Справа № 240/7288/24
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/7288/24

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, у якому, з урахуванням заяви про зміну підстав позову від 19.06.2024, просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Житомирській області від 22.03.2024 року №558 в частині притягнення начальника сектору поліцейської діяльності №1 ВП №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0127424), до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивача, у його діях відсутній склад дисциплінарного правопорушення, а висновки службового розслідування не відповідають дійсним обставинам справи. Зокрема зазначає, що відповідачем допущено порушення порядку проведення службового розслідування, оскільки відповідно до наказу від 23.02.2024 №276 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» до складу дисциплінарної комісії включено прямо зацікавлену особу, яка нібито зверталася із доповідною запискою від 21.02.2024 щодо можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими Житомирського РУП ГУНП під час проведення службового розслідування та є підлеглим позивача. Наголошує, що під час проведення службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла хибного висновку про вчинення ним дисциплінарного проступку під час несення служби. Висновки службового розслідування грунтуються виключно на припущеннях, а вид дисциплінарного стягнення у вигляді догани застосований за результатами розслідування є неспівмірний та надмірний. Матеріали службового розслідування не містять відомостей про ступінь тяжкості дисциплінарного проступку та чи заподіяно ним шкоду. Таким чином, в діях позивача відсутній склад дисциплінарного проступку, який тягне за собою накладення відповідного дисциплінарного стягнення. З урахуванням наведеного та виходячи з аналізу всіх встановлених обставин, позивач вважає, що відповідачем прийнято рішення без врахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття та з порушенням вимог чинного законодавства, а тому наказ від 22.03.2024 №558 в частині притягнення позивача до дисциплінарного стягнення у вигляді догани є протиправним і підлягає скасуванню.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив, що наказом начальника ЖРУП ГУНП від 26.01.2024 №84 щодо бездіяльності працівників СПД №1 ВП №4 ЖРУП ГУНП за фактом вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію. За результатом проведення вказаного службового розслідування дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що відомості, викладені у зверненнях ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з приводу неправомірних дій з боку окремих працівників ВП №4 ЖРУП ГУНП не знайшли свого фактичного підтвердження. В подальшому до ГУ НП в Житомирській області надійшла доповідна записка т.в.о. інспектора УПД ГУ НП в Житомирській області рядового поліції ОСОБА_5 щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Житомирського РУП ГУНП під час проведення службового розслідування за зверненнями ОСОБА_4 .

Наказом начальника ГУНП в Житомирській області від 23.02.2024 №276 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію.

Так, дисциплінарною комісією встановлено, що під час проведення перевірки з приводу звернень ОСОБА_4 і ОСОБА_3 працівниками СПД №1 ВП №4 ЖРУП ГУНП пояснення були відібрані поверхнево, не встановлено індивідуальні ознаки та вартість майна, щодо викрадення якого заявляла ОСОБА_3 , не вжито жодних дій, спрямованих на встановлення свідків та очевидців вказаної події, а також місцезнаходження майна, на викрадення якого вказує ОСОБА_3 ; не опитано дітей останньої, які також можуть володіт інформацією з приводу вказаних подій. Таким чином ОСОБА_1 як керівником не дотримано п. 7 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, яким встановлено, що керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни.

Як наслідок, наказом від 22.03.2024 №558 "Про застосування дисциплінарних стягнень" до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.

Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

У додаткових поясненнях представник відповідача заперечив стосовно відсутності складу дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_1 , оскільки він, як керівник СПД №1 ВП №4 ЖРУП ГУНП, зобов`язаний контролювати дотримання правил та порядку розгляду звернень громадян. Звернення ОСОБА_4 зі скаргою на дії працівників поліції стало можливим внаслідок здійснення неналежного розгляду його попередніх звернень та звернень ОСОБА_3 поліцейськими СПД №1 ВП №4 ЖРУП ГУНП, тобто, через неналежну організацію роботи позивачем та відсутності контролю за станом службової дисципліни у підлеглих працівників, що виразилось у порушенні ними вимог чинного під час розгляду звернень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Наголосив, що ОСОБА_1 як керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни згідно п.7 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту, тому його правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани.

