Справа № 320/37264/25
Суддя: Сас Є.В.
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2026 року м.Київ справа № 320/37264/25

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Сас Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Київського міського відділення фонду соціального захисту осіб з інвалідністю

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа ГГЛА»

про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з вимогами:

1. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА ГГЛА» () на користь Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарських санкцій в розмірі 86036,49 грн. та пені в розмірі 3269,52 грн., а разом складає 89306,01 грн. (вісімдесят дев?ять тисяч триста шість гривень 01 копійка) на наступні реквізити: IBAN UA0026001 Банк Казначейство України (ЕАП) у м. Києві.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідачем не виконаний встановлений норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів, відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», відповідачем самостійно не сплачено адміністративно-господарську санкцію. У зв`язку з цим, за вказане порушення відповідачу нарахована адміністративно-господарська санкція в сумі 86 036,49 грн, яку він повинен був сплатити до 15 квітня 2025 року. У визначений законом строк відповідач адміністративно-господарські санкції в добровільному порядку не сплатив, у зв`язку з чим на підставі ч.2 ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю України» нараховано пеню в розмірі 3 269,52 грн., що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення, зазначених в ухвалі, недоліків.

На виконання вимог ухвали суду, позивач, у строк встановлений судом, усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначив, що середньооблікова чисельність працівників підприємства за звітний період становила 42 особи. Відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю складає 4% від середньооблікової чисельності штатних працівників, тобто 2 особи (після округлення до цілого значення). Фактично на підприємстві у 2024 році були працевлаштовані дві особи з інвалідністю: ОСОБА_1 , прийнята на роботу з 04.11.2024 року; ОСОБА_2 , працює на підприємстві з 10.04.2015 року. На підтвердження зазначених обставин до відзиву додаються копії відповідних трудових договорів, наказів про прийняття на роботу, довідок МСЕК та пенсійних посвідчень обох працівників. Таким чином, підприємство фактично дотрималося встановленого нормативу щодо працевлаштування осіб з інвалідністю у 2024 році та на момент подання позову. Виявлені раніше некоректні дані в реєстрах виникли внаслідок технічної помилки у звітності, яку було виправлено шляхом подання уточнюючих розрахунків. Вважає, що підстави для застосування адміністративно-господарських санкцій та пені відсутні, оскільки підприємство належним чином забезпечило виконання встановленого законодавством нормативу. У задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 для об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи, суд витребував докази у справі від відповідача.

На виконання вимог ухвали суду, відповідачем надано до суду витребувані докази.

Обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа ГГЛА» (далі - роботодавець, відповідач), зареєстроване як юридична особа (, місцезнаходження за адресою: м. Київ, пров. Музейний, буд. 2-Б, кв. 7-8).

Відповідач, дотримуючись вимог законодавства щодо забезпечення нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, має у штатному розписі двох працівників, яким установлено інвалідність:

ОСОБА_1 прийнятий на роботу з 04 листопада 2024 року на підставі трудового договору №04/11 від 04.11.2024 року та наказу №16-К від тієї ж дати, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №448058 та пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 .

Крім того, ОСОБА_2 працює на підприємстві з 10 квітня 2015 року на підставі трудового договору №44 від 10.04.2015 року та наказу №32-К від 09.04.2015 року, що підтверджується витягом з рішення експертної команди оцінювання повсякденного функціонування особи №223/25/391/В від 18.02.2025 року, довідкою МСЕК серії 12 ААГ №738290, а також пенсійними посвідченнями серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4 від 2024 року.

У процесі формування та подання звітних документів до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності відповідачем було допущено технічну помилку, що полягала у некоректному зазначенні коду категорії застрахованої особи.

Так, звітність відповідача за 2024 рік (форма Д1) у відповідній графі не містить ознаки (коду) застрахованої особи ОСОБА_1 , як особи з інвалідністю, що відповідач пояснив помилкою під час формування звітності (іншого судом не встановлено).

Внаслідок чого, в державних інформаційних базах відображено недостовірні відомості щодо кількості працевлаштованих осіб з інвалідністю у відповідача (1 замість 2).

Після виявлення зазначеної неточності відповідачем подано уточнюючі звіти щодо нарахування заробітної плати застрахованим особам, уточнюючий податковий розрахунок сум доходу та єдиного внеску, а також отримано квитанції №2 за листопад і грудень 2024 року, що підтверджують прийняття вказаних документів контролюючими органами.

Позивачем опрацьовано звітність підприємства та відомості Централізованого банку даних з проблем інвалідності та з`ясовано, що у 2024 році відповідачем не дотримано законодавчого нормативу щодо працевлаштування осіб з інвалідністю.

З`ясовано, що середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у відповідача, за 2024 рік склала 42 осіб.

При цьому, середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність становить 1 особа.

У зв`язку з цим позивачем складено розрахунок адміністративно-господарських санкції у розмірі 86 036,49 грн.

Вказаний розрахунок 04 березня 2025 року розміщено в електронному кабінеті роботодавця на порталі електронний послуг Пенсійного фонду України, що підтверджується квитанцією.

Оскільки, відповідачем не сплачено до 15.04.2025 в добровільному порядку адміністративно-господарські санкції, позивач звернувся до суду з вказаним позовом, одночасно нарахувавши пеню на дату звернення до суду.

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантії для них щодо рівних з усіма іншими громадянами можливостей для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначає Закон України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" (далі - Закон №875-ХІІ).

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону №875-XII з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №875-XII забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Частиною 3 статті 18 Закону №875-XII передбачено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань (ч. 3 ст. 18-1 Закону №875-ХІІ).

