Справа № 280/1286/22
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2026-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 січня 2026 року 16 год. 32 хв.Справа № 280/1286/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., за участі секретаря судового засіданні Лактіонової Г.І. та сторін

від позивача: адвокат Хомутов Г.В.,

від відповідача: Жовтоножко Д.Ф.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИДОНЕЦЬКЕ"

до - Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень.

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИДОНЕЦЬКЕ» (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення № 8 від 31.12.2021, форми «Р», яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб на загальну суму 3 093 750 грн, з яких: 2 475 000,00 грн - сума збільшення податкового зобов`язання податку на прибуток іноземних юридичних осіб і 618 750,00 грн. сума нарахованих штрафних (фінансових) санкцій та № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем єдиний податок на загальну суму 360 911,43 грн, з яких: 315 160,54 грн - сума збільшення податкового зобов`язання та 45 750,80 грн - сума нарахованих штрафних санкцій.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що відповідачем безпідставно нараховані грошові зобов`язання у зв`язку з виплатою позивачем у 2018 році своєму учаснику - BKW GROUP LTD (резидент Республіки Кіпр) дивідендів з нерозподіленого прибутку позивача у сумі 24 750000 грн. Позивач зазначає, що був зобов`язаний і утримав із вказаної суми податок на прибуток іноземних юридичних осіб за ставкою 5 % відповідно до пунктів 103.1, 103.4 статті 103, підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України(надалі також - ПК України), підпункту "а" пункту 2 статті 10 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи від8 листопада 2012 року, ратифікованої державою Україна Законом України "Про ратифікацію Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи та Протоколу до неї № 412-VII від 4 липня 2013 року (надалі - Конвенція). Зокрема зазначає, що станом на дату прийняття рішення про розподіл прибутку позивача, з метою виплати дивідендів BKW GROUP LTD належало 99 % статутного капіталу позивача; підприємство було резидентом Республіки Кіпр; не мало постійного представництва на території України; не здійснювало підприємницької діяльності на території України через постійне представництво. BKW GROUP LTD не надавало своїх професійних послуг та не здійснювало своєї діяльності на території України, а володіння частками позивача не є підприємницькою діяльністю, тому висновок про те, що будь-яка діяльність, у результаті якої може бути чи було отримано прибуток становить підприємницьку діяльність, буде таким, що суперечитиме вищенаведеним положенням ПК України.

28 січня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17 лютого 2022 року о/об 17 год. 00 хв.

21 січня 2025 р. ухвалою суду продовжено зупинення провадження у справі № 280/1286/22 до 06.05.2025 о 10 год. 00 хв., для надання сторонам часу для примирення.

06 травня 2025 р. ухвалою суду провадження у справі поновлено.

06 травня 2025 року ухвалою суду провадження у справі № 280/1286/22, зупинено на час, необхідний сторонам для примирення, до 17 червня 2025 року о 10 год. 00 хв.

17 червня 2025 року ухвалою суду продовжено зупинення провадження у справі № 280/1286/22 до 12 серпня 2025 року об 10 год. 00 хв.

11 серпня 2025 року, через систему Електронний суд від представника позивача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому представник просить суд - зупинити провадження у справі до 30.09.2025.

30 вересня 2025 року ухвалою суду - поновлено провадження у справі.

30 вересня 2025 року ухвалою суду витребувано від Державної податкової служби України - належно завірену копію Листа № 1146/5/99-00-09-02-02-05 від 04.02.2020 у відповідь на який Міністерство фінансів Республіки Кіпр було надано Лист 3.10.43.2/А.V/202 P/781 від 29.05.2020, в переводі на українську мову.

30.09.2025 в залі судового засідання № 10 під час судового засідання по справі № 280/1286/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИДОНЕЦЬКЕ" до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень, яке проводилось з використання системи відеоконференцзв`язку, в результаті технічних проблем відеоконференцзв`язок здійснити не можливо, про що складено Акт.

30 вересня 2025 року ухвалою суду продовжено зупинення провадження у справі № 280/1286/22 до 06 жовтня 2025 року об 10 год. 00 хв.

06 жовтня 2025 року ухвалою суду продовжено зупинення провадження у справі № 280/1286/22 до 05 листопада 2025 року об 10 год. 00 хв.

05 листопада 2025 року ухвалою суду провадження у справі поновлено.

05 листопада 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі № 280/1286/22 та призначено справу до судового розгляду по суті на 25 листопада 2025 року о/об 10 год. 00 хв.

25 листопада 2025 року ухвалою суду провадження у справі № 280/1286/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИДОНЕЦЬКЕ" до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень, зупинено на час, необхідний сторонам для примирення, до 10 грудня 2025 року до 10 год. 30 хв.

10 грудня 2025 року ухвалою суду поновлено провадження у справі.

10 грудня 2025 року ухвалою суду провадження у справі № 280/1286/22 зупинено на час, необхідний сторонам для примирення, до 20 січня 2026 року до 10 год. 30 хв.

20 січня 2026 року ухвалою суду поновлено провадження в адміністративній справі № 280/1286/22 та призначено судове засідання на 20 січня 2026 року о 10 год. 30 хв.

20 січня 2026 року у відкритому судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У відкритому судовому засіданні представник позивача вказує на безпідставність визначення відповідачем грошових зобов`язань з єдиного податку 4 групи в сумі 360 911,43 грн. Позивач зазначає, що в укладених між ТОВ «ПРИДОНЕЦЬКЕ», як орендарем, і орендодавцями договорах оренди сіножатей та пасовищ відсутні обмеження щодо їх використання, у т.ч. щодо вирощування сільськогосподарської продукції на ній. Факт цього не заперечується відповідачем в акті перевірки. Таким чином, відсутність встановлених обмежень щодо орендованих позивачем земельних ділянок дозволяє вирощування сільськогосподарської продукції та не призводить до зміни їх цільового призначення. Земельні ділянки при цьому залишаються земельними ділянками категорії сільськогосподарського призначення. А нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь залежить від родючості земельної ділянки та її природних властивостей, а не від того яким чином вона використовується. Відповідний вид цільового призначення сільськогосподарських угідь зазначається саме в технічній документації та у правовстановлюючому документі на певну земельну ділянку. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, звертає увагу також на те, що у листі компетентного органу Республіки Кіпр зазначено, що згідно з відповіддю компанії, її посадові особи не здійснювали окремих ділових поїздок в Україну з метою представлення інтересів компанії. Представлення інтересів компанії в Україні здійснювалось через тих директорів компанії, які є резидентами України (Віталій Боговін і Вадим Коверник). Також, компетентним органом Республіки Кіпр надано фінансові звіти BKW GROUP LTD за 2015 - 2018 роки, (опис фінансових звітів детально відображено в акті перевірки, сканкопії відповіді Республіки Кіпр додавались), за змістом яких встановлено, що до 2018 року компанія мала збитки та не сплачувала податки, в 2018 році кіпрською компанією отримані дивіденди від українських компаній та сплачено податок на прибуток з доходів нерезидентів лише на території України.

Також, зазначає, що діяльність Віталія Боговіна і Вадима Коверника, не обмежувалась підготовчими діями (придбання часток Товариства, підписання Протоколів загальних зборів учасників Товариства), а сягнула далеко за підготовчі дії. Зокрема Віталій Боговін і Вадим Коверник фактично розпоряджалась всіма активами компанії BKW GROUP LTD як директори, акціонери та бенефіціарні власники компанії; уклали угоди купівлі-продажу часток українських підприємств, що є безпосередньо пов`язано з основним видом діяльності BKW GROUP LTD. Вони укладали договори купівлі-продажу часток українських підприємств та підписували протоколи загальних зборів, діючи як представники BKW GROUP LTD на підставі виданих останнім їм довіреностей. Сукупність зазначених обставин утворює підприємницьку діяльність BKW GROUP LTD в Україні, що здійснюється через постійне представництво. Таким чином, в порушення підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України, як вважає Відповідач, Позивач безпідставно застосував ставку податку на доходи нерезидентів 5 % замість 15 %, що призвело до заниження податку.

Крім того, зазначає, що ТОВ «ПРИДОНЕЦЬКЕ» протягом перевіряємого періоду з 01.10.2017 по 30.06.2021 використовувало одержані в оренду площі сіножатей та пасовищ для посіву й вирощування сільськогосподарських культур. Однак, позивач визначав податкові зобов`язання з єдиного податку четвертої групи з 01.10.2017 по 30.06.2021 без застосування наведених у пункту 293.9 статті 293 Податкового кодексу України ставок податку з одного гектара сільськогосподарських угідь залежно від категорії (типу) земель (у відповідних відсотках бази оподаткування), зважаючи на те, що позивачем застосовано ставку єдиного податку за земельні угілля "сіножаті", тоді як фактично земельні угіддя використовувались позивачем як "рілля". Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступні факти і дійшов наступних висновків.

