Справа № 560/6743/25
Суддя: Печений Є.В.
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6743/25
РІШЕННЯ

іменем України

02 лютого 2026 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ), у якому просить: визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ щодо не проведення перерахунку (індексації) пенсії позивача шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії позивача, на коефіцієнти у розмірі 1,14; 1,197; 1,0796 та 1,115 для забезпечення індексації пенсії; зобов`язати ГУ ПФУ провести перерахунок (індексацію) пенсії позивача відповідно до частини другої статті 42 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV у редакції, станом на дату виникнення спірних правовідносин) шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховувався для обчислення пенсії позивача, у розмірі 9118,81 грн на коефіцієнт збільшення: 1,14 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році»; 1,197 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»; 1,0796 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році»; 1,115 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році»; та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 23.10.2024 року.

Ухвалою від 28.04.2025 відкрито провадження в адміністративній справі; ухвалено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надати до суду в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали копію пенсійної справи позивача.

Ухвала від 28.04.2025 отримана відповідачем через підсистему «Електронний суд" 28.04.2025 о 13:34 год.

При цьому, станом на дату розгляду справи відповідачем вимоги ухвали від 28.04.2025 в частині надання доказів не виконані, про причини неподання суду не повідомлено.

Відповідно до позовної заяви, позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з огляду на таке.

Зазначає, що отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач стверджує, що при призначенні його пенсії було визначено показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення його пенсії, у розмірі 9118,81 грн.

На думку позивача, починаючи з 01.03.2022 відповідач, всупереч вимогам частини другої статті 42 Закону № 1058-ІV, а також постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118, від 24.02.2023 № 168, від 23.02.2024 № 185 та від 25.02.2025 № 209, не здійснив індексацію його пенсії шляхом збільшення зазначеного показника середньої заробітної плати 9118,81 грн на коефіцієнти 1,14; 1,197; 1,0796 та 1,115.

Позивач вказує, що натомість відповідач здійснював перерахунки пенсії шляхом встановлення щомісячних доплат у фіксованих сумах, що, на думку позивача, не відповідає приписам частини другої статті 42 Закону № 1058-ІV і позбавляє його права на належну індексацію пенсії.

Відповідач правом на подачу відзиву не скористався, а тому, суд, на підставі ч. 2 ст. 175 КАС України, вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Позивач є пенсіонером та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При призначенні пенсії позивача відповідачем було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 20182020 роки у розмірі 9118,81 грн, який враховувався для обчислення розміру пенсії позивача.

Вказаний розмір показника відповідачем не спростований.

Позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про проведення перерахунку (індексації) його пенсії шляхом послідовного збільшення зазначеного показника середньої заробітної плати 9118,81 грн на коефіцієнти 1,14; 1,197; 1,0796 та 1,115.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, копія якого міститься в матеріалах справи, позивача повідомлено про відмову у проведенні запитуваного перерахунку пенсії.

У цьому листі відповідач послався на норми Закону № 1058-ІV, Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124, та здійснені раніше перерахунки пенсії, однак інформації про збільшення показника середньої заробітної плати 9118,81 грн на коефіцієнти 1,14; 1,197; 1,0796; 1,115 не наведено.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.04.2025 у справі № 560/6743/25 відкрито провадження в адміністративній справі та, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати до суду копію пенсійної справи позивача.

Вимоги зазначеної ухвали в частині надання пенсійної справи позивача відповідач не виконав, відзив на позовну заяву до суду не подав, причин невиконання ухвали суду не повідомив.

Інших доказів, які б свідчили про проведення з 01.03.2022, 01.03.2023, 01.03.2024 та 01.03.2025 перерахунку (індексації) пенсії позивача шляхом збільшення саме показника середньої заробітної плати 9118,81 грн на відповідні коефіцієнти 1,14; 1,197; 1,0796; 1,115, відповідачем до суду не подано.

З огляду на невиконання відповідачем ухвали суду про витребування доказів та з урахуванням положень частини другої статті 77 та частини дев`ятої статті 80 КАС України, суд виходить із того, що: пенсія позивача обчислюється з урахуванням показника середньої заробітної плати 9118,81 грн; відповідач не здійснив належної індексації пенсії позивача шляхом збільшення цього показника на коефіцієнти 1,14; 1,197; 1,0796; 1,115; відмова у проведенні такого перерахунку підтверджується листом відповідача та не спростована іншими доказами у справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Також суд вказує на те, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення, вчинення дій або бездіяльності.

Отже, суд, оцінюючи оспорювані рішення, дії або бездіяльність виходить лише з тих мотивів, якими керувався суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішень, вчиненні дій або бездіяльності.

Такий підхід неодноразово відображений у практиці Верховного Суду при вирішенні публічно-правових спорів, зокрема, у постанові від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18.

Так, правовідносини, пов`язані з призначенням та виплатою пенсії позивачу, регулюються Законом № 1058-IV.