Частиною 1 статті 19 Закону №875-ХІІ встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Згідно частини 2 статті 19 Закону №875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним (ч. 4 ст. 19 Закону №875-ХІІ).

Положеннями ч. 6-8 ст. 19 Закону №875-ХІІ визначено, що Пенсійний фонд України у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію: про працевлаштованих осіб з інвалідністю; про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю; необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.

Отримана від Пенсійного фонду України інформація, яка містить ознаки порушень законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, є підставою для проведення перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.04.2025 року у справі №280/3642/23 зробив наступний висновок: «З 06 листопада 2022 року, з набранням чинності Законом України від 18 жовтня 2022 року №2682-IX, Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю отримав повноваження застосовувати адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю (4 % від середньооблікової чисельності штатних працівників або одне місце для підприємств із 8- 25 працівниками) на основі автоматизованого аналізу даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності, без необхідності проведення позапланових перевірок Держпраці, що робить правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 21 листопада 2022 року у справі № 400/3957/21, неактуальною для спірних правовідносин через зміни в правовому регулюванні.»

Отримана від Пенсійного фонду України інформація про працевлаштованих осіб з інвалідністю використовується в Централізованому банку даних з проблем інвалідності для визначення в автоматичному режимі осіб з інвалідністю, які можуть бути працевлаштовані.

У відповідності до ч. 11 ст. 19 Закону №875-ХІІ керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону (ч. 12).

Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України (ч. 13).

Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення осіб з інвалідністю, які можуть бути працевлаштовані, та надсилає інформацію про таких осіб до Державного центру зайнятості для проведення роботи з їх працевлаштування (частина 14).

За приписами частини 1 статті 20 Закону № 875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Згідно ч. 4 ст. 20 Закону № 875-ХІІ адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Механізм нарахування пені підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, які використовують найману працю, за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій, передбачених Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" встановлений Порядком нарахування пені та її сплати, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України 15.05.2007 №223 (надалі - Порядок №223).

Відповідно до пунктів 2.2, 2.3 Порядку №223, пеня - це штрафна санкція, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно сплаченої адміністративно-господарської санкції, передбаченої Законом № 875-ХІІ за кожний календарний день прострочення виконання зобов`язання.

Адміністративно-господарська санкція - це грошове зобов`язання, альтернативне зобов`язанню самостійно здійснити працевлаштування інвалідів відповідно до Закону №875-ХІІ, сплачується у порядку і розмірах, передбачених Законом та постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 №70 "Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

Згідно з пунктами 3.4, 3.6, 3.7 Порядку № 223, нарахування пені як роботодавцем, так і органом контролю здійснюється з наступного дня граничного строку сплати адміністративно-господарських санкцій по день сплати включно (тобто з 16 квітня наступного за роком, у якому відбулося порушення нормативу). Нарахування пені здійснюється на дату фактичного погашення суми боргу (частини боргу) за кожний календарний день прострочення платежу. При частковому погашенні боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку боргу. У поданій позовній заяві за невиконання нормативу щодо працевлаштування інвалідів до відповідної судової інстанції відділення Фонду розраховує суму пені на дату її подання.

Розрахунок адміністративно-господарських санкцій виконується в автоматизованому режимі без втручання працівників Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, для усіх роботодавців на підставі даних податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, форму якого затверджено наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №111/26556 (зі змінами), що надана роботодавцем до контролюючих органів за основним місцем обліку (далі- Наказ № 4).

Відомості Розрахунку щодо нарахованих сум єдиного внеску формуються на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до Закону нараховується єдиний внесок (пункт 6 розділу ІІ Порядку № 4).

Відповідно до п. 1 розділу V Порядку № 4, коригування поданого і прийнятого розрахунків проводяться на підставі самостійно виявлених платником помилок, а також на підставі повідомлень про помилки, виявлені контролюючим органом.

Поданим і прийнятим до граничного строку подання вважається Розрахунок, який прийнятий контролюючим органом та пройшов всі контролі, у тому числі під час завантаження до Реєстру страхувальників та до Реєстру застрахованих осіб, залишається чинним під час прийняття контролюючим органом наступного Розрахунку за такий звітний (податковий) період ( п. 3 розділу V Порядку № 4).

Пунктом 6 розділу V Порядку № 4 визначено, що розрахунок з типом «Уточнюючий» подається після закінчення строку подання розрахунку з типом «Звітний» та/або «Звітний новий». Уточнюючий Розрахунок може подаватися як за звітний період, так і за попередні періоди.

Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду

Статтею 77 КАС передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас суд звертає увагу, що застосування адміністративно-господарських санкцій можливе виключно у разі порушення встановленого законом нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, а не у зв`язку з помилками чи неточностями у звітності.

Отже, предметом розгляду у даній справі є законність нарахування та застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій, а не оцінка правильності чи повноти заповнення звітних документів.

Суд вважає, що відповідачем було виконано вимогу статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та було працевлаштовано одну особу з інвалідністю в 2024 році, а відтак застосування до нього адміністративно-господарських санкцій є необгрунтованим.

Таким чином, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено повністю, повернення судових витрат не передбачено.

Керуючись статтями 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

2. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення та набирає законної сили в порядку встановленому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

позивач: Київське міське відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 104; ).

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА УСТАНОВА ГГЛА» ( м. Київ, пров. Музейний, буд. 2-Б, кв. 7-8; ).

Суддя Сас Є.В.