Справа № 360/2384/25
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

02 лютого 2026 рокум. ДніпроСправа № 360/2384/25

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Пляшкової К.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Дзіся Андрія Романовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 12 грудня 2025 року надійшов адміністративний позов адвоката Дзіся Андрія Романовича (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку пенсії без урахування довідок про заробітну плату в зоні відчуження, чим зменшено розмір пенсії позивача до 20100,59 грн;

зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01 вересня 2025 року на підставі довідки про заробітну плату в зоні відчуження, виходячи із індивідуального коефіцієнту заробітної плати для обчислення пенсії 4,13525.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з розрахунками із матеріалів пенсійної справи позивачу обчислено пенсію, виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження. На підставі довідки про заробіток основний розмір пенсії від середнього заробітку становив 29488,77 грн (36860,96 (середньомісячний заробіток) * 80 % ( відсоток втрати працездатності)). Розмір пенсії з надбавками становив 26339,57 грн.

Відповідач зменшив основний розмір пенсії від середнього заробітку до 20689,07 грн та листом від 30 жовтня 2025 року повідомив, що у зв`язку відсутністю в електронній пенсійній справі ОСОБА_1 документів про періоди участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідки про заробітну плату за періоди виконання військового обов`язку/робіт в зоні відчуження, позивачу з 01 вересня 2025 року здійснено перерахунок пенсії, визначеної з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2021 року.

Позивач з такими діями відповідача не згоден, оскільки він вже отримував пенсію на підставі довідки про заробітну плату у зоні відчуження, що підтверджується матеріалами пенсійної справи. Згідно з протоколом із матеріалів пенсійної справи середньомісячний заробіток станом на 26 лютого 2025 року становив 36860,96 грн.

За розрахунком позивача, здійсненим відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», для визначення розміру пенсії по інвалідності позивача із врахуванням довідки про заробітку в зоні відчуження має бути врахований індивідуальний коефіцієнт 4,13525.

Позивач вважає, що має право на перерахунок пенсії з 1 вересня 2025 року на підставі довідки про заробітну плату в зоні відчуження виходячи із індивідуального коефіцієнту заробітної плати для обчислення пенсії 4,13525 та відновлення його порушеного права.

Ухвалою від 15 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; запропоновано відповідачу подати відзив на позов та зобов`язано відповідача надати до суду докази, яких не вистачає для розгляду справи.

Від ГУПФУ в Луганській області до суду 23 грудня 2025 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав.

Позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію як особа з інвалідністю ІІ групи від захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у розмірі відшкодування фактичних збитків (ступінь втрати працездатності 80 %), призначену за нормами статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII).

Відповідно до статті 54 Закону № 796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності особам, що постраждали внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок аварії на ЧАЕС відповідно до статті 54 Закону (далі - Порядок № 1210).

За результатами проведеного аналізу, з урахуванням відсутності в електронних пенсійних справах документів про оплату праці за періоди виконання військового обов`язку/робіт в зоні відчуження, отримувачам пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону № 796-XII з 01 вересня 2025 року проведено перерахунок пенсій відповідно до статті 59 Закону № 796-XII із заробітної плати, визначеної з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Представник відповідача зазначає, що паперова пенсійна справа позивача перебуває на тимчасово окупованій російською федерацією території України. Матеріали паперової пенсійної справи ОСОБА_1 не оцифровано. В електронній пенсійній справі ОСОБА_1 відсутні документи про періоди у часті у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, довідка про заробітну плату за періоди виконання військового обов`язку/робіт в зоні відчуження та не внесено суму заробітної плати. Розмір пенсії обчислено відповідно до формули, визначеної пунктом 9 Порядку № 1210.

