Справа № 280/11142/24
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2026-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року Справа № 280/11142/24 СН/280/33/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до Військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- поновити позивачу строк звернення до суду із даною позовною заявою;

- визнати протиправними дії посадових осіб Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування зниженого розміру додаткової винагороди позивачу за період з 01.03.2023 до 17.01.2024 за час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу різницю між додатковою винагородою у розмірі 100000 грн та 30000 грн за період з 01.03.2023 до 17.01.2024 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.02.2025, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.06.2025 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Верховного Суду від 27.11.2025 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.02.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.06.2025 скасовано, а справу №280/11142/24 направлено на новий судовий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

До Запорізького окружного адміністративного суду справа №280/11142/24 повернулась 09.12.2025.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Садовому І.В.

Ухвалою суду від 11.12.2025 адміністративну справу №280/11142/24 (провадження СН/280/33/25) прийнято до провадження. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження). Крім того вказаною ухвалою витребувано від Військової частини НОМЕР_2 :

- письмові пояснення стосовно характеру та змісту завдань, виконуваних ОСОБА_1 під час його участі у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань у заявлений період з 01.03.2023 до 17.01.2024;

- належним чином засвідчені копії рапортів стосовно ОСОБА_1 про його участь у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань у заявлений період з 01.03.2023 до 17.01.2024;

- належним чином засвідчені копії документів на підставі яких було складено та видано Довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України №1391 від 15.01.2025.

Витребувані документи на момент ухвалення рішення у цій справі відповідачем не надані.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено в позовній заяві (вх.№55273 від 02.12.2024) та відповіді на відзив (вх.№9828 від 03.03.2025). Зокрема зазначено, що позивач перебуває на військовій службі у бойових підрозділах та підрозділах забезпечення військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 окремий батальйон територіальної оборони НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України), яка підпорядкована військовій частині НОМЕР_6 . Під час проходження військової служби у період березень 2023 року - січень 2024 року позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оброни України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, у зв`язку із чим набув право на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168. Проте, не зважаючи на виконання завдань з забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації проти України за період березень 2023 року - січень 2024 року додаткова винагорода військовослужбовцям НОМЕР_4 батальйону НОМЕР_5 бригади розраховувалась виходячи з розміру 30 000,00грн замість 100 000,00гре на місяць. На думку позивача, вказана бездіяльність відповідача щодо невиплати на користь позивача додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн в розрахунку на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах є протиправною. Зауважено, що відповідно до роз`яснень Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 11.04.2023 №423/1932, при вирішенні питання щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям у розмірі 100000 грн чи 30000 грн за час безпосередньої участі у бойових діях та/або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, є необхідним визначити місця виконання зазначених завдань/заходів та чи виконують військовослужбовці батальйону завдання: перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення); завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно без умови їх обов`язкового перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій. Враховуючи фактичні обставини участі бойових підрозділів НОМЕР_4 батальйону НОМЕР_5 бригади у виконанні бойових завдань на лінії безпосереднього зіткнення з противником та на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони до батальйону включно, та забезпечення діяльності останніх підрозділами забезпечення таких як управління/командування батальйону, штаб, фінансово-економічна служба, медична служба (медичний пункт), взвод матеріально-технічного забезпечення і т.д.) додаткова винагорода мала здійснюватися з розрахунку до 100 000,00 гривень на місяць пропорційно часу участі у виконанні бойових (спеціальних завдань у таких мовах), а тому позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заперечення проти задоволення позовних вимог викладено у відзиві на позовну заяву (вх.№2946 від 20.01.2025). Зокрема зазначено, що відповідно до бойового розпорядження вищого керівництва, а саме командира НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони від 19.01.2023 №58дск, НОМЕР_4 батальйону ТРО наказано прибути в район с. Чорнобаївка Херсонської області для переходу в оперативне підпорядкування НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони та зайняти бойові позиції. Згідно бойового розпорядження командира НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони від 22.01.2023 №69дск. Відповідно до головного завдання НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони - кругової оборони АДРЕСА_2 НОМЕР_4 батальйону ТРО наказано зайняти район оборони у АДРЕСА_2 та частині прилеглих населених пунктів, та обладнати позиції для ведення можливого оборонного бою та протиповітряної оборони. У подальшому фактично зона відповідальності НОМЕР_4 батальйону ТРО суттєво не змінювалась, а особовий склад батальйону продовжує перебувати у м. Херсон та прилеглих населених пунктах, виконувати завдання на лінії бойового зіткнення. Зауважено, що визначальною умовою нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн є виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій. Відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України щодо визначення районів бойових дій з січня 2023 року не включені до районів ведення бойових дій м. Херсон та прилеглі населені пункти, але до районів ведення бойових дій віднесено острови Карантинний, Великий Потьомкін, Малий Потьомкін, Круглик на території Херсонської міської територіальної громади. Враховуючи саме той факт, що м. Херсон та прилеглі населені пункти, які входять до зони відповідальності НОМЕР_4 батальйону ТРО не включені до районів ведення бойових дій, додаткова винагорода особовому складу військової частини НОМЕР_2 нараховувалась та виплачувалась, виходячи з розміру у 30 000,00 грн. Зважаючи на те, що м. Херсон та прилеглі населені пункти, які входять до зони відповідальності НОМЕР_4 батальйону ТРО не включені до районів ведення бойових дій, представник відповідача вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими, а тому просить суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 21.03.2022 №16 ОСОБА_1 з 21.03.2022 зараховано до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду командира стрілецького взводу стрілецької роти НОМЕР_4 окремого батальйону територіальної оборони (а.с.14 т.1).

