що при зарахуванні коштів на рахунки військової частини, такі негайно будуть виплачені позивачу.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.07.2024 у справі № 380/289/24, яке набрало законної, залишається невиконаним, а тому наявні правові підстави для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням цього судового рішення.

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на помилкове покликання суду першої інстанції, що виконання рішення суду, яке набрало законної сили, у першу чергу забезпечується шляхом вчинення дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та спрямованих на примусове виконання судового рішення. Оскільки, у відповідності до ст. 382 КАС України, дії державного виконавця вчинені в межах виконавчого провадження, жодним чином не впливають на можливість подання позивачем заяви про встановлення судового контролю на виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення, прийняття нової постанови.

Крім цього, враховуючи Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 № 4094-IX, яким доповнено КАС України статтею ст. 381-1 такого змісту: «Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції», з огляду на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та відповідно до пункту 4 частини першої статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про встановлення судового контролю у цій справі.

Керуючись ст. ст. 311, 320, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі № 380/289/24 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
В. В. Ніколін