Розмір пенсії з 01 березня 2025 року обчислено із середньої заробітної плати 36860,96 грн та складав 26339,57 грн, а саме: 29488,77 грн - основний розмір пенсії від середнього заробітку (36860,96 грн х 80 %); 944,40 грн - підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни 2 групи; 50,00 грн - цільова допомога інвалідам війни II-ї групи; 379,60 грн - додаткова пенсія інвалідам ІІ групи з числа ліквідаторів ЧАЕС; - 2531,33 грн - обмеження в індексації з 01.03.2023; - 450,04 грн - обмеження в індексації з 01.03.2024; - 1541,43 грн - обмеження в індексації з 01.03.2025. Відповідно до статті 67 Закону № 796-XII розмір пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2025 року обмежено максимальним розміром і складає 23610,00 грн (2361,00 грн х 10).

У зв`язку із відсутністю документів, які підтверджують роботу в зоні відчуження та довідки про заробітну плату з 01 вересня 2025 року позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до статті 59 Закону № 796-XII із заробітної плати, визначеної з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2021 року. Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховувався під час обчислення пенсії позивача складав: 2,90126 = 6000,00 грн (мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2021) * 5 / 10340,35 грн (середня заробітна плата за 2020 рік). Розмір заробітної плати для обчислення пенсії складав 25861,34 грн (8913,83 грн * 2,90126). Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01 вересня 2025 року склав 20100,59 грн, а саме: 20689,07 грн - основний розмір пенсії від середнього заробітку (25861,34 грн х 80%); 944,40 грн - підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни 2 групи; 50,00 грн - цільова допомога інвалідам війни II-ї групи; 6379,60 грн - додаткова пенсія інвалідам ІІ групи з числа ліквідаторів ЧАЕС; 1328,64 грн - обмеження в індексації з 01.03.2023; 633,84 грн - обмеження в індексації з 01.03.2025.

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховувався під час обчислення пенсії ОСОБА_1 складав: 2,90126 = 6000,00 грн (мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2021) * 5 / 10340,35 грн (середня заробітна плата за 2020 рік). Розмір заробітної плати для обчислення пенсії складав 25861,34 грн (8913,83 грн * 2,90126).

Також представник відповідача зауважив на введенні унормування максимального розміру пенсії шляхом обмеження максимального розміру відповідно до чинного законодавства.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали електронної справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в ГУПФУ в Луганській області як отримувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII) з 03 серпня 1993 року.

Позивач є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 28 лютого 2019 року.

ОСОБА_1 на підтвердження оплати праці за періоди виконання військового обов`язку/робіт в зоні відчуження надано довідку Другого загону державної пожежної охорони Управління державної охорони УМВС в Луганській області від 26 червня 1986 року та розрахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження з 05 червня 1986 року по 26 червня 1986 року.

Відповідно до розрахунку стажу форми ПС-право за пенсійною справою 66 до стажу роботи ОСОБА_1 станом на дату призначення пенсії 03 серпня 1993 року зараховано період роботи в зоні відчуження з 04 червня 1986 року по 26 червня 1986 року.

Згідно з протоколом ГУПФУ в Луганській області від 04 вересня 2018 року ОСОБА_1 за рішенням УПФУ в м. Лисичанську Луганської області від 04 вересня 2018 року № 66 з 01 січня 2018 року за рішенням суду призначено пенсію по інвалідності (у розмірі відшкодування фактичних збитків) відповідно до статті 54 Закону № 796-XII, дата встановлення інвалідності ІІ групи - з 07 квітня 1998 року довічно, % втрати працездатності 80, середньомісячний заробіток 15566,65 грн, основний розмір пенсії від середнього заробітку 12453,32 грн, розмір пенсії з надбавками 13463,72 грн.

Дослідженням протоколів ГУПФУ в Луганській області від 23 лютого 2021 року, від 16 липня 2021 року, від 09 листопада 2021 року, від 16 грудня 2021 року за пенсійною справою 82 встановлено, що в 2021 році середній заробіток для розрахунку пенсії позивача становив 22440,34 грн, а розмір пенсії склав 19155,47 грн.

Дослідженням протоколів ГУПФУ в Луганській області від 18 лютого 2022 року, від 22 лютого 2022 року, від 19 червня 2022 року, від 06 листопада 2022 року за пенсійною справою 82 встановлено, що в 2022 році середній заробіток для розрахунку пенсії позивача становив 25581,96 грн, а розмір пенсії з надбавками 21732,37 грн, максимальний розмір пенсії 20930,00 грн.