Відтак, з 21.03.2022 позивач проходить військову службу у бойових підрозділах та підрозділах забезпечення військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 окремий батальйон територіальної оборони НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сил територіальної оборони Збройних Сил України), яка підпорядкована військовій частині НОМЕР_6 НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України.

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_7 від 14.06.2023 позивач має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.15 т.1).

Відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони від 22.01.2023 №69дск, головним завданням НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони визначено кругову оборону у АДРЕСА_2 , а НОМЕР_4 батальйону територіальної оборони наказано зайняти район оборони у АДРЕСА_2 та частині прилеглих населених пунктів, та обладнати позиції для ведення можливого оборонного бою та протиповітряної оборони. Згідно бойового розпорядження командира НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони від 15.02.2023 №190, НОМЕР_4 батальйону територіальної оборони наказано: КСП батальйонів першого ешелону оборони розміщуються на відстані 1,5-2 км. від переднього краю оборони. Розпорядженням командира НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони від 24.02.2023 №2052дск, визначено, відповідно до забезпечення якісної підготовки до оборони м. Херсон, всім батальйонам, зокрема і НОМЕР_4 батальйону ТРО, до 28.02.2023 завершити фортифікаційне обладнання позиції/ першої смуги оборони. Розпорядженням командира НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони від 31.08.2023 №1778дск, від 27.08.2023 №1763дск, від 26.08.2023 №1755дск, визначені завдання та заходи, командиру НОМЕР_4 батальйону територіальної оборони з метою стійкої оборони підрозділів першого ешелону НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони (а.с.41-88 т.1).

