Справа № 380/19654/24
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 лютого 2026 рокуЛьвівСправа № 380/19654/24 пров. № А/857/44744/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії судді:

судді-доповідача - Курильця А.Р.,

суддів - Кузьмича С.М., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Курильця Андрія Романовича, Кузьмича Сергія Миколайовича та Мікули Оксани Іванівни в справі № 380/19654/24 за позовом керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова до Львівської міської ради за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Міністерства культури та стратегічних комунікацій України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Громадської організації "Народна дія Львів" та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ТОВ "Авалон Констракшн" про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

На розгляді Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа № 380/19654/24 за позовом керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова до Львівської міської ради за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Міністерства культури та стратегічних комунікацій України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Громадської організації "Народна дія Львів" та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ТОВ "Авалон Констракшн" про визнання протиправним та скасування рішення, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року про зупинення провадження у справі № 380/19654/24 та на підставі ч.2 ст.312, п.11 ч.1 ст.294 КАС України призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Так, 28 січня 2026 року Восьмим апеляційним адміністративним судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Курильця Андрія Романовича, Кузьмича Сергія Миколайовича та Мікули Оксани Іванівни від розгляду адміністративної справи № 380/19654/24.

Заяву мотивує тим, що 14 січня 2025 [суд розцінює як описку] року відбулося судове засідання у справі [ 380/1427/20] під час якого учасники подали заяву про відвід колегії суддів. Розгляд вказаної заяви про відвід, зумовив подання цієї заяви про відвід колегії суддів у складі Курильця Андрія Романовича, Кузьмича Сергія Миколайовича та Мікули Оксани Іванівни від розгляду адміністративної справи № 380/19654/24.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява про відвід суддів є необґрунтованою, виходячи з наступних підстав.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу. (абз.1 ч.3 ст.39 КАС України).

Відповідно до п.ч.1 ст.36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 КАС України.

Так, суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення, крім випадку, коли проведення врегулювання спору за участю судді було ініційовано суддею, але до закінчення встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у справі строку сторона заперечила проти його проведення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, винесеного за результатами нового розгляду цієї справи.

Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами у цій адміністративній справі. Положення цієї частини не застосовуються у випадку розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами з підстав, визначених пунктом 3 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради Організації Об`єднаних Націй від 27.07.2006 об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим постановлення об`єктивного рішення у справі або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, "правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться" (§ § 28-32 рішення у справі "Газета Україна-центр" проти України" від 15.07.2010, заява № 16695/04). Подібний підхід висловлено і в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (§ § 65-66 рішення від 03.05.2007, заява № 7577/02).

Таким чином, підставами для відводу судді є існування суб`єктивного та / або об`єктивного критеріїв.

Оцінюючи наявність підстав для відводу колегії суддів в цій справі за суб`єктивним критерієм, апеляційний суд констатує відсутність підстав стверджувати, що судді виявили особисту упередженість. Докази на користь протилежного відсутні і заявником не наводились.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що саме на заявника покладається обов`язок подання доказів упередженості судді для цілей відводу. Водночас доказів на спростування презумпції неупередженості суддів заявником не надано.

Сумніви у неупередженості судді повинні ґрунтуватися на фактичних обставинах, а не на припущеннях. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність суддів. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності в певного судді об`єктивно виправдані.

Колегія суддів вважає, що наведені в заяві про відвід доводи не підтверджують наявності обставин, які могли б за об`єктивними критеріями викликати сумнів в об`єктивності або неупередженості суддів при розгляді цієї справи, як це передбачено відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КАС України, оскільки зводяться до власних припущень заявника, які не містять достатніх обґрунтувань.

Варто підкреслити, що нормативною підставою для відводу заявник зазначив приписи пунктів 4 та 5 частини першої статті 36 КАС України, однак фактично доводи заяви зводяться до незгоди з вирішенням заяви про відвід 14 січня 2026 року в справі 380/1427/20, тобто відмови в задоволенні такої.

Так, з обсягу доводів, якими заявник пов`язує підстави для цього відводу, можна зрозуміти, що позиція основана, по суті, на мотивах ухвали апеляційного суду, якою суд відмовив в задоволенні заяви про відвід подану 14 січня 2026 року, зокрема щодо визначення колегій суду для розгляду низки справ, в аспекті автоматизованого розподілу справ між суддями, поведінки суддів при вирішенні питання про відвід, яка однак, не виходила за рамки процесуального спілкування, не розгляд, на думку заявника, певних доводів заяви про відвід в справі 380/1427/20.

Судова колегія нагадує, що частиною четвертою статті 36 КАС України закріплено положення про те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Фактично розглядувана заява про відвід колегії суддів ґрунтується на обставинах розгляду та вирішення заяви від 14 січня 2026 року про відвід колегії суддів в справі 380/1427/20, однак незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, тим паче, в іншій справі, не може бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і в протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді справ.

Оскільки наведені заявником обставини ґрунтуються лише на припущеннях та вільному тлумаченні ходу судового засідання, а також незгоді з мотивами постановленої ухвали від 14 січня 2026 року про відмову в задоволенні відводу колегії суддів в справі 380/1427/20, вони не доводять порушення ні суб`єктивного, ні об`єктивного критеріїв неупередженості.

Суд звертає увагу скаржника, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Суд вторує, що з урахуванням положень пункту 1 статті 6 Конвенції, наявність безсторонності суду має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду. Разом з цим, Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Згідно з частиною 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Колегія суддів вважає, що доводи заявника про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів, не знайшли свого підтвердження, а відтак заявлений відвід колегії суддів є необґрунтований. З огляду на наведене вирішення питання про відвід колегії суддів, слід передати судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Керуючись ст.ст.36, 40 КАС України, -

у х в а л и в:

Визнати заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Курильця Андрія Романовича, Кузьмича Сергія Миколайовича та Мікули Оксани Іванівни від розгляду справи № 380/19654/24 необґрунтованою.

Питання про вирішення відводу передати судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді С. М. Кузьмич
О. І. Мікула