Дослідженням протоколу ГУПФУ в Луганській області від 26 лютого 2023 року за пенсійною справою 82 встановлено, що в 2023 році середній заробіток для розрахунку пенсії позивача становив 30621,63 грн, обмеження в індексації з 01.03.2023 -2531,73 грн, розмір пенсії з надбавками 23232,37 грн, максимальний розмір пенсії станом на 01 березня 2023 року 20930,00 грн.

Дослідженням протоколу ГУПФУ в Луганській області від 28 лютого 2024 року за пенсійною справою 82 встановлено, що в 2024 році середній заробіток для розрахунку пенсії позивача становив 33059,17 грн, обмеження в індексації з 01.03.2023 2531,73 грн, обмеження в індексації з 01.03.2024 450,04 грн, розмір пенсії з надбавками 24839,57 грн, максимальний розмір пенсії з 01 березня 2024 року 23610,00 грн.

Дослідженням протоколу ГУПФУ в Луганській області від 26 лютого 2025 року за пенсійною справою 82 встановлено, що в 2024 році середній заробіток для розрахунку пенсії позивача становив 36860,96 грн, обмеження в індексації з 01.03.2023 2531,73 грн, обмеження в індексації з 01.03.2024 450,04 грн, обмеження індексації з 01.03.2025 1541,43 грн, розмір пенсії з надбавками 26339,57 грн, розмір пенсії з надбавками 26339,57 грн, максимальний розмір пенсії з 01 березня 2025 року 23610,00 грн.

Згідно із протоколом ГУПФУ в Луганській області від 17 вересня 2025 року відповідачем прийнято рішення від 17 вересня 2025 року № 66 про перерахунок пенсії позивача за пенсійною справою 82 з 01 вересня 2025 року, внаслідок здійсненого перерахунку розмір пенсії з 01 вересня 2025 року склав 20100,59 грн, обмеження в індексації з 01.03.2023 1328,64 грн, обмеження в індексації з 01.03.2025 633,84 грн, розмір пенсії з надбавками 20100,59 грн. Середній заробіток для розрахунку пенсії позивача визначено в розмірі 25861,34 грн.

У відповідь на адвокатський запит представника позивача від 28 жовтня 2025 року з питання надання інформації щодо зменшення основного розміру пенсії позивача, відповідач листом від 30 жовтня 2025 року № 1200-0208-8/33515 повідомив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та одержує пенсію по інвалідності ІІ групи від захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, призначену відповідно до норм Закону № 796-XII, як особі каліцтво/захворювання, якої пов`язане з ліквідацією аварії на ЧАЕC (відсоток втрати працездатності 80 %). В електронній пенсійній справі ОСОБА_1 відсутні документи про періоди участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідка про заробітну плату за періоди виконання військового обов`язку/робіт в зоні відчуження. У зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують роботу в зоні відчуження та довідок про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження, розрахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 вересня 2025 року проведено відповідно до статті 59 Закону № 796-XII із заробітної плати, визначеної з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2021 року. Додатково повідомлено, що ОСОБА_1 надав звернення від 20 вересня 2025 року (зареєстроване в Головному управлінні 23 вересня 2025 року за № 10117/К-1200-25), до якого долучив довідку про заробітну плату та розрахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження з 05 червня 1986 року по 26 червня 1986 року, видані Другим загоном державної пожежної охорони Управління державної охорони УМВС в Луганській області. Вищезазначені довідки видано з порушенням норм законодавства про оплату праці, а саме: розрахунок годинної тарифної ставки проведено із застосуванням показника кратності до посадового окладу, підвищеного на 100 відсотків; збільшеної до 60 % премії без наявності положення про преміювання та включенням 1/3 оплати за бойову готовність з урахуванням кратності.