Військовою частиною НОМЕР_2 видана довідка №1391 від 15.01.2025 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до якої, позивач дійсно в період з 12.05.2022 по 18.01.2023, з 01.02.2023 по 12.02.2023, з 15.02.2023 по 22.02.2023, з 23.02.2023 по 27.02.2023, з 23.05.2023 по 28.05.2023, з 18.01.2024 по 06.04.2024, з 06.08.2024 по 29.08.2024, з 08.12.2024 по 11.12.2024, з 14.12.2024 по 15.12.2024, з 21.12.2024 по 24.12.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в районах с.Щербаки Оріхівської міської громади Запорізької області; м. Херсон Херсонської міської громади Херсонської області; м.Багатир Великоновосілківської селищної громади, с.Новомихайлівка, с.Іллінка Мар`їнської міської громади Донецької області; м.Білопілля Білопільської міської громади Сумської обл.; с.Новохатське Комарської сільської громади Донецької області. Підстава: наказ командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) №52 від 12.05.2022, №21 від 21.01.2023, №18 від 18.01.2024, ; журнал бойових дій в/ч НОМЕР_2 №13дск від 24.02.2022, №22дск від. 27.05.2022, №25дск від 20.08.2022, №52дск від 09.05.2023, №67 від 08.12.2023, №187дск від 24.01.2024, №189дск від 01.02.2024, №253дск від 01.08.2024, №268дск від 01.12.2024 (а.с.40).

Відповідно до довідки про грошове забезпечення позивача виплата додаткової грошової винагороди за період з 01.03.2023 до 17.01.2024 проводилася у наступних розмірах: березень 2023 року 71428,57 грн, квітень 2023 року 17857,14 грн, травень 2023 року 1000,00 грн, червень 2023 року 10645,16 грн, липень 2023 року 30000,00 грн, серпень 2023 року 126021,51 грн, вересень 2023 року 24193,55 грн, жовтень 2023 року 0,00 грн, листопад 2023 року 0,00 грн (а.с.16).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо нарахування зниженого розміру додаткової винагороди за період з 01.03.2023 до 17.01.2024 за час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.02.2025, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.06.2025 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Верховного Суду від 27.11.2025 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.02.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.06.2025 скасовано, а справу №280/11142/24 направлено на новий судовий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи позицію Верховного Суду щодо необхідності встановлення які саме завдання, за якою посадою та в якому місці виконував військовослужбовець ОСОБА_1 , який з 21.03.2022 проходить службу у бойових та забезпечуючих підрозділах НОМЕР_4 окремого батальйону НОМЕР_5 бригади територіальної оборони (в/ч НОМЕР_2 ), підпорядкованого НОМЕР_5 окремій бригаді територіальної оборони (в/ч НОМЕР_6 ) і якими доказами це підтверджується, суд приходить до наступних висновків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 2 статті 2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання, а саме межі реалізації військовослужбовцями своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, а також відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ).

Відповідно до статті 1 Закону №2011-ХІІ, соціальний захист військовослужбовців-діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Приписами статей 1-2 Закону №2011-XII визначено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частин другої, третьої статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону № 2011-XII, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704), яка набрала чинності з 01.03.2018.

Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 Постанови №704 передбачено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Пунктом 8 Постанови №704 установлено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

На виконання Постанови №704 наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України (надалі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 розділу I Порядку №260, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Пунктом 8 розділу I Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується:

щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

Згідно з положеннями пункту 14 розділу I Порядку №260, грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, постановлено:

ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб;

військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022 від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023, від 05.02.2024 №49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024, від 23.07.2024 №469/2024, від 28.10.2024 №740/2024, від 14.01.2025 № 26/2025, від 15.04.2025 № 235/2025, від 14.07.2025 № 478/2025. Указом Президента України від 20.10.2025 № 793/2025, затвердженим Законом України від 21.10.2025 № 4643-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 5 листопада 2025 року на 90 діб, тобто, останній діє на момент розгляду цієї справи.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 №69 «Про загальну мобілізацію», 28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Пункту 1 Постанови №168 в редакції від 21.01.2023 було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 1-1 Постанови №168 в редакції від 11.08.2023 та від 20.09.2023, установлено, що на період воєнного стану:

військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Порядок №260 доповнено новим розділом XXXIV (Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану) згідно з Наказом Міністерства оборони № 44 від 25.01.2023 (застосовується з 01 лютого 2023 року; в редакції Наказу Міністерства оборони № 566 від 26.09.2023).