Фахівцями ГУ ДПС у Запорізькій області на підставі наказів ГУ ДПС у Запорізькій області від 12.10.2021 № 3029-п та направлень виданих Головним управлінням ДПС у Запорізької області від 27.10.2021 № 5074, № 5075, № 5076, № 5077, відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.77.1, п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), п. 2 ч. 1 ст. 13 ЗУ Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 № 2464 - VІ (зі змінами та доповненнями), відповідно до затвердженого плану-графіка проведення документальних планових перевірок на 2021 рік проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ПРИДОНЕЦЬКЕ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2017 по 30.06.2021, валютного законодавства за період з 01.10.2017 по 30.06.2021, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2016 по 30.06.2021, іншого законодавства за період з 01.10.2017 по 30.06.2021.

За результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ПРИДОНЕЦЬКЕ» () складено акт від 30.11.2021 № 11762/08-01-07-18/00853286.

В ході проведеної відповідачем документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 встановлені порушення п. п. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 ПК України, оскілки BKW GROUP LTD здійснює підприємницьку діяльність в Україні через постійне представництво, та п. 2921.2 ст. 292 ПК України, у зв`язку з тим, що фактично земельні ділянки використовувалися як рілля, в той же час для обрахунку суми податкових зобов`язань з єдиного податку 4 групи була застосовувана нормативна грошова оцінка їх як сіножаті та пасовища.

31.12.2021 Головним управлінням ДПС у Запорізькій області винесені податкові повідомлення-рішення № 8, форми «Р», яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб на загальну суму 3 093 750 грн, з яких: 2 475 000,00 грн - сума збільшення податкового зобов`язання податку на прибуток іноземних юридичних осіб і 618 750,00 грн сума нарахованих штрафних (фінансових) санкцій та № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем єдиний податок на загальну суму 360 911,43 грн, з яких: 315 160,54 грн - сума збільшення податкового зобов`язання та 45 750,80 грн - сума нарахованих штрафних санкцій.

Щодо збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 3 093 750 грн, визначеного податковим повідомленням-рішенням № 8 від 31.12.2021.

Фактичною підставою прийняття вказаного індивідуального акта стали висновки відповідача про те, що позивач в порушення вимог податкового законодавства сплатив до бюджету 5 % від суми перерахованих резиденту Республіки Кіпр дивідендів, в той час як чинне законодавство визначає таку ставку у розмірі 15 %.

Висновки відповідача обґрунтовані тим, що фактично діяльність резидента Республіки Кіпр BKW GROUP LTD у межах України утворювала постійне представництво. Відповідач стверджує про здійснення BKW GROUP LTD підприємницької діяльності в Україні через постійне представництво у вигляді постійного місця діяльності в якому у значних обсягах здійснювалась господарська діяльність нерезидента. Така діяльність виходила за межі діяльності підготовчого чи допоміжного характеру. Громадяни ОСОБА_1 і Вадим Коверник фактично розпоряджались всіма активами BKW GROUP LTD як директори, акціонери та бенефіціарні власники. Вони укладали договори купівлі-продажу часток українських підприємств та підписували протоколи загальних зборів, діючи як представники BKW GROUP LTD на підставі виданих останнім їм довіреностей. Сукупність зазначених обставин утворює підприємницьку діяльність BKW GROUP LTD в Україні, що здійснюється через постійне представництво.

Позивач вважає протиправним податкове повідомлення-рішення № 8 форми «Р».

Даний спір пов`язаний з порядком оподаткування доходу з джерелом походження з України у вигляді дивідендів, що виплачувались резидентом України своєму учаснику, який є резидентом Республіки Кіпр, а саме, яку ставку податку слід застосовувати: в розмірі 15 % чи 5 %.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Підпунктом 14.1.36 статті 14 ПК України встановлено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.п. «а» п.п. 14.1.122, п.п. 14.1.193, п.п. «а» п.п. 14.1.213 п.п. 14.1 ст. 14 ПК України, нерезиденти - це іноземні компанії, організації, утворені відповідно до законодавства інших держав, їх зареєстровані (акредитовані або легалізовані) відповідно до законодавства України філії, представництва та інші відокремлені підрозділи з місцезнаходженням на території України. Резиденти - це юридичні особи та їх відокремлені особи, які утворені та провадять свою діяльність відповідно до законодавства України з місцезнаходженням як на її території, так і за її межами. Постійне представництво - постійне місце діяльності, через яке повністю або частково проводиться господарська діяльність нерезидента в Україні, зокрема: місце управління; філія; офіс; фабрика; майстерня; установка або споруда для розвідки природних ресурсів; шахта, нафтова/газова свердловина, кар`єр чи будь-яке інше місце видобутку природних ресурсів; склад або приміщення, що використовується для доставки товарів, сервер.

З метою оподаткування термін "постійне представництво" включає: а) будівельний майданчик, будівельний, складальний або монтажний об`єкт чи пов`язану з ними наглядову діяльність, якщо загальна тривалість робіт, пов`язана з таким майданчиком, об`єктом чи діяльністю (в рамках одного проекту або пов`язаних між собою проектів), що виконуються нерезидентом через співробітників або інший персонал, найнятий ним для таких цілей, перевищує 12 місяців; б) надання послуг нерезидентом (крім послуг з надання персоналу), у тому числі консультаційних, через співробітників, найнятих ним для таких цілей, якщо така діяльність провадиться (в рамках одного проекту або проекту, що пов`язаний з ним) в Україні протягом періоду або періодів, загальна тривалість яких становить більш як 183 дні у будь-якому дванадцятимісячному періоді; в) осіб, які на підставі договору, іншого правочину або фактично мають та звичайно реалізують повноваження вести переговори щодо суттєвих умов правочинів, внаслідок чого нерезидентом укладаються договори (контракти) без суттєвої зміни таких умов, та/або укладати договори (контракти) від імені нерезидента, у разі, якщо зазначена діяльність здійснюється особою в інтересах, за рахунок та/або на користь виключно одного нерезидента та/або пов`язаних із ним осіб - нерезидентів; г) осіб, які на підставі договору, іншого правочину або фактично мають і звичайно реалізують повноваження утримувати (зберігати) запаси (товари), що належать нерезиденту, із складу яких здійснюється поставка запасів (товарів) від імені нерезидента, крім резидентів - утримувачів складу тимчасового зберігання або митного складу.

Для цілей застосування підпунктів "в" і "г" цього підпункту про наявність в особи фактичних повноважень здійснювати в інтересах, за рахунок та/або на користь нерезидента діяльність, яка має ознаки постійного представництва, може, зокрема, але не виключно, свідчити:

надання нерезидентом обов`язкових до виконання вказівок (у тому числі засобами електронного зв`язку або шляхом передачі електронних носіїв) та їх виконання особою;

наявність в особи та використання нею електронної адреси корпоративної електронної пошти нерезидента та/або його пов`язаних осіб для комунікації з нерезидентом та/або з третіми особами, з якими нерезидент уже уклав або в подальшому буде укладати договори чи інші правочини;

реалізація особою права володіння або розпорядження запасами (товарами) чи іншими активами нерезидента в Україні або їх значною часткою на підставі відповідних вказівок нерезидента;

наявність в особи приміщень, орендованих від власного імені для зберігання майна, придбаного за рахунок нерезидента або яке належить нерезиденту чи третім особам та підлягає передачі третім особам за вказівкою нерезидента, або для інших цілей, визначених нерезидентом.

Нерезидент не вважається таким, що має постійне представництво в Україні, якщо він здійснює господарську діяльність через посередника - резидента, але при цьому надання резидентом агентських, довірчих, комісійних та інших подібних посередницьких послуг з продажу чи придбання товарів (робіт, послуг) за рахунок, в інтересах та/або на користь нерезидента здійснюється в рамках основної (звичайної) діяльності резидента та на звичайних умовах. Якщо посередник - резидент діє виключно або майже виключно за рахунок, в інтересах та/або на користь одного або кількох осіб - нерезидентів, які є пов`язаними особами, такий посередник не може вважатися таким, що діє в рамках основної (звичайної) діяльності стосовно будь-якої з пов`язаних осіб - нерезидентів, та визнається постійним представництвом такого нерезидента в Україні або кожної особи - нерезидента, якщо такі нерезиденти є пов`язаними особами.

Особливості оподаткування нерезидентів визначаються пунктом 141.4 статті 141 ПК України, підпунктом 141.4.1 якого встановлено, що доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами є, зокрема, дивіденди, які сплачуються резидентом (абзац «б»).

Відповідно до абзацу першого підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України в редакції Закону України № 466-ІХ від 16 січня 2020 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», яка набула чинності 23 травня 2020 року, резидент, у тому числі фізична особа - підприємець, фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, або суб`єкт господарювання (юридична особа чи фізична особа - підприємець), який обрав спрощену систему оподаткування, або інший нерезидент, який провадить господарську діяльність через постійне представництво на території України, які здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.4-141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, що сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності. Вимоги цього абзацу не застосовуються до доходів нерезидентів, що отримуються ними через їх постійні представництва на території України.

До 23 травня 2020 року діяла редакція абзацу першого підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України, за якою резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3-141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Приведеною правовою нормою установлено, що доходи нерезидента у вигляді дивідендів оподатковуються відповідно до приписів підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України, якщо інше не встановлено правилами міжнародного договору, чинного на дату виплати такого доходу.

Підпунктом 141.4.7 пункту 141.4 ст. 141 ПК України, - суми прибутків нерезидентів, які провадять свою діяльність на території України через постійне представництво, оподатковуються в загальному порядку. При цьому таке постійне представництво прирівнюється з метою оподаткування до платника податку, який провадить свою діяльність незалежно від такого нерезидента.

У разі якщо нерезидент провадить свою діяльність в Україні та за її межами і при цьому не визначає прибуток від своєї діяльності, що ведеться ним через постійне представництво в Україні, сума прибутку, що підлягає оподаткуванню в Україні, визначається на підставі складення нерезидентом окремого балансу фінансово-господарської діяльності, погодженого з контролюючим органом за місцезнаходженням постійного представництва, з урахуванням вимог, визначених статтею 39 цього Кодексу.

У разі неможливості визначити шляхом прямого підрахування прибуток, отриманий нерезидентами з джерелом його походження з України, оподатковуваний прибуток визначається контролюючим органом як різниця між доходом та витратами, визначеними шляхом застосування до суми отриманого доходу коефіцієнта 0,7 з урахуванням вимог, визначених статтею 39 цього Кодексу. В Підпункт 141.4.7 пункту 141.4 статті 141 в редакції Закону № 2245-VIII від 07.12.2017\

Законом України № 466-IX від 16.01.2020 внесено зміни в п.п. 141.4.7 п.п. 141.4 ст. 141 цього Кодексу, і викладено в такій редакції: Суми прибутків нерезидентів, які провадять свою діяльність на території України через постійне представництво, оподатковуються в загальному порядку. При цьому таке постійне представництво прирівнюється з метою оподаткування до платника податку, який провадить свою діяльність незалежно від такого нерезидента. Постійне представництво визначає обсяг оподатковуваного прибутку, отриманого протягом звітного (податкового) періоду, відповідно до принципу "витягнутої руки". Оподатковуваний прибуток постійного представництва має відповідати прибутку незалежного підприємства, що здійснює таку саму або аналогічну діяльність у таких самих або аналогічних умовах і діє в повній незалежності від нерезидента, постійним представництвом якого воно є. Обсяг оподатковуваного прибутку постійного представництва розраховується відповідно до положень статті 39 цього Кодексу.

Статтею 3 ПК України встановлено, що податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Порядок застосування міжнародного договору України про уникнення подвійного оподаткування стосовно повного або часткового звільнення від оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України встановлено статтею 103 ПК, відповідно до пункту 103.1 якої застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

Пунктом 103.2 статті 103 цього кодексу передбачено, що особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу (якщо відповідна умова передбачена міжнародним договором) і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Конвенція між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи (далі Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 04 липня 2013 року Законом № 412-VII та набула чинності для України 07 серпня 2013 року.

Згідно зі статтею 1 Конвенції її дія поширюється на осіб, які є резидентами однієї чи обох Договірних Держав.

Відповідно до пункту 1 статті 10 Конвенції дивіденди, що сплачуються компанією, яка є резидентом Договірної Держави, резиденту іншої Договірної Держави, можуть оподатковуватись у цій іншій Державі.

Положеннями пункту 2 статті 10 Конвенції встановлено, що такі дивіденди можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, резидентом якої є компанія, що сплачує дивіденди, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо особа - фактичний власник дивідендів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати:

a) 5 % від загальної суми дивідендів, якщо фактичний власник володіє не менш ніж 20 відсотками капіталу компанії, що сплачує дивіденди, що сплачує дивіденди, або інвестував в придбання акцій чи інших прав компанії еквіваленті не менше 100 000 євро;

b) 15 % від загальної суми дивідендів у всіх інших випадках.

Як встановлено пунктом 3 статті 10 Конвенції, термін «дивіденди» у випадку використання в цій статті означає дохід від акцій або інших прав, які не є борговими вимогами, що дають право на участь у прибутку, а також дохід від інших корпоративних прав, який підлягає такому самому оподаткуванню, як дохід від акцій відповідно до законодавства тієї Держави, резидентом якої є компанія, що розподіляє прибуток.

При цьому згідно з пунктами 4 та 5 статті 10 Конвенції положення пунктів 1 і 2 цієї статті не застосовуються, якщо особа - фактичний власник дивідендів, яка є резидентом Договірної Держави, здійснює підприємницьку діяльність в іншій Договірній Державі, резидентом якої є компанія, що сплачує дивіденди, через розташоване в ній постійне представництво, і холдинг, стосовно якого сплачуються дивіденди, справді пов`язаний з таким постійним представництвом. У такому випадку застосовуються положення статті 7 цієї Конвенції. Якщо компанія, яка є резидентом Договірної Держави, одержує прибуток або доходи з іншої Договірної Держави, ця інша Держава не може стягувати будь-яких податків на дивіденди, що сплачуються компанією, за винятком, коли ці дивіденди сплачуються резиденту цієї іншої Держави або якщо холдинг, стосовно якого сплачуються дивіденди, справді пов`язаний з постійним представництвом, розташованим в цій іншій Державі, або стягувати з нерозподіленого прибутку податки на нерозподілений прибуток, навіть якщо дивіденди сплачуються або нерозподілений прибуток складається повністю або частково з прибутку або доходу, що утворюється у цій іншій Державі.

Статтею 7 Конвенції визначено, що прибуток підприємства Договірної Держави оподатковується тільки у цій Державі, якщо тільки підприємство не здійснює підприємницької діяльності в іншій Договірній Державі через розташоване в ній постійне представництво. Якщо підприємство здійснює підприємницьку діяльність як зазначено вище, прибуток підприємства може бути оподаткований в іншій Державі, але тільки в тій частині, яка стосується цього постійного представництва. (ч. 1) З урахуванням положень пункту 3 цієї статті, якщо підприємство Договірної Держави здійснює підприємницьку діяльність в іншій Договірній Державі через розташоване в ній постійне представництво, то в кожній Договірній Державі цьому постійному представництву приписується прибуток, який воно могло б одержати, якби було окремим та самостійним підприємством, що здійснює таку саму або аналогічну діяльність у таких самих або аналогічних умовах, і діяло в повній незалежності від підприємства, постійним представництвом якого воно є (п.2). Під час визначення прибутку постійного представництва допускається віднімання витрат, понесених для цілей постійного представництва, у тому числі управлінських та загально-адміністративних витрат, як у Державі, де розташоване постійне представництво, так і в будь-якому іншому місці (3). Настільки, наскільки в Договірній Державі визначення згідно її законодавства прибутку, що приписується постійному представництву, на основі пропорційного розподілу загальної суми прибутку підприємства між його різними підрозділами, є звичайною практикою, ніщо в пункті 2 цієї статті не перешкоджатиме цій Договірній Державі визначати оподатковуваний прибуток шляхом такого пропорційного розподілу, як це диктується практикою; прийнятий спосіб розподілу, однак, повинен бути таким, щоб його результати відповідали принципам, які містяться в цій статті (4). Жодний прибуток не приписується постійному представництву на основі простої закупки постійним представництвом товарів або виробів для підприємства (5). Для цілей попередніх пунктів прибуток, що приписується постійному представництву, визначається щороку одним і тим самим методом, якщо тільки немає достатньої і вагомої причини для його зміни (6).

Відтак, можливість сплати пониженої ставки податку у разі виплати дивідендів нерезиденту обумовлена відсутністю здійснення фактичним отримувачем доходів підприємницької діяльності через розташоване у цій державі постійне представництво, і холдинг, стосовно якого сплачуються дивіденди, справді пов`язаний з таким постійним представництвом.

Відповідно до другого речення пункту 1 статті 7 Конвенції якщо підприємство здійснює підприємницьку діяльність як зазначено вище, прибуток підприємства може бути оподаткований в іншій Державі, але тільки в тій частині, яка стосується цього представництва.

За положеннями пунктів 1 та 2 статті 5 Конвенції для цілей цієї Конвенції термін «постійне представництво» означає постійне місце діяльності, через яке повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність підприємства.

Термін «постійне представництво», зокрема, включає: a) місце управління; b) філіал; c) офіс; d) фабрику; e) майстерню; f) установку або споруду для розвідки природних ресурсів; g) шахту, нафтову або газову свердловину, кар`єр чи будь-яке інше місце видобутку природних ресурсів; та h) склад або інше приміщення, що використовується для продажу товарів.

Відповідно до пункту 5 статті 5 Конвенції, незважаючи на положення пунктів 1 і 2 цієї статті, якщо особа, інша ніж агент з незалежним статусом, до якого застосовується пункт 6 цієї статті, діє від імені підприємства та має, та звичайно використовує повноваження в Договірній Державі укладати контракти від імені підприємства, то це підприємство розглядається як таке, що має постійне представництво в цій Державі стосовно будь-якої діяльності, яку ця особа виконує для підприємства за винятком, якщо діяльність цієї особи обмежується тією, що зазначена в пункті 4 цієї статті, яка якщо і здійснюється через постійне місце діяльності, не може перетворити це постійне місце діяльності у постійне представництво відповідно до положень цього пункту.

За змістом пункту 6 статті 5 Конвенції підприємство не розглядається як таке, що має постійне представництво в Договірній Державі, лише якщо воно здійснює підприємницьку діяльність у цій Державі через брокера, комісіонера чи будь-якого іншого агента з незалежним статусом за умови, що ці особи діють у межах своєї звичайної діяльності. Однак, якщо діяльність такого агента здійснюється повністю від імені цього підприємства і якщо між цим підприємством і агентом в їхніх комерційних і фінансових зв`язках існують або встановлюються умови, які відрізняються від тих, які могли б існувати між незалежними підприємствами, він не вважатиметься агентом з незалежним статусом у значенні цього пункту.

З огляду на положення статті 5 Конвенції господарська діяльність нерезидента, що здійснюється через його представництво в Україні, не підпадає під визначення «постійне представництво» виключно у тому випадку, коли представництво здійснює будь-яку з перелічених у частині четвертій статті 5 Конвенції видів діяльності з обов`язковою умовою, що така діяльність має підготовчий або допоміжний характер відносно діяльності материнської компанії.

У постанові Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 200/7051/20-а зроблено висновок, що з урахуванням положень Модельної Конвенції ОЕСР, на основі якої підписано Угоду між Урядом Україною та Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доход і майно, наведені критерії для оцінки діяльності представництв як допоміжної або підготовчої. Так, відповідно до пунктів 23 та 24 офіційного коментаря до Модельної Конвенції ОЕСР діяльність представництва не може вважатись такою, що має допоміжний характер, якщо вона переважно здійснює такі ж функції, що і материнська компанія. Тобто, якщо основний вид діяльності представництва є тотожнім з видом діяльності нерезидента (материнської компанії), визначеним у статутним документах нерезидента, представництво в цілях оподаткування розглядається як постійне представництво. Для розмежування "постійного" представництва від "непостійного" (некомерційного), слід виділити ключові характеристики, які слугують базою для їх розмежування. Насамперед, діяльність непостійного представництва має виключно підготовчий або допоміжний характер щодо діяльності компанії нерезидента і має бути відмінною від статутних функцій материнської компанії.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 15 березня 2016 року (справа № 826/14127/14) у подібних правовідносинах.

Наведене дає підстави для висновку, що у разі здійснення представництвом нерезидента видів або виду діяльності, яка є повністю або частково тотожною основній діяльності нерезидента, або особа, (інша ніж агент з незалежним статусом) діє від імені підприємства та має, та звичайно використовує повноваження в Договірній Державі укладати контракти від імені підприємства, то це підприємство розглядається як таке, що має постійне представництво в цій Державі стосовно будь-якої діяльності.

Судом встановлено, що зі змісту статуту та змін до нього, метою господарської діяльності компанії BKW GROUP LTD є управління інвестиціями та фінансування. При цьому, звичайною формою здійснення діяльності з управління корпоративних прав є їх купівля-продаж, прийняття рішення про виплату дивідендів (або їх реінвестування) та прийняття інших організаційно - розпорядчих рішень.

Компанію BKW GROUP LTD створено в 2015 році, її засновниками є фізичні особи резиденти України ОСОБА_1 , від початку також була фізична особа резидент Кіпру Georgia Georgiou Christofi, і юридична особа-резидент Кіпру Excel-Services Director Limited.

Відповідно до інформації наданою ПСО Кіпр у листі № 3.10.43.2/A.V.202 P.781 від 29.05.2020 зазначено, що її посадові особи не здійснювали окремих ділових поїздок в Україну з метою представлення інтересів компанії. Представлення інтересів компанії в Україні здійснювалось через тих директорів компанії, які є резидентами України (Віталій Боговін і Вадим Коверник). Також, компетентним органом Республіки Кіпр надано фінансові звіти BKW GROUP LTD за 2015 - 2018 роки, (опис фінансових звітів детально відображено в акті перевірки, сканкопії відповіді Республіки Кіпр додавались), за змістом яких встановлено, що до 2018 року компанія мала збитки та не сплачувала податки, в 2018 році кіпрською компанією отримані дивіденди від українських компаній та сплачено податок на прибуток з доходів нерезидентів лише на території України. В структурі доходів компанії 70 % це дохід у вигляді дивідендів джерелом походження з України, а 30 % дохід від продажу частки українського підприємства ТОВ Бізон-Тех Добрива.

В зазначеному листі зазначено, що в компанії не має тимчасових працівників і вона користується послугами за відповідними контрактами. Задля економії витрат функції компанії виконують директори та секретар компанії. Додатково Компанія здійснює необхідні функції за допомогою додаткових послуг від індивідуальних юридичних фірм, таких як Stelios & Americanos LLC, а також від компаній консультантів, таких як Deloitte Limited, на основі контрактів на такі послуги (бухгалтерія, допомога із підготовкою фінансової звітності, заповнення і подача податкової звітності, юридичні консультації та допомога у підготовці необхідних документів для компанії, включаючи рішення, сертифікати, довіреності, тощо). Віталій Боговін і ОСОБА_2 , як акціонери компанії BKW GROUP LIMITED, не отримували ніякої винагороди за виконання функцій директорів компанії. Georgia Geoifgiou Christofi і Excel-Serve Directors Limited отримують фіксовану щорічну винагороду, яка не залежить від кількості напрацьованих годин чи діяльності компанії і складає 1 200 євро. У періоді з травня 2016 р. і по грудень 2019 р. цим директорам була виплачена сума в 4 200 євро.

Крім того, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua), єдиним бенефіціарним власником Товариства, на час виплати дивідендів, є громадяни України - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті https://bkw.group, до складу BKW GROUP входить 16 юридичних осіб, зокрема, агрохолдинг LANDFORT, компанії BIZON TECH (дистриб`ютор насіння, добрив та засобів захисту росли), OCEAN INVEST (дистриб`ютор засобів захисту рослин) та Ambar Export (трейдер сільгосппродукції). Також зазначено, що структурування групи компаній BKW здійснено за підтримки Deloitte. Крім того, на сайті зазначено, що співзасновниками BKW Group є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно з даними ITC «Податковий блок» станом на 31 грудня 2018 року до складу учасників Товариства входили: BKW GROUP LTD (Кіпр) - 99 %; ОСОБА_3 - 0,5 %; ОСОБА_4 - 0,5 %.

Відповідно до інформації отриманої від компетентного органу Республіки Кіпр (№ 3.10.43.2/A.V.202 Р.781 від 29 травня 2020 року) надано копії протоколів загальних зборів учасників Товариства.

Так, згідно з рішенням Загальних зборів учасників позивача, оформленого Протоколом Взаємовідносини BKW GROUP LTD та Товариства відповідно до інформації отриманої від компетентного органу Республіки Кіпр (№ 3.10.43.2/A.V.202 P.781 від 29.05.2020) надано копії протоколів загальних зборів учасників Товариства.

Так, протоколом № 18 від 20.07.2018, місце проведення зборів: АДРЕСА_1 погоджено виплату дивідендів за результатами 2015 - 2017 років на користь: BKW GROUP LTD розмірі 24 750 000 грн; ОСОБА_4 125 000 грн; ОСОБА_3 125 000 грн.

Інтереси BKW GROUP LTD представляв Коверник В.А., який діяв на підставі довіреності від 12.12.2017.

ТОВ «ПРИДОНЕЦЬКЕ» з розрахункового рахунку НОМЕР_1 АТ «Альфа-Банк» здійснено переказ коштів на рахунок НОМЕР_2 , відкритому в Credit Suisse (Shweiz) AG (S.W.I.F.T. CRESCHZZ80A) в адресу BKW GROUP LTD згідно платіжних доручень: від 09.08.2018 № 1 на суму 416457,56 дол. США. або 11228414,62 грн, від 16.08.2018 № 2 на суму 389 341,78 дол. США, або 12 099 180,09 грн.

ІКО Кіпр надано також договір № 3-2 від 22.12.2017 купівлі-продажу частини частки учасника в статутному капіталі ТОВ «ПРИДОНЕЦЬКЕ», місце підписання: Запорізька обл., Бiльмацький район, с. Шевченкiвське. Відповідно умов договору ПП «Бізон-Тех 2006», в особі ОСОБА_4 , виступає «Продавцем», а BKW GROUP LTD юридична особа, яка створена і діє відповідно до законодавства Республіки Кіпр та знаходиться за адресою: 2035, м. Нікосія, Строволос, вулиця Ставру, буд. 56 оф. 104, Кіпр, в особі пана Вадима Коверника, який діє за Довіреністю від 12.12.2017, виступає «Покупцем».

Відповідно п.1 Договору ПП «Бізон-Тех 2006», в особі ОСОБА_4 , продає свою частку в ТОВ «ПРИДОНЕЦЬКЕ» на користь BKW GROUP LTD (в особі Коверника Вадима). Відповідно п. 2 Договору розмір частки становить у грошовому виразі 3 472 326 грн, а у відсотковому 99 %.

В той же день, протоколом № 17/17 загальних зборів учасників Товариства від 22.12.2017 місце проведення: вул. Якова Новицького, буд. 11, м. Запоріжжя, присутні учасники ПП «Бізон-тех 2006», в особі ОСОБА_4 100 % учасник, інші: BKW GROUP LTD в особі Боговіна В.В. та Коверника В.А., які діють на підставі довіреності від 12.12.2017, та ОСОБА_3 , за результатами проведених зборів прийнято рішення про внесення змін до Статуту Товариства відповідно до яких учасниками Товариства стають BKW GROUP LTD 99 % (в грошовому виразі 3 472 326 грн), ОСОБА_4 0,5 % (в грошовому виразі 17 537 грн), ОСОБА_3 0,5 % (в грошовому виразі 17 537 грн).

За результатами здійснених операцій частка BKW GROUP LTD у статутному капіталі Товариства склала 99 %.

Водночас, компетентним органом також надано протоколи загальних зборів інших українських підприємств, які входять до складу групи компаній BKW.

Отже, за тією ж адресою (вул. Якова Новицького, буд. 11, м. Запоріжжя) проведено також загальні збори ПП «Колосисте» (попередня назва ПП «ЛЕНДФОРТ ДНІПРО» (39672576)), ТОВ «Розагропродукт 2016» (40926696), ТОВ «Агрофірма Вишнювате» (40921623), Агрофірма «Відродження» у формі ТОВ (30844848), ТОВ «Аграрна Фірма Весна» (39674699), ТОВ «НВП Солодководне» (35815811), також за цією ж адресою 22.12.2017 проведено загальні збори ТОВ «Алоінс Агро» (32721464). Питання що розглядались на зазначених загальних зборах, стосувались придбання BKW GROUP LTD часток українських підприємств.

На підставі зазначених протоколів загальних зборів, укладено договори купівлі-продажу часток учасників в статутному капіталі українських підприємств, в ті ж дні в яких проведено збори, однак за місцем реєстрації відповідних українських підприємств.

Також, за тією ж адресою ( АДРЕСА_1 ) проведено загальні збори учасників з питання погодження виплати дивідендів, зокрема: 19.06.2018 - ТОВ «Аграрна Фірма Весна», ТОВ «Агрофірма Вишнювате», ТОВ «НВП АГРОФІРМА «СОЛОДКОВОДНЕ»; 09.08.2018 - ТОВ Агрофірма «Відродження»; 20.07.2018 - ТОВ «Придонецьке»; 16.07.2018 - ПП «Колосисте».

BKW GROUP LTD, на вказаних зборах, представлена власними директорами на підставі довіреностей Боговіним В.В та Коверником В.А.

Компетентним органом Республіки Кіпр також надано довіреності від 12.12.2017 та від 22.12.2016 (м. Київ), в яких BKW GROUP LTD представлено директором EXCEL-SERVE DIRECTORS LIMITED в особі Mr. Christos Michael, надає право Боговіну В.В. та Ковернику В.А. на представництво інтересів BKW GROUP LTD в тому числі, здійснювати всі або будь-які дії, в тому числі укладати, керувати, вести ділові справи, пов`язані з бізнесом та справами компанії, укладати від імені Компанії будь-які правочини.

Як вбачається з вищевказаного, представництво інтересів BKW GROUP LTD протягом 2018 років, на території України здійснюють директори BKW GROUP LTD фізичні особи-резиденти України, які є посадовими особами українських підприємств-членів групи компаній BKW, та діяли на підставі довіреностей, не отримували жодної винагороди за свої послуги з представлення інтересів компанії BKW GROUP LTD.

Компетентний орган Республіки Кіпр повідомив, що компанія BKW GROUP LTD користується послугами компаній консультантів, таких як Deloitte Limited, на основі контрактів на такі послуги (бухгалтерія, допомога із підготовкою фінансової звітності, заповнення і подача податкової звітності, юридичні консультації та допомога у підготовці необхідних документів для компанії, включаючи рішення, сертифікати, довіреності, тощо). Компетентним органом Республіки Кіпр надано копії додатків до договору, з боку BKW GROUP LTD підписантами зазначено директорів Боговіна Віталія та Коверника Вадима, додатки укладені в місті Києві, зокрема Додаток 2 від 1 травня 2016, до листа угоди про надання Послуг від 10 березня 2016 року № TAX/2016/38409, Додаток 3 від 2017, до листа угоди про надання Послуг від 10 березня 2016 року № TAX/2016/38409.

Враховуючи наведені вище факти та обставини в їх сукупності, суд погоджується з доводами податкового органу, що всі договори з придбання та продажу корпоративних прав укладались в Україні ОСОБА_5 або ОСОБА_6 . Ними ж вчинялись юридичні дії у вигляді участі на зборах засновників українських підприємств, які є активами компанії BKW GROUP LTD. Відповідні дії здійснювались ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі довіреностей, наданих компанією BKW GROUP LTD 22 грудня 2016 року і 12 грудня 2017 року, відповідно до яких мають повноваження укладати контракти від імені компанії BKW GROUP LTD (такі повноваження передбачені статусом директорів компанії, а також довіреностями від 22 грудня 2016 і від 12 грудня 2017 року), тому відносини ОСОБА_5 , Вадимом Коверником та компанією BKW GROUP LTD впливають на умови та економічні результати діяльності осіб, яких вони представляють, що свідчить про їх пов`язаність, а також такі дії підпадають під визначення постійного представництва пп. 14.1.193 п. 14.1 ст. 14 ПК України.

Діяльність, яка здійснювалась в Україні Боговіном Віталієм та Коверником Вадимом в інтересах компанії BKW GROUP LTD, становить, власне, предмет господарської діяльності компанії-нерезидента і не може вважатись діяльністю допоміжного характеру.

Така діяльність виходила за межі діяльності підготовчого та допоміжного характеру з огляду на той факт, що діяльність постійного представництва співпадає з основною діяльністю нерезидента та становить значну його частину.

Більш того, в силу положень п. 5 ст. 5 Конвенції вважається, що підприємство договірної держави (компанія BKW GROUP LTD) розглядається як таке, що має постійне представництво в Україні, оскільки в Україні діють від імені підприємства особи інші, ніж агенти з незалежним статусом ( ОСОБА_1 і Вадим Коверник), які мають та звичайно використовують повноваження укладати в Україні контракти від імені підприємства, тобто здійснюють основну діяльність цієї компанії - нерезидента.

Таким чином, положення ст. 7 Конвенції дозволяють застосування в Україні будь-яких правил, спрямованих на стягнення з компанії BKW GROUP LTD податку, яка здійснює діяльність в Україні через постійне представництво. Таким правилом, є підпункт 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу, який зобов`язує особу (ТОВ «Придонецьке»), що виплачує доходи на користь нерезидента утримати з відповідних доходів податок за ставкою 15 %.

Враховуючи той факт, що ТОВ «Придонецьке» є пов`язаною особою із компанією BKW GROUP LTD (з огляду на спільних бенефіціарів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відіграють важливу роль в діяльності групи компаній, фактично розпоряджались усіма активами компанії BKW GROUP LTD в якості директорів, акціонерів та бенефіціарних власників компанії, укладали угоди купівлі-продажу часток українських підприємств, що є основним видом діяльності BKW GROUP LTD, можна виснувати, що ця компанія (BKW GROUP LTD) здійснює свою діяльність через постійне представництво, а ТОВ «Придонецьке» не може не знати про цю обставину під час виплати доходу, оскільки зазначені особи приймали участь в загальних зборах і вирішували питання про виплату дивідендів.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 березня 2025 року (справа № 280/4264/21) у подібних правовідносинах.

Щодо доводів представників позивача, відносно того, що «інвестиційна діяльність» не є тотожною визначенню «господарська діяльність», а тому утворення «постійного представництва» BKW GROUP LTD в Україні неможливе, суд зазначає наступне.

Згідно п.п. 3.2 ст. 3 ПК України, якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

В даних правовідносинах підлягає застосуванню міжнародний договір - Конвенція між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи.

Зменшення ставки податку при виплаті доходів із джерелом їх походження з України передбачено п. а) ч. 2 ст. 10 Конвенції при наявності умов, порядку та підстав її застосування. Для цілей цієї Конвенції, використовуються терміни «підприємницька діяльність» (п.k ч. 1 ст. 3 (надання професійних послуг та інша діяльність незалежного характеру), «постійне представництво», «місце діяльності» (ч. 1 ст. 5, прибуток від підприємницької діяльності (ст. 7).

Також в Конвенції термін «постійне представництво» означає постійне місце діяльності, через яке повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність підприємства та, включає: a) місце управління; b) філіал; c) офіс; d) фабрику; e) майстерню; f) установку або споруду для розвідки природних ресурсів; g) шахту, нафтову або газову свердловину, кар`єр чи будь-яке інше місце видобутку природних ресурсів; та h) склад або інше приміщення, що використовується для продажу товарів.

Тобто, наявність/відсутність у даних правовідносинах постійного представництва розглядається у значенні, яке наведено у Конвенції, і характеризується такими ознаками: здійснення певного виду підприємницької діяльності компанією-нерезидентом в Республіці Кіпр, наявність місця управління на території України, вид підприємницької діяльності, яка здійснюється на території України компанією-нерезидентом.

За визначеннями Конвенції, термін «підприємницька діяльність» включає надання професійних послуг та іншу діяльність незалежного характеру.

Ураховуючи, що основним видом діяльності компанії-нерезидента є діяльність (основна, професійна) з управління інвестиціями та фінансування, то висновується, що така діяльність повністю співпадає з діяльністю, яка здійснювалась на території України Боговіним В.В. та Коверником В.А. на підставі довіреностей від імені та за дорученням нерезидента - BKW GROUP LTD.

Компанія-нерезидент BKW GROUP LTD, яка займається на території Республіки Кіпр підприємницькою діяльністю з управління інвестиціями та фінансування, в особі представників Боговіна В.В. та Коверника В.А. здійснювала підприємницьку діяльність з придбання, управління інвестиціями та їх фінансування на території України, що підтверджує позицію контролюючого органу про утворення на території України постійного представництва компанії-нерезидента.

Визначення терміну «постійне представництво» наведено у підпункті 14.1.193 пункту 14.1 статті 14 ПК України, згідно з яким це постійне місце діяльності, через яке повністю або частково проводиться господарська діяльність нерезидента в Україні, зокрема: місце управління; філія; офіс; фабрика; майстерня; установка або споруда для розвідки природних ресурсів; шахта, нафтова/газова свердловина, кар`єр чи будь-яке інше місце видобутку природних ресурсів; склад або приміщення, що використовується для доставки товарів, сервер.

Зі свого боку підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Міжнародним договором передбачається застосування терміну «підприємницька діяльність», яка на погляд колегії суддів є більш ширшим поняттям, аніж «господарська діяльність».

Разом з тим, під час застосування цієї Конвенції Договірною Державою будь-який термін, не визначений у Конвенції, має, якщо з контексту не випливає інше, те значення, яке надається йому законодавством цієї Держави стосовно податків, на які поширюється дія цієї Конвенції.

Порівнюючи поняття «інвестиційної діяльності» з «господарською діяльністю», слід зазначити таке.

Спеціальним законом, спрямованим на регулювання інвестиційної діяльності, є Закон України «Про інвестиційну діяльність» (далі - Закон).

Інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій (частина 1 статті 2 Закону).

Частина 2 статті 2 Закону передбачає, що інвестиційна діяльність провадиться на основі:

інвестування, що здійснюється громадянами, недержавними підприємствами, господарськими асоціаціями, спілками і товариствами, а також громадськими і релігійними організаціями, іншими юридичними особами, заснованими на колективній власності;

державного інвестування, що здійснюється органами державної влади за рахунок коштів державного бюджету, позичкових коштів, а також державними підприємствами та установами за рахунок власних і позичкових коштів;

місцевого інвестування, що здійснюється органами місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевих бюджетів, позичкових коштів, а також комунальними підприємствами та установами за рахунок власних і позичкових коштів;

державної підтримки для реалізації інвестиційних проектів;

іноземного інвестування, що здійснюється іноземними державами, юридичними особами та громадянами іноземних держав;

спільного інвестування, що здійснюється юридичними особами та громадянами України, юридичними особами та громадянами іноземних держав.

Аналіз приписів Закону України «Про інвестиційну діяльність» дають підстави для висновку, що здійснення інвестиційної діяльності, передбачає, що господарюючі суб`єкти, які професійно займаються інвестиційною діяльністю здійснюють цілеспрямований процес пошуку інвестиційних ресурсів, вибір предмету інвестицій та управління ними, їх фінансування з метою отримання прибутку. Цей процес супроводжується прийняттям рішення про інвестування, або припинення інвестування, контроль за інвестиціями, їх облік, регулювання тощо.

При цьому, необхідно виокремлювати, що є головною (основною) метою діяльності суб`єкта господарювання, і чи не здійснюється інвестиційна діяльність поряд з основною або для розвитку основної діяльності. І навпаки, для професійних інвесторів інвестиційна діяльність якраз і є основною господарською діяльністю, і є самостійним видом доходів.

Відтак, інвестиційна діяльність є різновидом господарської (підприємницької діяльності), яка здійснюється з метою отримання прибутку.

До такого висновку колегія суддів дійшла також з урахуванням приписів підзаконних нормативно-правових актів, зокрема згідно Кодів видів економічної діяльності (2010) та пояснень до них, Клас 64.99 включає: надання фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), пов`язаних із розміщенням фінансових коштів, в тому числі інвестиційну діяльність за власний рахунок.

Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затверджене наказом Міністерства фінансів України від 07 лютого 2013 року № 73, передбачає, що в звіті про рух грошових коштів відображаються надходження і вибуття грошових коштів (грошей) протягом звітного періоду в результаті операційної, інвестиційної та фінансової діяльності.

Метою Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 7 «Звіт про рух грошових коштів» є визначення вимог до надання інформації про минулі зміни грошових коштів суб`єкта господарювання та їх еквівалентів за допомогою звіту про рух грошових коштів, який розмежовує грошові потоки протягом періоду від операційної, інвестиційної та фінансової діяльності.

Отже, як приписами Конвенції, так і приписами національного законодавства інвестиційна діяльність розглядається як один із видів господарської діяльності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 15 березня 2016 року (справа № 826/14127/14) та Верховним Судом у постанові від 20 березня 2025 року (справа № 280/4264/21) у подібних правовідносинах.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що TOB «ПРИДОНЕЦЬКЕ» безпідставно застосувало ставку податку на доходи нерезидентів 5% замість 15%, тому позовні вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню. Доводи відповідача є обґрунтованими та доведеними, а прийняте податкове повідомлення-рішення № 8 від 31.12.2021, форми «Р», яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб на загальну суму 3 093 750 грн, з яких: 2 475 000,00 грн - сума збільшення податкового зобов`язання податку на прибуток іноземних юридичних осіб і 618 750,00 грн сума нарахованих штрафних (фінансових) санкцій є правомірним.

Щодо збільшення грошового зобов`язання з єдиного податку на загальну суму 360 911,43 грн, визначеного податковим повідомленням рішенням № .

Позивач вважає протиправним податкове повідомлення-рішення № форми «Р».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 292 1.1 ст. 292 1 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями, об`єктом оподаткування для платників єдиного податку четвертої групи є площа сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень) та/або земель водного фонду, що перебуває у власності сільськогосподарського товаровиробника або надана йому у користування, в тому числі на умовах оренди.

Згідно з підпунктом 14.1.233 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України, «сільськогосподарські угіддя - рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги».

Положеннями п. 2 ст. 22 гл. 5 Земельного кодексу України № 2768-ІІІ від 25.10.2001, із змінами та доповненнями, до земель сільськогосподарського призначення віднесено сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім віднесених до земель лісового фонду, землі під господарськими будівлями і дворами, землі тимчасової консервації тощо).

Сільськогосподарські угіддя це земельні угіддя, які систематично використовують для отримання сільськогосподарської продукції. До складу сільськогосподарських угідь входять рілля, перелоги, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища.

Згідно Постанови Кабінету міністрів України № 1051 від 17.10.2012 «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» із змінами та доповненнями, (додаток 4 КВЗУ) класифіковано види земельних угідь, в додатку зазначено види угідь, що є в України:

Рілля це землі, які систематично обробляються і використовуються під посіви сільськогосподарських культур, включаючи посіви багаторічних трав, а також чисті пари, площі парників і теплиць. До ділянок ріллі не належать сіножаті й пасовища, що розорані з метою їх докорінного поліпшення і використовуються постійно під трав`яними кормовими культурами для сінокосіння та випасання худоби, а також міжряддя садів, які використовуються під посіви.

Група рілля включає сільськогосподарські угіддя, які систематично обробляються і використовуються під посіви сільськогосподарських культур, включаючи посіви багаторічних трав, а також чисті пари (ГОС 26640-85) та парники, оранжереї, теплиці (Постанова КМУ № 1051 від 17.10.2012 «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» із змінами та доповненнями, додаток 4 КВЗУ).

Перелогами є орні землі, які раніше орали, проте вже більше року, починаючи з осені, не використовували для засіву сільськогосподарських культур і не готують під пар.

Багаторічні насадження це землі, які використовуються під штучно створеними деревними, чагарниковими або трав`янистими багаторічними насадженнями, призначеними для отримання врожаю плодово-ягідних, технічних, лікарських культур, а також для декоративного оформлення територій. До цих земель належать також землі під деревно -чагарниковою рослинністю, яку вирощують для реалізації квітів (троянд, жасмину тощо), а також розсадники (за винятком лісових). Сади це багаторічні насадження, створені для отримання плодів. Виноградники також є багаторічними насадженнями, створеними для отримання винограду.

Сіножаті це сільськогосподарські угіддя, які систематично використовуються для сінокосіння (рівномірно вкриті деревною та чагарниковою рослинністю на площі до 20 % ділянки).

Пасовищами є сільськогосподарські угіддя, які систематично використовуються для випасання худоби (рівномірно вкриті деревною та чагарниковою рослинністю на площі до 20 % ділянки). Пасовища гірські це пасовища, розміщені на території гірських систем.

Згідно п. 292 1.2 ст. 292 1 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями, «Базою оподаткування податком для платників єдиного податку четвертої групи для сільськогосподарських товаровиробників є нормативна грошова оцінка 1 гектара сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень) з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного станом на 1 січня базового податкового (звітного) року відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом для справляння плати за землю.

У разі якщо нормативна грошова оцінка земельної ділянки не проведена, базою оподаткування податком для платників єдиного податку четвертої групи для сільськогосподарських товаровиробників є нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі в Автономній Республіці Крим або області.»

Згідно п. 293.9 ст. 293 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями, для платників єдиного податку четвертої групи встановлено ставки податку з одного гектара сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду:

для ріллі, сіножатей і пасовищ (крім ріллі, сіножатей і пасовищ, розташованих у гірських зонах та на поліських територіях, а також ріллі, сіножатей і пасовищ, що перебувають у власності сільськогосподарських товаровиробників, які спеціалізуються на виробництві (вирощуванні) та переробці продукції рослинництва на закритому ґрунті, або надані їм у користування, у тому числі на умовах оренди) - 0,95;

для ріллі, сіножатей і пасовищ, розташованих у гірських зонах та на поліських територіях, - 0,57;

для багаторічних насаджень (крім багаторічних насаджень, розташованих у гірських зонах та на поліських територіях) - 0,57;

для багаторічних насаджень, розташованих у гірських зонах та на поліських територіях, - 0,19;

для земель водного фонду - 2,43;

для ріллі, сіножатей і пасовищ, що перебувають у власності сільськогосподарських товаровиробників, які спеціалізуються на виробництві (вирощуванні) та переробці продукції рослинництва на закритому ґрунті, або надані їм у користування, у тому числі на умовах оренди, - 6,33.

Відповідно до п. 295.9 ст. 295 ПКУ Платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Згідно із пп. 295.9.2 п. 295.9 ст. 295 ПКУ Платники єдиного податку четвертої групи сплачують податок щоквартально протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, у таких розмірах: у I кварталі - 10 відсотків; у II кварталі - 10 відсотків; у III кварталі - 50 відсотків; у IV кварталі - 30 відсотків.

Під час проведення документальної перевірки позивачем були надані договори оренди земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладені з фізичними особами та селищними радами (територіальними громадами). Земельні ділянки розташовані на території Більмацької, Комиш - Зорянської, Розівської територіальних громад Запорізької області.

Також, ТОВ «Придонецьке» перевіряючим були надані річну статистичну звітність суб`єкта господарювання за формою № 29-сх, № 50-сх, № 4-сх; акти списання насіння та посадкового матеріалу, акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин; облікові листи тракториста-машиніста (сільгоспоблік форма № 67, затверджена Міністерством сільського господарства 13.12.1977 № 269-2).

Позивач не заперечував, що дані первинних документів обліку (актів списання насіння та посадкового матеріалу, актів про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин, облікових листів тракториста-машиніста), які наведені в акті документальної перевірки, відповідають даним статистичної звітності ТОВ «Придонецьке» за перевіряємий період в частині визначення площ земельних ділянок, засіяних сільськогосподарськими культурами.

Судом встановлено, що згідно податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи у 2017 році ТОВ «Придонецьке» використовувало земельні ділянки загальною площею 4648,0053 га, а саме: рілля - 4029,5003 га, сіножаті 246,4547 га, пасовища 283,0503 га, багаторічні насадження 89,0 га.

При цьому, згідно статистичної звітності, що надає ТОВ «Придонецьке» до відділу статистики у Більмацькому районі, а саме форми № 29-сг (річна), затвердженої наказом Держкомстату України від 25.09.2015 № 219, відображено показники:(код рядка 7000) - посівна площа всього 4350,00 га, у т.ч. рілля - 4340,00 га.

Згідно даних статистичної звітності, що надає ТОВ «Придонецьке» до відділу статистики у Більмацькому районі, а саме форма № 29-сг «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур», затвердженої наказом Держкомстату України від 25.09.2015 № 219, відображено показники: (код рядка 7000) - посівна площа всього 4 350,0 га, у т.ч. пшениця озима (код ряд. 0050) - 1785,0 га, ячмінь ярий (0140) 216,0 га, сорго (ряд. 0110) - 294,0 га, горох (ряд. 0320) 26,0 га, соняшник (ряд. 0520) 2019,0 га, трави багаторічні (ряд. 2300) - 10,0 га, тобто площа рілля 4340,0 га.

Данні статистичної звітності відповідають даним первинних документів ТОВ «Придонецьке» що до посіву та збору врожаю (акти списання насіння на посів, акти про використання мінеральних, органічних добрив та засобів захисту рослин, реєстри збору врожаю з полів, та ін.).

Згідно податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи у 2018 році ТОВ «Придонецьке» використовувало земельні ділянки загальною площею 4783,2862 га, а саме: рілля - 3998,1484 га, сіножаті 256,5221 га, пасовища 309,3577 га, багаторічні насадження 89,0 га. При цьому, згідно статистичної звітності, що надає ТОВ «Придонецьке» до відділу статистики у Більмацькому районі, а саме форми № 29-сг (річна), затвердженої наказом Держкомстату України від 06.07.2018 № 133, відображено показники(код рядка 7000)- посівна площа всього 4475,60 га. у т.ч. рілля - 4465,6 га.

Відповідно даних статистичної звітності, що надає ТОВ «Придонецьке» до відділу статистики у Більмацькому районі, а саме форма № 29-сг «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур», затвердженої наказом Держкомстату України від 06.07.2018 № 133, відображено показники: (код рядка 7000) - посівна площа всього 4 475,60 га, у т.ч. пшениця озима (код ряд. 0050) - 1911,60 га, ячмінь озимий (0130) 16,0 га, ячмінь ярий (0140) 257,0 га, горох (ряд. 0320) 105,0 га, соняшник (ряд. 0520) 2176,0 га, трави багаторічні (ряд. 2300) - 10,0 га, тобто площа рілля - 4465,6 га.

Данні статистичної звітності відповідають даним первинних документів ТОВ «Придонецьке» що до посіву та збору врожаю (акти списання насіння на посів, акти про використання мінеральних, органічних добрив та засобів захисту рослин, реєстри збору врожаю з полів, та ін.).

Згідно податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи у 2019 році ТОВ «Придонецьке» використовувало земельні ділянки загальною площею 4783,2862 га, а саме: рілля 4139,1322 га, сіножаті 246,4547 га, пасовища 283,0503 га, багаторічні насадження 89,0 га. При цьому, згідно статистичної звітності, що надає ТОВ «Придонецьке» до відділу статистики у Більмацькому районі, а саме форми № 29-сг (річна), затвердженої наказом Держкомстату України від 06.07.2018 № 133, відображено (код рядка 7000) - посівна площа всього 4469,43 га, у т.ч. рілля - 4459,43 га.

Згідно даних статистичної звітності, що надає ТОВ «Придонецьке» до відділу статистики у Більмацькому районі, а саме форма №29-сг «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур», затвердженої наказом Держкомстату України від 06.07.2018 № 133, відображено показники: (код рядка 7000) - посівна площа всього 4469,43 га, у т.ч. пшениця озима (код ряд. 0050) - 1882 га, ячмінь озимий (0130) 1430 га, ячмінь ярий (0140) 49,0 га, горох (ряд. 0320) 350,0 га, ріпак озимий (ряд. 0490) 493,0 га, соняшник (ряд. 0520) 1542,43 га, трави багаторічні (ряд.2300) - 10,0 га, тобто площа рілля 4459,43га.

Данні статистичної звітності відповідають даним первинних документів ТОВ «Придонецьке» що до посіву та збору врожаю (акти списання насіння на посів, акти про використання мінеральних, органічних добрив та засобів захисту рослин, та ін.).

Згідно податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи у 2020 році ТОВ «Придонецьке» використовувало земельні ділянки загальною площею 4967,705 га, а саме: рілля - 4167,0837 га, сіножаті 136,52 га, пасовища 575,0103 га, багаторічні насадження 89,0 га. При цьому, згідно статистичної звітності, що надає ТОВ «Придонецьке» до відділу статистики у Більмацькому районі, а саме форми № 29-сг (річна) затвердженої наказом Держкомстату України від 20.01.2020 № 52, відображено (код рядка 7000) - посівна площа всього 4796,35 га, у т.ч. рілля - 4784,35 га.

Згідно даних статистичної звітності, що надає ТОВ «Придонецьке» до відділу статистики у Більмацькому районі, а саме форма №29-сг «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур», затвердженої наказом Держкомстату України від 20.01.2020 № 52, відображено показники: (код рядка 7000) - посівна площа всього 4796,35 га, у т.ч. пшениця озима (код ряд. 0050) - 2299,3 га, ячмінь озимий (0130) 107,5 га, ячмінь ярий (0140) 24,9,0 га, горох (ряд. 0320) 334,0 га, ріпак озимий (ряд. 0490) 738,0 га, соняшник (ряд.0520) 1280,65 га, трави багаторічні (ряд. 2300) - 10,2 га, тобто площа рілля 4784,35 га.

Данні статистичної звітності відповідають даним первинних документів ТОВ «Придонецьке» що до посіву та збору врожаю (акти списання насіння на посів, акти про використання мінеральних, органічних добрив та засобів захисту рослин, реєстри відправки зерна, та ін.).

Згідно податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи у 2021 році ТОВ «Придонецьке» використовувало земельні ділянки загальною площею 4980,2075 га, а саме: рілля - 4176,6413 га, сіножаті 139,0532 га, пасовища 575,513 га, багаторічні насадження 89,0 га. При цьому, згідно статистичної звітності, що надає ТОВ «Придонецьке» до відділу статистики у Більмацькому районі, а саме форми № 4-сг (річна) затвердженої наказом Держкомстату України від 06.07.2018 № 133, відображено (код рядка 7000) - посівна площа всього 4869,45 га у т.ч. рілля 4833,45 га.

Згідно даних статистичної звітності, що надає ТОВ «Придонецьке» до відділу статистики у Більмацькому районі, а саме форма №4-сг «Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур» під урожай 2021 року, затвердженої наказом Держкомстату України від 06.07.2018 № 133, відображено показники: (код рядка 7000) - посівна площа всього 4869,45 га, у т.ч. пшениця озима (код ряд.0050) - 1652,00 га, ячмінь озимий (0130) 393,0 га, горох (ряд. 0320) - 370,65 га, соняшник (ряд. 0520) 2349,80 га, сочевиця 68 грн трави багаторічні (ряд. 2300) - 36,0 га, тобто площа рілля 4833,45 га.

Данні статистичної звітності відповідають даним первинних документів ТОВ «Придонецьке» що до посіву та збору врожаю (акти списання насіння на посів, акти про використання мінеральних, органічних добрив та засобів захисту рослин, реєстри відправки зерна, та ін.).

Під час проведення перевірки головному бухгалтеру ТОВ «Придонецьке» відповідно пп. 20.1.2, пп. 20.1.6, пп. 20.1.14 п. 20.1 ст. 20, п. 85.4, п. 85.8 ст. 85 Податкового кодексу України вiд 02.12.2010 № 2755-VI (iз змінами та доповненнями), було вручено запит № 4/08-01-17-18/00853286 від 15.11.2021 про надання пояснень, що пов`язані з предметом перевірки, а саме пояснення, підтверджене документально, про фактичну площу землі, що була засіяна за 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роки та з якої було зібрано врожай.

Отримано відповідь від ТОВ «Придонецьке» від 17.11.2021 № 264, згідно якої надано пояснення, що площа землі, що була засіяна та з якої було зібрано врожай, склала: 2017 р. 4350,0 га, 2018 р. 4475,6 га, 2019 р. 4469,43 га, 2020 р. 4796,35 га, 2020 р. 4869,45 га.

Крім того, надано копії, завірені належним чином, статистичного звіту № 29-СГ «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур» за 2017, 2018, 2019, 2020 роки, та форма № 4-сг «Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур» за 2021 рік.

Дані що до засіяної площі землі підтверджуються такими первинними документами: акти списання насіння на посів, акти про використання мінеральних, органічних добрив та засобів захисту рослин, реєстрами зерна за 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 рік.

Виходячи з вищенаведеного, на ТОВ «Придонецьке» сіножаті та пасовища фактично використовувалися як рілля.

Перевіркою встановлено, що різниця між задекларованою площею земельних ділянок, категорія земель - рілля, у декларації платника єдиного податку 4 групи та фактичною площею засіяних земельних ділянок (категорія земель-рілля) складає: 2017 310,4997 га (фактична 4340,0 га, задекларовано по декларації рілля 4029,5003 га ), 2018 467,4516 га (фактична 4465,6 га, задекларовано по декларації рілля 3998,1484 га), 2019 р. - 320,2978 га (фактична 4459,43 га, задекларовано по декларації рілля 4139,1322 га), 2020 612,2663 га (фактична 4784,35 га, задекларовано по декларації рілля 4167,0837 га), 2021 657,46 га (фактична 4833,45 га, задекларовано по декларації рілля 4176,6413 га).

Отже, суд приходить до висновку, що ТОВ «Придонецьке» протиправно протягом перевіряємого періоду з 01.10.2017 по 30.06.2021 визначало податкові зобов`язання з єдиного податку четвертої групи без застосування наведених у пункту 293.9 статті 293 Податкового кодексу України ставок податку з одного гектара сільськогосподарських угідь залежно від категорії (типу) земель (у відповідних відсотках бази оподаткування), зважаючи на те, що позивачем застосовано ставку єдиного податку за земельні угілля "сіножаті", тоді як фактично земельні угіддя використовувались як "рілля".

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.06.2018 по справі № 808/2649/17 у подібних правовідносинах.

Так як у позові відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 6, 8 - 10, 14, 90, 139, 143, 241 - 246 та 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИДОНЕЦЬКЕ" (71031, Запорізька область, Більмацький район, с. Шевченківське (пн), вул. Шевченка, буд. 24, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлене у повному обсязі та підписане суддею 02 лютого 2026 року.

Суддя Р.В. Сацький