У відповідь на адвокатський запит представника позивача від 25 листопада 2025 року з питання надання довідки про заробітну плату, згідно з якою установлено середньомісячний заробіток 36860,96 грн, відповідач листом від 27 листопада 2025 року № 1200-0208-8/36988 повідомив, що електронні пенсійні справи почали формуватися за зверненнями на нове призначення пенсій з 2018 року. Переведення раніше призначених пенсійних справ в електронний формат в Головному управлінні почалося здійснюватися з 2019 року та процес оцифрування пенсійних справ було заплановано провести впродовж 5 років. На початок введення воєнного стану в Україні було оцифровано майже 40 % пенсійних справ області. На жаль, електронну пенсійну справу ОСОБА_1 не створено. У зв`язку із введенням воєнного стану на території України і тим, що вся територія Луганської області тимчасово окупована, паперові пенсійні справи залишилися на тимчасово непідконтрольній українській владі території (доступ до приміщень сервісних центрів та архівів відсутній), тому надати довідку не надається можливим.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до статті 1 Закону № 796-XII Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Статтею 10 Закону № 796-XII визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт в зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із статтею 49 Закону № 796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини першої статті 54 Закону № 796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 1210), який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3).

Таким чином, призначення пенсії та її розмір ставиться у залежність від заробітної плати, яка фактично отримана працівником у період роботи у зоні відчуження.

Згідно з частиною 4 статті 15 Закону № 796-ХІІ видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Відповідно до пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Тобто, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 січня 2022 року у справі № 560/3499/18.

Отже, підставою для здійснення перерахунку позивачеві пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є довідка про заробітну плату, відомості у якій підтверджуються первинними документами.

З матеріалів справи слідує, що позивач є отримувачем пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 Закону № 796-ХІІ з 03 серпня 1993 року, при цьому пенсія обрахована із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження за період з 05 червня 1986 року по 26 червня 1986 року, на підставі довідки від 26 червня 1986 року про заробітну плату та розрахунку заробітної плати за період з 05 червня 1986 року по 26 червня 1986 року, виданої Другим загоном державної пожежної охорони Управління державної охорони УМВС в Луганській області, які зберігались в матеріалах пенсійної справи і були втрачена у зв`язку з повномасштабним вторгненням рф на територію України.

Розмір пенсії позивача з 01 березня 2025 року складав 26339,57 грн, з урахуванням максимального розміру 23610,00 грн.

Однак під час перерахунку пенсії з 01 вересня 2025 року пенсія позивачу перерахована без урахування цих довідок у зв`язку з їх відсутністю в матеріалах пенсійної справи.

Відповідач у відзиві зазначив, що за результатами проведеного аналізу, з урахуванням відсутності в електронній пенсійній справі документів, які підтверджують роботу в зоні відчуження та довідки про заробітну плати, з 01 вересня 2025 року позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до статті 59 Закону № 796-XII із заробітної плати, визначеної з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2021 року (2,90126).

Суд зауважує, що жодною нормою пенсійного законодавства не передбачено право здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії у зв`язку з втратою пенсійних справ та документів, що в них зберігалися.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що перед здійсненням перерахунку раніше призначеної позивачеві пенсії в бік зменшення, що негативно впливає на права пенсіонера, відповідач не ініціював адміністративне провадження згідно із вимогами Закону України «Про адміністративну процедуру» і не забезпечив право на участь в адміністративному провадженні, в межах якого позивач мав би змогу надати наявні довідку від 26 червня 1986 року та розрахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження з 05 червня 1986 року по 26 червня 1986 року Другого загону державної пожежної охорони Управління державної охорони УМВС в Луганській області.

Щодо тверджень відповідача про видачу вказаних довідок з порушенням норм законодавства про оплату праці, а саме розрахунок годинної ставки проведено із застосуванням показника кратності до посадового окладу, підвищеного на 100 %, збільшеної до 60 % премії без наявності положення про преміювання та включенням 1/3 оплати за бойову готовність з урахуванням кратності, то суд їх відхиляє, оскільки, як вже вище вказано, означені довідки із вказаною у них інформацією про роботу позивача в зоні відчуження та отриману ним заробітну плату за період з 05 червня 1986 року по 26 червня 1986 року, відповідачем до 01 вересня 2025 року враховувалися і у відповідача не виникало будь-яких сумнівів у достовірності, відображеної у цих довідках інформації.