Відповідно до пункту другого цього розділу, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Згідно з положеннями пунктів 3, 4 цього розділу Порядку №260 райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Таким чином, з аналізу вищевказаних положень, суд приходить до висновку, що виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій не є визначальною (вичерпною) умовою для нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн, оскільки відповідно до абзацу 2 - 3 пункту 2 Порядку №260 встановлено також такі умови як: 100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах) під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту).

Суд також враховує роз`яснення Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, які надані в листах №423/1932 від 11.04.2023, №423/1280 від 13.03.2023, відповідно до яких, під час дії воєнного стану додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень виплачується військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно без умови їх обов`язкового перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій.

Судом встановлено, що позивач з 21.03.2022 проходить службу у бойових підрозділах та у підрозділах забезпечення військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 окремий батальйон територіальної оборони НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сил територіальної оборони Збройних Сил України, яка підпорядкована військовій частині НОМЕР_6 ( НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сил територіальної оборони Збройних Сил України).

Структурно НОМЕР_4 батальйон НОМЕР_5 бригади складається з бойових підрозділів та підрозділів забезпечення (таких як управління/командування батальйону, штаб, фінансово-економічна служба, юридична, медична служба (медичний пункт), взвод матеріально-технічного забезпечення і т.д.).

Відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони від 22.01.2023 №69дск, головним завданням НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони визначено кругову оборону АДРЕСА_2 , а НОМЕР_4 батальйону ТРО наказано зайняти район оборони у АДРЕСА_2 та частині прилеглих населених пунктів, та обладнати позиції для ведення можливого оборонного бою та протиповітряної оборони. Згідно бойового розпорядження командира НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони від 15.02.2023 №190, НОМЕР_4 батальйону ТРО наказано: «КСП батальйонів першого ешелону оборони розміщуються на відстані 1,5-2 км. від переднього краю оборони». Розпорядженням командира НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони від 24.02.2023 №2052дск, визначено, відповідно до забезпечення якісної підготовки до оборони м. Херсон, всім батальйонам, зокрема і НОМЕР_4 батальйону ТРО, до 28.02.2023 завершити фортифікаційне обладнання позиції/ першої смуги оборони. Розпорядженням командира НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони від 31.08.2023 №1778дск, від 27.08.2023 №1763дск, від 26.08.2023 №1755дск, визначені завдання та заходи, командиру НОМЕР_4 батальйону ТРО з метою стійкої оборони підрозділів першого ешелону НОМЕР_5 обр ТРО.

Отже, як підтверджується наданими до матеріалів справи бойовими розпорядженнями, розпорядженнями з розвідки, розпорядженнями командира, рапортами, військовослужбовці НОМЕР_4 батальйону ТРО НОМЕР_5 окремої бригади ТРО, в складі якої позивач проходить службу, у спірному періоді виконували бойові завдання та забезпечували здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) в першому ешелоні оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, що є визначальним для визначення права позивача на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000грн.

Відповідачем такі обставини не спростовані, доказів протилежного не надано.

Крім того, на підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) свідчить довідка Військової частиною НОМЕР_2 №1391 від 15.01.2025 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до якої, позивач дійсно в період з 12.05.2022 по 18.01.2023, з 01.02.2023 по 12.02.2023, з 15.02.2023 по 22.02.2023, з 23.02.2023 по 27.02.2023, з 23.05.2023 по 28.05.2023, з 18.01.2024 по 06.04.2024, з 06.08.2024 по 29.08.2024, з 08.12.2024 по 11.12.2024, з 14.12.2024 по 15.12.2024, з 21.12.2024 по 24.12.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в районах с.Щербаки Оріхівської міської громади Запорізької області; м. Херсон Херсонської міської громади Херсонської області; м.Багатир Великоновосілківської селищної громади, с.Новомихайлівка, с.Іллінка Мар`їнської міської громади Донецької області; м.Білопілля Білопільської міської громади Сумської обл.; с.Новохатське Комарської сільської громади Донецької області. Підстава: наказ командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) №52 від 12.05.2022, №21 від 21.01.2023, №18 від 18.01.2024, ; журнал бойових дій в/ч НОМЕР_2 №13дск від 24.02.2022, №22дск від. 27.05.2022, №25дск від 20.08.2022, №52дск від 09.05.2023, №67 від 08.12.2023, №187дск від 24.01.2024, №189дск від 01.02.2024, №253дск від 01.08.2024, №268дск від 01.12.2024

Дослідивши зміст вказаної довідки, суд зауважує, що така містить підстави її видачі (накази командира, бойові розпорядження, журнал ведення бойових дій, рапорти) та відповідно підтверджує безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях.

При цьому, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого законом покладено обов`язок доведення правомірності своїх дій у спірних правовідносинах, не доведено жодним доказом, що довідка Військовою частиною НОМЕР_2 №1391 від 15.01.2025 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України видана позивачу безпідставно, або що інформація, зазначена у ній не відповідає дійсності.

Основним доводом відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог є те, що відповідно до наказів Головнокомандувача ЗСУ щодо визначення районів бойових дій з січня 2023 року не включені до районів ведення бойових дій м. Херсон та прилеглі населенні пункти, але до районів ведення бойових дій віднесено острови Карантинний, Великий Потьомкін, Малий Потьомкін, Круглик на території Херсонської області, тому нарахування додаткової винагороди здійснювалось у розмірі 30000 грн, проте факт не включення до районів ведення бойових дій м. Херсону та прилеглих територій, з огляду на зроблений вище висновок, не позбавляє позивача права на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000 грн, адже бойовими розпорядження доведено виконання бойових завдань та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) в першому ешелоні оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необґрунтованою підставу визначену відповідачем для невиплати збільшеного розміру додаткової винагороди, а саме відсутність АДРЕСА_2 , яке входять до зони відповідальності НОМЕР_4 батальйону ТРО у переліку районів ведення бойових дій.

Інших підстав для невиплати позивачу додаткової винагороди на період дії воєнного стану, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 грн, відповідачем не наведено.

При цьому, суд зазначає, що при прийнятті справи до провадження ухвалою від 11.12.2025 було витребувано від Військової частини НОМЕР_2 :

- письмові пояснення стосовно характеру та змісту завдань, виконуваних ОСОБА_1 під час його участі у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань у заявлений період з 01.03.2023 до 17.01.2024;

- належним чином засвідчені копії рапортів стосовно ОСОБА_1 про його участь у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань у заявлений період з 01.03.2023 до 17.01.2024;

- належним чином засвідчені копії документів на підставі яких було складено та видано Довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України №1391 від 15.01.2025.

Натомість, витребувані документи на момент ухвалення рішення у цій справі відповідачем не надані, що позбавляє суд можливості під час нового розгляду справи встановити усі без виключення обставини, що викладені у мотивувальній частині постанови Верховного Суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду від 27.11.2025, однак зазначене не спростовує вищенаведених висновків суду.

Відповідно, ОСОБА_1 набув право на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, у розмірі до 100 000,00грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 01.03.2023 до 17.01.2024.

Відтак, задля належного та ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування позивачу зниженого розміру додаткової винагороди (30 000,00грн), передбаченої пунктом 1 постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 01.03.2023 по 17.01.2024 за час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу різницю між додатковою винагородою у розмірі 100 000,00 грн та 30 000,00грн за період з 01.03.2023 по 17.01.2024 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Оскільки позивачем, в силу положень Закону України «Про судовий збір», судовий збір не сплачувався, то відповідно розподіл судових витрат в частині судового збору не проводиться.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 143, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) зниженого розміру додаткової винагороди (30 000,00грн), передбаченої пунктом 1 постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 01.03.2023 по 17.01.2024 за час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) різницю між додатковою винагородою у розмірі 100 000,00 грн та 30 000,00грн за період з 01.03.2023 по 17.01.2024 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 03.02.2026.

Суддя І.В.Садовий