Справа № 340/7651/24
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 лютого 2026 року

м. Київ

справа №340/7651/24

провадження №К/990/49643/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Загороднюка А.Г.,

перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року у справі №340/7651/24

за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України (далі - відповідач), у якому просив:

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ЄДРПОУ НОМЕР_2 - протиправною щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , грошових коштів;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України ЄДРПОУ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 наступне: грошове забезпечення за період його служби з 28 червня 2024 року по 09 липня 2024 року; компенсацію за 1 добу відпустки за 2023 рік; грошову допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення за 2023 та 2024, як такому, що безперервно перебував на лікуванні, реабілітації та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, пов`язаною із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль) з 25 грудня 2023 року; одноразову грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік у розмірі місячного грошового забезпечення за 2023; одноразову грошову допомогу на підставі Наказу Міноборони №260 (звільнення із військової служби за станом здоров`я в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби); додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку із захворюванням (каліцтвом) пов`язаним із захистом Батьківщини за 122 дні за період з 25 грудня 2023 року по 01 квітня 2024 року та 29 квітня 2024 року по 20 травня 2024 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплаті ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік у розмірі місячного грошового забезпечення. У задоволенні решти позовних вимог судом відмовлено.

09 вересня 2025 року позивач вперше звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.03.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.08.2025, яка ухвалою Суду від 29.09.2025 повернута скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

10 жовтня 2025 року позивач вдруге звернувся із касаційною скаргою, яку ухвалою Верховного Суду від 27.10.2025 залишено без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків, шляхом надання уточненої касаційної скарги, в якій навести передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку. Ухвалою Верховного Суду від 18.11.2025 касаційну скаргу повернуто скаржнику, оскільки в уточненій касаційній скарзі повторно не викладено передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України, підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

01 грудня 2025 року до Верховного Суду втретє надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.03.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.08.2025 у справі №340/7651/24.

Ухвалою Верховного Суду від 18.12.2025 визнано неповажними зазначені позивачем підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, а касаційну скаргу - залишено без руху; надано скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, шляхом надання до Суду:

- уточненої касаційної скарги, в якій обґрунтувати наявність передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, підстав касаційного оскарження судових рішень;

- заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів.

Роз`яснено, що: у разі невиконання вимог цієї ухвали, зокрема, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними або відсутністю клопотання про поновлення цього строку, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено; у разі невиконання вимог ухвали в установлений судом строк в іншій частині, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

02 січня 2026 року до Верховного Суду від позивача надійшло клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду та уточнена касаційна скарга.

В обґрунтування цього клопотання скаржник зазначає, що касаційна скарга на судові рішення у цій справі подана вчасно, але 29.09.2025 та 18.11.2025 безпідставно (необґрунтовано) повернута Верховним Судом без будь-яких на те пояснень, в чому саме була проблема порушення ним вимог процесуального законодавства тощо; уважає, що пропуск процесуального строку відбувся з поважних причин, зокрема, через належним чином не обґрунтовані ухвали про повернення касаційної скарги. Також зазначає, що у зв`язку із постійними масованими обстрілами з боку країни-агресора території України та аварійній відключення світла, не давали можливості належно та вчасно підготуватися до написання касаційної скарги. Вказує, що в його діях вбачається сумлінне добросовісне ставлення до наявних прав і обов`язків та вчинено усі можливі та залежні від нього процесуальні дії для вчасного подання кожної касаційної скарги. Окрім цього звертає увагу, що після звільнення із військової служби, постійно перебуває у пригніченому морально-психологічному стані; у позивача знизився життєвий тонус і погіршилося самопочуття, що негативно позначилося на стосунках з оточуючими та призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків, а фізичний стан потребує регулярної реабілітації та відновлення психологічної рівноваги тощо.

Окремо позивач указує про те, що дана справа має значний суспільний (соціально необхідний) інтерес, оскільки стосується реалізації гарантованого державою права військовослужбовців на соціальних захист, зокрема, права на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; оскаржувані судові рішення впливають не лише на його індивідуальні права, а й на широке коло військовослужбовців, які у період дії воєнного стану фактично були позбавлені соціальних гарантій через формальне тлумачення норм права; вирішення цієї справи Верховним Судом має істотне значення для формування єдиної правозастосовчої практики щодо виплати матеріальної допомоги військовослужбовцям, які тимчасово не виконували обов`язки служби з поважних причин тощо.

У клопотанні позивач просить визнати причини пропуску ним строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів - поважними та поновити даний строк.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (частина третя статті 329 КАС України).

Оцінюючи заявлені скаржником причини пропуску строку звернення до суду із втретє поданою (уточненою) касаційною скаргою на предмет їх поважності та можливість відкриття касаційного провадження за цією касаційною скаргою, колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до усталених висновків Верховного Суду встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання касаційної скарги чи усунення її недоліків.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень, встановлених процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.

В ухвалі Верховного Суду від 18.12.2025 про залишення втретє поданої касаційної скарги без руху, було звернуто увагу позивача про те, що повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження і обставини, за яких Верховний Суд вже повертав попередню касаційну скаргу, безпосередньо пов`язані саме з діями скаржника щодо неналежного оформлення касаційної скарги.

Суд звертав увагу, що невиконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.

В ухвалах Верховного Суду про залишення без руху / повернення касаційних скарги у цій справі ґрунтовно було наведено і конкретизовано, як недоліки касаційної скарги, які слід було усунути, так і мотиви необхідності повернення касаційної скарги з підстав відсутності, передбачених процесуальним законом, підстав касаційного оскарження судових рішень.

А тому, колегія суддів критично оцінює та відхиляє посилання позивача на необґрунтоване повернення раніше поданих касаційних скарг позивача Верховним Судом, як поважну причину для поновлення процесуального строку звернення до суду із цією касаційною скаргою.

Водночас, колегія суддів ураховує дотримання позивачем строків звернення до суду касаційної інстанції на час подачі первісної касаційної скарги, проміжки часу між поверненням раніше поданих касаційних скарги до моменту повторного зверненням до Суду та усунення недоліків касаційної скарги, про які було зазначено в ухвалі Верховного Суду від 18.12.2025.

Беручи до уваги інше обґрунтування клопотання про поновлення процесуальних та відсутність зволікань із повторним зверненням до Суду із касаційними скаргами стороною позивача, колегія суддів уважає за можливе визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.03.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.08.2025 у справі №340/7651/24, та поновити цей строк.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Як вбачається із даних Єдиного державного реєстру судових рішень, суд першої інстанції розглянув цю справу у спрощеному позовному провадженні, а тому, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги про наявність одного з випадків, визначених підпунктами «а-г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм або ж значного суспільного інтересу чи виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Матеріали касаційної скарги, направлені позивачем до Суду на виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху, містять обґрунтування, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

В уточненій касаційні скарзі підставами касаційного оскарження ОСОБА_1 вказує:

1) пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що судами попередніх інстанцій не враховано висновки Верховного Суду щодо застосування:

- пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пункту 7 Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 та статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», викладених у постанові Верховного Суду від 05.06.2025 у справі №520/16421/23 (стосовно додаткової винагороди до основного грошового забезпечення);

2) пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає про відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування у подібних правовідносинах:

- пунктів 1, 5 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, у взаємозв`язку з пунктом 6.13 частини шостої розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, абзацу 5 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану» від 28.06.2023 №3161-IX, при зарахуванні у розпорядження військовослужбовця на підставі підпункту 15 пункту 16 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (стосовно грошового забезпечення за період служби з 28.06.2024 по 09.07.2024);

- частини першої статті 6 Закону України «Про відпустки» у взаємозв`язку із частиною першою статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 3 розділу ХХХІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, абзацу 3 пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (стосовно компенсації за 1 добу відпустки);

- пунктів 1-2, 7, 9 розділу XXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 та пункту 6 Окремого доручення Міністра оборони України №2683/з від 01.02.2023 (стосовно матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення за 2023 та 2024 роки, як такому, що безперервно перебував на лікуванні, реабілітації та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, пов`язаною із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль));

- підпункту 1 пункту 2 та абзацу 24 підпункту 3 пункту 2 статті 15 у взаємозв`язку з абзацем 2 частини третьої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пунктом 1 розділу XXXII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 та розділом XXVI Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 №460 (стосовно одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які звільняються зі служби за станом здоров`я).

Отже, доводи, які викладені в уточненій касаційній скарзі, вказують на наявність обставин, визначених пунктами 1 і 3 частини четвертої статті 328 КАС України, що є підставами для відкриття касаційного провадження з метою перевірки обставин, вказаних скаржником.

Водночас, колегія суддів відхиляє посилання скаржника на неврахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 11.04.2025 у зразковій справі №Пз/990/14/24.

Судом установлено, що Верховний Суд 11 квітня 2025 року ухвалив рішення у зразковій справі №280/8933/24 (провадження №Пз/990/14/24), правовідносини якої стосуються нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення.

Вказане судове рішення оскаржене в апеляційному порядку, на даний час не набрало законної сили. При цьому, самого лише посилання на постанову Верховного Суду та / або окремих висновків із такої постанови, без наведення конкретної норми права, не є достатнім для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи, необхідних для розгляду скарги на судове рішення. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом (частина третя статті 334 КАС України).

Враховуючи наведене та керуючись статтями 121, 328-330, 334, 359 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на звернення до суду задовольнити.

2. Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити процесуальний строк.

3. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року у справі №340/7651/24

4. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.

5. Витребувати з Кіровоградського адміністративного суду міста Києва справу №340/7651/24.

6. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

……………………………………

……………………………………

……………………………………

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко

А.Г. Загороднюк

Судді Верховного Суду