Крім того, суд зауважує, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості її видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у призначенні чи перерахунку пенсії.

Відсутність первинних документів, що стали підставою для видачі довідки, не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках. Відповідальність за відсутність первинних документів докладається на власника підприємства, а не працівника (пенсіонера).

Суд зазначає, що належних доказів, які б підтверджували безпідставність видачі довідок про заробітну плату позивачу відповідачем не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність перерахунку пенсії позивача з 01 вересня 2025 року, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, установленої законом на 1 січня відповідного року, без урахування довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження.

Щодо вимог позивача здійснити перерахунок належної позивачу пенсії застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати для обчислення пенсії 4,13525, обчислення якого слід здійснити, виходячи із середньомісячного заробітку в розмірі 36860,96 грн поділено на середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка враховується для обчислення пенсії за 2014-2016 роки яка становила 3764,40 грн, та збільшена на коефіцієнти 1,17; 1,1; 1,11; 1,14; 1,197; 1,0796, 1,115, тому станом на 01 березня 2025 року складає 8913,83 грн, то суд відмовляє в їх задоволенні, оскільки вказаний позивачем у позовній заяві розрахунок середньомісячного коефіцієнту заробітної плати (доходу) не відповідає формулі його розрахунку, наведеній у пункті 9 Порядку № 1210.

Так, в абзаці першому пункту 9 Порядку № 1210 визначено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у зв`язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за формулою: П = Зс х Кзс х Кв / 100 %,

де П - розмір пенсії;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої (якого) сплачено страхові внески за 2014-й, 2015-й та 2016 роки, збільшена (збільшений) на відповідні коефіцієнти збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої (якого) сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, визначені починаючи з 2019 року згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124;

Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати (доходу), який враховується під час обчислення пенсії;

Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати (доходу), який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою: Кзс=Ск/К,

де Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) (Кз1 + Кз2 + Кз3 + + ... + Кзn) за кожний місяць роботи в зоні відчуження у 1986-1990 роках;

К - кількість місяців, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу).

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) (Кз1, Кз2, Кз3, ..., Кзn) за кожний місяць роботи в зоні відчуження, який враховується під час обчислення пенсії, визначається за формулою: Кз=Зв/Зсм,

де Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зв - сума заробітної плати (доходу) за роботу в зоні відчуження за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу),за період 1986-1990 років;

Зсм - показник середньомісячної заробітної плати (доходу) робітників та службовців, зайнятих у галузях національної економіки, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 р. № 1783 «Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян», за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), за період 1986-1990 років.

Щодо наведеного у відзиві середньомісячного коефіцієнт заробітної плати, який враховувався під час обчислення пенсії ОСОБА_1 з 01 вересня 2025 року, то цей коефіцієнт розрахований відповідачем за формулою, яка визначена у разі коли особа з інвалідністю із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначених статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», стосовно яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, осіб, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа, виявили бажання обчислювати пенсію із заробітної плати (доходу), визначеної (визначеного) з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

У свою чергу, відповідно до абзацу сімнадцятого, у разі коли особа звернулася за призначенням пенсії з урахуванням заробітної плати (доходу), одержаної (одержаного) за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, органи Пенсійного фонду України визначають два показники середньомісячного коефіцієнта заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії, (Кзс): обчислений відповідно до абзаців шостого - дванадцятого цього пункту, а також відповідно до абзаців тринадцятого - шістнадцятого цього пункту, і призначають пенсію з урахуванням вищого середньомісячного коефіцієнта заробітної плати.

З наданих в матеріали справи з пенсійної справи позивача протоколів перерахунку пенсії, судом не установлено, що до 01 вересня 2025 року обрахунок пенсії позивача здійснювався із застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати для обчислення пенсії в розмірі 4,13525.