Частина друга статті 42 Закону № 1058-IV у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин, передбачає, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Порядок реалізації цього припису конкретизовано в Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 (далі - Порядку № 124 у редакції, станом на дату виникнення спірних правовідносин).

Так, Порядок № 124 встановлює, що у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пенсії, які призначені відповідно до Закону та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону, пункту 4 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 3 жовтня 2017 р. № 2148-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. № 265 Деякі питання пенсійного забезпечення громадян (Офіційний вісник України, 2008 р., № 25, ст. 785), щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії (п. 5 Порядку).

Водночас, суд вказує на те, що як закон, так і підзаконні акти діють у часі відповідно до загальних засад вони застосовуються до правовідносин, що виникли після набрання ними чинності, якщо інше прямо не передбачено.

Щодо коефіцієнтів індексації, то суд зазначає про таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» встановлено, що з 01.03.2022 перерахунок пенсій відповідно до Порядку № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати 1,14.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» визначено, що з 01.03.2023 перерахунок пенсій здійснюється із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,197.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» передбачено проведення з 01.03.2024 перерахунку з урахуванням коефіцієнта 1,0796.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» установлено, що з 01.03.2025 індексація пенсій проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,115.

Для 2025 року величина коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати, визначена згідно з Порядком № 124, становить саме 1,115, і застосовується вона з 01.03.2025 року.

Отже, у спірний період норми Закону № 1058-IV та підзаконних актів передбачали послідовне збільшення того показника середньої заробітної плати, який враховано при обчисленні конкретної пенсії, зокрема 9118,81 грн у справі позивача, на зазначені коефіцієнти 1,14; 1,197; 1,0796 та з 01.03.2025 1,115.

У постанові Верховного Суду від 13.01.2025 у справі № 160/28752/23 Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що індексація пенсій згідно з частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV має здійснюватися шляхом збільшення саме того показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який був фактично застосований при обчисленні пенсії конкретної особи, а не умовно визначеної величини станом на 01.10.2017 року, як це передбачено окремими положеннями Порядку № 124. Верховний Суд зазначив, що підзаконний акт не може змінювати предмет індексації, визначений Законом, і у разі суперечності застосуванню підлягає саме Закон.

У постанові Верховного Суду від 27.01.2025 у справі № 620/7211/24 Судова палата з розгляду справ щодо соціальних прав КАС ВС, зокрема, зобов`язала Головне управління Пенсійного фонду України провести перерахунок (індексацію) пенсії позивача шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати, який враховувався при обчисленні пенсії, на коефіцієнти 1,11; 1,14; 1,197; 1,0796, установлені відповідними постановами Кабінету Міністрів України, та виплати недоотриманих сум пенсії. Суд прямо вказав, що індексація пенсії проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати на відповідні коефіцієнти, а не шляхом установлення фіксованих щомісячних доплат.

Подібні правові висновки сформульовано і в постанові судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав КАС ВС від 15.04.2025 у справі № 200/5836/24, де підкреслено необхідність послідовного застосування усіх відповідних коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати за роки 20212025 при індексації пенсій, призначених за Законом № 1058-IV.

У постанові Верховного Суду від 13.05.2025 у справі № 560/8245/24 зазначено, що індексація пенсій у 20212025 роках мала проводитись відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 127, 118, 168, 185, 209, Порядку № 124 та з урахуванням частини другої статті 42 Закону № 1058-IV шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії, з послідовним застосуванням коефіцієнтів 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796 та 1,115.

Отже, суд вказує на те, що усталена практика Верховного Суду виходить з того, що: об`єктом індексації є саме індивідуальний показник середньої заробітної плати (доходу), який був використаний при обчисленні пенсії; індексація здійснюється шляхом послідовного множення цього показника на встановлені коефіцієнти; практика органів Пенсійного фонду, яка полягає у «заміні» індексації встановленням фіксованих доплат до пенсії без відповідного збільшення показника середньої заробітної плати, суперечить частині другій статті 42 Закону № 1058-IV.

Суд не вбачає підстав відступати від зазначених правових висновків Верховного Суду та бере їх до уваги при вирішенні цієї справи.

Так, із матеріалів справи суд установив, що: позивач отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону № 1058-IV; при обчисленні його пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 20182020 роки у розмірі 9118,81 грн; відповідач не надав суду жодних доказів проведення з 01.03.2022, 01.03.2023, 01.03.2024 та 01.03.2025 перерахунку (індексації) пенсії позивача шляхом збільшення саме цього показника середньої заробітної плати на коефіцієнти 1,14; 1,197; 1,0796; 1,115; навпаки, з листа-відповіді ГУ ПФУ, наявного у матеріалах справи, убачається, що відповідач здійснював перерахунки пенсії позивача у спосіб, який не відповідає вимогам частини другої статті 42 Закону № 1058-IV та наведеним правовим висновкам Верховного Суду (зокрема, через установлення доплат у фіксованих розмірах).

З огляду на те, що відповідач, на якого покладено обов`язок доказування правомірності своєї бездіяльності, не подав до суду ні пенсійної справи, ні розрахунків перерахунку пенсії із застосуванням зазначених коефіцієнтів, суд дійшов висновку, що індексація пенсії позивача у спосіб, визначений частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV, фактично не проводилась.

Отже, бездіяльність ГУ ПФУ щодо не проведення індексації пенсії позивача шляхом збільшення показника середньої заробітної плати 9118,81 грн на коефіцієнти 1,14; 1,197; 1,0796; 1,115 є протиправною, з урахуванням дії зазначених постанов Кабінету Міністрів України у часі.

Разом з тим, аналізуючи заявлені позовні вимоги, суд встановив, що позивач просить:

одноразово (послідовно) збільшити показник середньої заробітної плати 9118,81 грн на коефіцієнти 1,14; 1,197; 1,0796; 1,115; та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії починаючи з 23.10.2024 року.

Отже, позивач фактично просить поширити дію коефіцієнта 1,115, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 209, на період до 01.03.2025 року, оскільки вимагає виплати вже з 23.10.2024 пенсії, обчисленої з урахуванням коефіцієнта 1,115.

У той же час, суд виходить з того, що: постанова Кабінету Міністрів України № 209 набрала чинності з 01.03.2025 і саме з цієї дати передбачає застосування коефіцієнта 1,115 для перерахунку пенсій; поширення дії цієї постанови на попередні періоди (до 01.03.2025) суперечило б принципу дії нормативно-правових актів у часі; Верховний Суд, застосовуючи коефіцієнт 1,115 у подібних справах, пов`язує його використання саме з датою 01.03.2025 року, не допускаючи його застосування до попередніх періодів.

У зв`язку з цим, у частині вимоги застосувати коефіцієнт 1,115 до періоду до 01.03.2025 (тобто фактично з 23.10.2024) позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Водночас, у частині вимог: щодо застосування до показника 9118,81 грн коефіцієнтів 1,14; 1,197; 1,0796 Закон № 1058-IV та постанови Кабінету Міністрів України № 118, № 168, № 185 прямо передбачають їх застосування з 01.03.2022, 01.03.2023, 01.03.2024; щодо застосування коефіцієнта 1,115 до зазначеного показника з 01.03.2025, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 209; позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, з урахуванням обраного позивачем періоду судового захисту з 23.10.2024 року.

Суд враховує, що позивач просить провести перерахунок і виплату недоотриманих сум саме з 23.10.2024 року.

Отже, ефективним способом захисту прав позивача є: визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ щодо не проведення індексації пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати 9118,81 грн на коефіцієнти 1,14; 1,197; 1,0796; 1,115 (з урахуванням дати початку дії кожного коефіцієнта); зобов`язання ГУ ПФУ здійснити перерахунок (індексацію) пенсії позивача шляхом послідовного збільшення зазначеного показника на коефіцієнти 1,14; 1,197; 1,0796 при обчисленні пенсії за період з 23.10.2024 до 29.02.2025, та з 01.03.2025 з додатковим застосуванням коефіцієнта 1,115; виплата недоотриманих сум пенсії з 23.10.2024 з урахуванням раніше виплачених сум.

За таких обставин і правових підстав, позовні вимоги в цій справі підлягають задоволенню частково.

Інші аргументи позивача не спростовують висновків суду за результатами розгляду справи, які зазначені вище.

Щодо інших доводів позивача, суд також зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, понесенні позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 726, 72 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховувався для обчислення його пенсії, у розмірі 9118,81 грн, на коефіцієнти збільшення 1,14; 1,197; 1,0796 та 1,115 відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV та постанов Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» № 118 від 16.02.2022 року, «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» № 168 від 24.02.2023 року, «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» № 185 від 23.02.2024 року, «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» № 209 від 25.02.2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок (індексацію) пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення його пенсії, у розмірі 9118,81 грн, на коефіцієнти збільшення: 1,14 згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16.02.2022 № 118 з урахуванням дії цієї постанови; 1,197 згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023 № 168 з урахуванням дії цієї постанови; 1,0796 згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 23.02.2024 № 185 з урахуванням дії цієї постанови; та застосувати отриманий таким чином збільшений показник середньої заробітної плати при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 за період з 23.10.2024 по 29.02.2025 включно.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області починаючи з 01.03.2025 року, провести перерахунок (індексацію) пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати, визначеного з урахуванням підпункту 3.1 цього рішення, на коефіцієнт 1,115, установлений пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» від 25.02.2025 № 209, та застосувати отриманий показник при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у зв`язку з проведенням перерахунків, передбачених абзацами 3 і 4 резолютивної частини цього рішення суду, здійснити виплату недоотриманих сум пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 23.10.2024 року, з урахуванням сум пенсії, фактично виплачених у цей період.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 726 (сімсот двадцять шість) грн 72 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Є.В. Печений