Справа № 683/2959/25
Суддя: Завадська О. П.
Дата ухвалення: 2026-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 683/2959/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді Завадської О.П.

при секретарі Поважнюк О.Б.

з участю

представника відповідача Бєлової В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові Хмельницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання дій незаконними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, зобов`язання повернути штраф,

встановив:

29 вересня 2025 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулась до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, яким просила: визнати незаконними дії інспектора сектору поліцейської діяльності №1 (смт Теофіполь) відділу поліції №2 (м Волочиськ) Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції Воробчука Максима Миколайовича щодо складання постанови серії ЕНА №5803928 від 25 вересня 2025 року про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №5803928 від 25 вересня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області звернутися до Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області () з поданням про повернення сплаченого адміністративного штрафу в розмірі 510,00 грн за постановою серії ЕНА №5803928 від 25 вересня 2025 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 вересня 2025 року вона керувала автомобілем марки «HYUNDAI ІХ 35», державний номерний знак НОМЕР_1 , в смт Теофіполь та, наближаючись до перехрестя, де встановлено дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» і відсутня розмітка 1.12 (стоп - лінія), зупинила свій транспортний засіб. Переконавшись, що відсутні інші транспортні засоби, що рухаються дорогою, яка перетинається та яким необхідно надати дорогу, вона продовжила рух. Після чого її зупинили працівники поліції, яким вона повідомила про зупинення автомобіля перед дорожнім знаком 2.2. Пред`явлений їй відеозапис події про проїзд без зупинки був відтворений у прискореному режимі, тому розцінює його неналежним та недопустимим доказом. Вважає формулювання обвинувачення стосовно того, що вона ніби не здійснила повної зупинки перед знаком, доказом того, що все ж таки вона здійснила зупинку. Окрім того вбачає невірною кваліфікацію інкримінованих їй дій за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки таке порушення підпадає під дію ч. 1 ст. 122 КУпАП. Також їй ставиться в вину те, що після зупинки автомобіля на вимогу поліцейського, вона не ввімкнула світлової аварійної сигналізації. Розцінює об`єднання двох правопорушень в одній постанові та призначення покарання згідно ст. 36 КУпАП неправомірним без попереднього визначення адміністративного стягнення за кожне правопорушення окремо. Поспішну сплату штрафу пояснила бажанням уникнути можливого накладення арешту на банківські рахунки та майно.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, хоч про час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, направила заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача в судовому засідання заперечила проти задоволення позову за безпідставністю. Вважала доведеними відеозаписом обставини нездійснення позивачкою зупинки транспортного засобу перед дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та невімкнення аварійної світлової сигналізації після зупинки автомобіля на вимогу поліцейського.

Заслухавши учасника та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5803928 від 25 вересня 2025 року о 17:23 год по провулку Береговий смт Теофіполь водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «HYUNDAI ІХ 35», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього знаку СТОП 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», а саме не здійснила повної зупинки транспортного засобу перед знаком, в подальшому, будучи зупиненою працівниками поліції, не ввімкнула світлову аварійну сигналізацію, чим порушила п. 9.9.6 Правил дорожнього руху (порушення ввімкнення аварійної світлової сигналізації у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар).

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Так, відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР).

Згідно із п.2.4 «а» ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Пунктом першим частини першої статті 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено право поліцейського зупинити транспортний засіб в разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху.

Відповідно до пункт 8.4 ПДР дорожні знаки поділяються на групи: попереджувальні знаки, знаки пріоритету, заборонні знаки, наказові знаки, інформаційно-вказівні знаки, знаки сервісу, таблички до дорожніх знаків. Так, зокрема знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

ПДР визначають такий пріоритетний знак, як 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Вказаним знаком забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до положень п.9.1 ПДР попереджувальним сигналом є, в тому числі, увімкнення аварійної сигналізації.

Згідно пп. «б» п.9.9 ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Крім того, ст. 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію отриману за допомогою лазерного вимірювача та інформацію відеозапису в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Так, із наданого відповідачем відеозапису встановлено, що транспортний засіб позивачки рухався в межах населеного пункту, на невстановленому перехресті здійснив поворот праворуч і продовжив рух прямо. Працівників поліції наздогнали та зупинили її, після чого поліцейський повідомив водію, що причиною зупинки є порушення вимог знаку «Проїзд без зупинки заборонено» та вказав на порушення правил ввімкнення аварійної сигналізації у разі зупинки на вимогу поліцейського. Позивачка стверджувала, що здійснила зупинку автомобіля перед дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та визнала відсутність ввімкненої аварійної сигналізації під час зупинки на вимогу поліцейського. При цьому, з відеозапипису не встановлено наявність та фіксація встановленого знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» по маршруту руху транспортного засобу позивачки, вимогу якого за позицією працівника поліції вона не виконала, керуючи автомобілем. Будь-яких інших доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, про встановлення знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» на перехресті, де автомобіль під керування позивачки здійснив поворот праворуч, що зафіксовано на відеозаписі (наприклад протокол огляду, схема доріг, пояснення свідків, дозвіл чи рішення про встановлення дорожнього знаку тощо) відповідачем не надано. Окрім того, порушення вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» неправильно кваліфіковано поліцейським за ч. 2 ст. 122 КУпАП, замість правильної кваліфікації за ч. 1 ст.122 КУпАП.

Відтак, суд прийшов до висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, стосовно порушення вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», тому постанова інспектора в цій частині підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Оскільки зупинка на вимогу поліцейського передбачає зміну напрямку руху транспортного засобу, а аварійна сигналізація є попереджувальним сигналом та має бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського, суд зазначає, що відсутність ввімкненої аварійної сигналізації у разі зупинки на вимогу поліцейського є порушенням пп. «б» п.9.9 ПДР, тому кваліфікація дій ОСОБА_1 та притягнення її до відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП є правильними.

За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 245, 254, 256, 268, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19-20, 71, 72, 77, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5803928 від 25 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП в частині порушення вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено».

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП в частині порушення вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, місцезнаходження: 29017, Хмельницька область, Хмельницький район, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, .

Суддя