У свою чергу, судом установлено, що внаслідок здійсненого відповідачем з 01 вересня 2025 року перерахунку пенсії порушено право позивача на її отримання в розмірі, обчисленому з урахуванням заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження, розмір якої підтверджений вище вказаною довідкою, а не у зв`язку із врахуванням неправильного середньомісячного коефіцієнту заробітної плати (доходу). Отже наведені обставини свідчать, що на час розгляду адміністративної справи між сторонами відсутній спір щодо середньомісячного коефіцієнту заробітної плати (доходу), який враховується під час обчислення пенсії.

Щодо установленого судом обмеження розміру пенсії позивача її максимальним розміром, то суд зазначає таке.

Обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом № 3668-VІ, який набрав чинності 01.10.2011.

За положеннями статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Підпунктом 6 пункту 6 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI внесено зміни до деяких законодавчих актів України зокрема, до статті 67 Закону № 796-XII, а саме частину третю цієї статті викладено в новій редакції, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, установлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Так, згідно з частиною третьою статті 67 Закону № 796-XII (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VІ, зокрема, Закону № 796-XII, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05 вересня 2023 року у справі № 120/1602/23, від 15 листопада 2023 року у справі № 120/6735/23.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 380/12268/20, у постанові від 05 вересня 2023 року у справі № 120/1602/23 зазначив, що норми пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI є лише частиною вказаного нормативно-правового акта, не дублюються іншими актами, встановлюють межі застосування норм інституту «обмеження максимального розміру пенсії» за колом осіб в момент набуття чинності Закону № 3668-VI та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону.

Разом з тим, з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI).

Норми статті 2 Закону № 3668-VI також кореспондуються з положеннями частини третьої статті 67 Закону № 796-XII.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Водночас, 20 березня 2024 року Конституційний Суд України прийняв Рішення № 2-р (II)/2024, яким визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року № 2-р(II)/2024 припис статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, визнані неконституційними, утрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, з 20 березня 2024 року - з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 20 березня 2024 року № 2-р(II)/2024 стаття 67 Закону № 796-XII не містить норм про обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, також припис статті 2 Закону № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон №796-XII, зі змінами, визнано неконституційними.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що до 19 березня 2024 року включно припис статті 2 Закону № 3668-VI, що поширює свою дію на Закон № 796-XII, та припис першого речення частини третьої статті 67 Закону № 796-XII, які встановлювали обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, були чинними, а тому підлягали обов`язковому застосуванню.

Натомість з 20 березня 2024 року відповідач не має правових підстав обмежувати пенсію позивача максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року № 2-р(II)/2024 визнано неконституційними припис статті 2 Закону № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону № 796-XII.

Позивач набув права на виплату пенсії без обмеження максимальним розміром з 20 березня 2024 року (дати набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року у справі № 2-р(II)/2024), з відповідними заявами до відповідача не звертався, проте відповідачем самостійно здійснено неправильний перерахунок пенсії у зв`язку з прийняттям КСУ вказаного рішення з 01 вересня 2025 року.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивачу починаючи з 01 вересня 2025 року, вони задоволенню не підлягають, оскільки матеріалами справи підтверджується, що право позивача порушено не внаслідок вчинення протиправних дій відповідачем, а внаслідок прийняття рішення від 17 вересня 2025 року № 66.

За встановлених обставин, керуючись положеннями статті 9 та 245 КАС України, суд вважає за необхідне визначити такий спосіб захисту порушених прав позивача, який у повній мірі сприятиме їх відновленню, з виходом за межі позовних вимог, а саме:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФУ в Луганській області від 17 вересня 2025 року № 66 про перерахунок пенсії позивачу;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу з 01 вересня 2025 року пенсії у розмірі, визначеному виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Отже суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з виходом за межі позовних вимог з корегуванням обраного способу захисту порушених прав позивача.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та у спірних правовідносинах відповідно до пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Дзіся Андрія Романовича в інтересах ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: 93404, Луганська область, місто Сіверськодонецьк, вулиця Шевченка, будинок 9, код за ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 17 вересня 2025 року № 66 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01 вересня 2025 року пенсії у розмірі, визначеному виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова