Справа № 640/6483/20
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 лютого 2026 р. Справа № 640/6483/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Воловика С.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сидорука Антона Івановича у справі №640/6483/20 за позовом ОСОБА_1 до Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати неправомірним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 12.09.2019 № 303/05 "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ".

Окружним адміністративним судом м. Києва було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі 14.07.2021.

У зв`язку з надходженням справи до Сумського окружного адміністративного суду, справу розподілено на суддю Кравченка Є.Д. Судом постановлено ухвалу про прийняття справи до провадження 21.03.2025.

Відповідно до норми ч.9 ст.31 Кодексу адміністративного судочинства України невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у визначених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

У зв`язку зі звільненням судді Кравченка Є.Д. керівником апарату суду видано розпорядження від 13.01.2026 № 168 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ.

Згідно з протоколом повторного авторозподілу від 13.01.2026 справа розподілена на суддю Сидорука А.І.

Ухвалою суду від 22.01.2026 прийнято справу №640/6483/20 до провадження судді, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, в порядку норми ст.262 КАС України.

28.01.2026 через систему "Електронний суд" надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Сидорука А.І.

Згідно з ч. 3 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з ч. 4 ст. 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Так, у справі №640/6483/20 головуючий суддя Сидорук А.І., на підставі ч. 4 ст. 40 КАС України, у зв`язку з необґрунтованістю заявленого відводу, ухвалою від 30.01.2026 передала заяву у відповідності до ст.31 КАС України для вирішення питання про відвід судді.

Заява про відвід судді Сидорука А.І. у вказаній справі була розподілена автоматизованою системою документообігу суду судді Воловику С.В.

За приписами п. 8 ст. 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про відвід судді Сидорука А.І. по справі №480/6483/20 у письмовому провадженні.

Перевіривши доводи заяви про відвід судді, вбачається необхідним у її задоволенні відмовити, виходячи з наступного.

Статтею 36 КАС України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, зокрема, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Частиною 4 вказаної статті встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Судом встановлено, що заява про відвід мотивована тим, що 1. при повторному автоматизованому розподілі справи між суддями були внесені зміни до реєстраційних даних справи без зумовленої необхідності, що підтверджується матеріалами справи та не є виправленням технічної помилки та описки; 2. було створено іншу справу під номером існуючої; 3. суддя призначений до розгляду справи, яка не існує в реєстраційних формах в належному вигляді; 4. вказане ставить під сумнів легітимність участі судді в розгляді справи, оскільки був порушений порядок його визначення.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заяви та наявності підстав для її задоволення, суд зазначає, що важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини, яку згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права.

Так, у справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У даному випадку, будь-яких доказів, які б підтверджували наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості та безсторонності судді Сидорука А.І. при розгляді справи №640/6483/20, з доводів заяви про відвід не вбачається. Технічна помилка у вигляді зазначення у протоколі від 13.01.2026 повторного автоматизованого розподілу судової справи №640/6483/20 відповідачем Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Київського міжрегіонального управління міністерства юстиції, яка була усунута, не вплинула на результат автоматизованого розподілу даної справи та правильності визначення складу суду, оскільки така технічна помилка не могла вплинути на вибір судді або порушити принцип випадковості/рівномірного навантаження, що не може бути підставою для відводу судді на виконання ст.36 КАС України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Сидорука А.І. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 248, 256 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Сидорука Антона Івановича у справі №640/6483/20 за позовом ОСОБА_1 до Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя С.В. Воловик