Від представника позивача також надійшли додаткові пояснення по справі, у яких, заперечуючи проти доводів представника відповідача, наполягає на відсутності складу дисциплінарного проступку у діях позивача, оскільки представником відповідача фактично переписано наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності, при цьому не вказано, у чому полягає склад дисциплінарного проступку; цього не зазначено і у висновку службового розслідування; не вказано, яка заява/скарга неналежно розглянута та у чому виявилася неналежність розгляду; чи внесено за результатами перегляду скарги відомості до ЄРДР, хто з працівників її належно розглянув, дата та час розгляду конкретної заяви тощо. Просить повністю задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі. Підготовче судове засідання призначено на 29 липня 2024 року.

В судовому засіданні 29 липня 2024 року закрито підготовче провадження у справі; справу призначено до розгляду по суті на 19 серпня 2024 року.

У судовому засіданні 19 серпня 2024 року представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, та просив позов повністю задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог і просив відмовити в позові за безпідставністю.

Після з`ясування позиції учасників справи суд протокольною ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, ухвалив перейти до подальшого розгляду справи у письмовому провадженні.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у письмовому провадженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на посаді начальника сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №4 ЖРУП ГУНП та наказом Головного управління Національної поліції України в Житомирській області від 22.03.2024 №558 його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Позивач вважає, що в його діях відсутній склад дисциплінарного правопорушення, а висновки службового розслідування такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та прийнятий на їх підставі наказ про застосування дисциплінарного стягнення -протиправним і таким, що підлягає скасуванню, тому звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов такого висновку.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі по тексту Закон №580-VIII; тут та далі нормативно-правові акти в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), частиною першою статті 3 якого встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Завданнями поліції в силу положень статті 2 Закону №580-VIII є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з частиною першою статті 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватись Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Частиною першою статті 8 Закону №580-VIII передбачено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону №580-VIII, які покладено в основу оскаржуваних наказів, визначено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до частин першої-другої статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі по тексту Дисциплінарний статут).

Відповідно до частин першої-другої, пунктів 1, 2, 3, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Згідно з абзацами другим та третім пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Частиною першою статті 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з частинами першою-третьою статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Відповідно до частин першої-шостої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Відповідно до частини десятої статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з частиною першою статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Відповідно до частини дев`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право: одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи; отримувати консультації спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

Частиною п`ятнадцятою статті 15 Дисциплінарного статуту визначено, що за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Відповідно до частин першої-третьої статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для призначення службового розслідування; обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; пояснення поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частинами сьомою-дев`ятою статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Частинами першою-другою статті 21 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Відповідно до частин першої-третьої статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначені Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, який затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 (далі - Порядок №893).

Пункт 1 розділу ІІ Порядку №893 встановлює, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пунктів 1-2 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається з дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Пунктами 4, 7 розділу V Порядку №893 визначено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Згідно з пунктами 1-2 розділу VІ Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Пунктом 7 розділу VІ Порядку №893 передбачено, що висновок службового розслідування підписують голова, заступник голови та члени дисциплінарної комісії.

У разі якщо за результатами службового розслідування в діях поліцейського встановлено склад дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія разом з висновком службового розслідування подає уповноваженому керівнику проект наказу про накладення на цього поліцейського дисциплінарного стягнення.

Як визначає пункт 5 розділу VI Порядку №893, у резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються, зокрема, висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування.

Відповідно до пункту 9 розділу VІ Порядку №893 висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.

Враховуючи думку членів дисциплінарної комісії та на підставі поданих матеріалів службового розслідування уповноважений керівник може прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.

Пунктами 1-2 розділу VІІ Порядку №893 передбачено, що у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Досліджуючи правомірність прийняття відповідачем спірного наказу щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, суд зазначає таке.

Наказом начальника ГУНП в Житомирській області від 26.01.2024 №84 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" призначено службове розслідування у формі письмового провадження та утворено дисциплінарну комісію. Підстава звернення ОСОБА_6 від 15.01.2024 щодо бездіяльності окремих працівників сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області .

Згідно Висновку про результати службового розслідування щодо бездіяльності працівників сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області за фактом вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 від 31.01.2024 відомості, викладені у зверненні ОСОБА_4 щодо можливого неналежного виконання службових обов`язків окремими працівниками відділення поліції №4 Житомирського РУН ГУНП в Житомирській області визнано такими, що не знайшли свого фактичного підтвердження.

Наказом начальника ГУНП в Житомирській області (далі - наказ) від 23.02.2024 №276 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію. Підстава - доповідна записка т.в.о інспектора УПД ГУНП рядового поліції Янович Т.В. від 21.02.2024 №522/20/01 щодо можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими Житомирського РУП ГУНП під час проведення службового розслідування за зверненням ОСОБА_4 від 15.01.2024 за №С-5 та 16.01.2024 за № С-4еп/сев, а також неналежного реагування окремих поліцейських сектору поліцейської діяльності №1 ВП №4 ЖРУП ГУНП під час перевірки за зверненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Наказом від 06.03.2024 №332 "Про внесення змін до наказу ГУНП від 23.02.2024 №276" внесено зміни до персонального складу членів дисциплінарної комісії, зазначених в пункті 2 наказу ГУНП від 23.02.2024 №276 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії", зокрема виключено зі складу дисциплінарної комісії т.в.о інспектора УПД ГУ НП рядового поліції ОСОБА_5 .

Наказом від 06.03.2024 №333 "Про продовження строку проведення службового розслідування" продовжено строк проведення службового розслідування на 15 календарних днів, тобто до 23.03.2024.

Як вбачається зі змісту висновку службового розслідування від 18.03.2024, затвердженого начальником ГУНП в Житомирській області (далі - висновок службового розслідування), до ГУНП в Житомирській області надійшла доповідна записка т.в.о інспектора УПД ГУНП рядового поліції Янович Т.В. щодо можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими Житомирського РУП ГУНП під час проведення службового розслідування за зверненням ОСОБА_4 .

У ході вивчення висновку проведеного службового розслідування, призначеного наказом начальника ЖРУП № 84 від 26.01.2024 та матеріалів перевірок за зверненнями ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , дисциплінарною комісією було встановлено, що частина викладених фактів, зокрема події, які мали місце у січні 2023 року, а також 15 та 16 грудня 2023 року, не досліджувались. Окрім цього, були залишені без розгляду твердження заявника з приводу вчинення ОСОБА_2 кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 162, 185, та ч.2 ст. 146 КК України, а як наслідок, таким фактам не надано належної оцінки.

Також дисциплінарною комісією встановлено, що відібрані під час проведення службового розслідування пояснення у старшого ДОП СПД №1 ВП №4 ЖРУП ГУНП ОСОБА_7 , начальника СПД №1 ВП №4 ЖРУП ГУНП ОСОБА_1 є поверхневими та не містять усіх відомостей, що необхідні для проведення своєчасного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин; пояснення у ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в рамках проведеного службового розслідування не відбиралися.

Таким чином, під час проведення вказаного службового розслідування частину фактів, викладених у зверненнях ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дисциплінарною комісією не досліджено, а отже і не надано належної оцінки. Як наслідок, службове розслідування проведено не повно та не об`єктивно, у результаті чого стверджувати про відсутність фактів порушення службової дисципліни окремими поліцейськими СПД № 1 ВП № 4 ГУНП, дисциплінарна комісія не могла.

Дисциплінарна комісія, утворена наказом начальника від 23.02.2024 №276, прийшла до висновку, що у діях дисциплінарної комісії з проведення службового розслідування за зверненнями ОСОБА_4 від 15.01.2024 за № С-5 та 16.01.2024 за № С-4 еп/сев, утвореної наказом начальника від 26.01.2024 №84, вбачаються порушення службової дисципліни та вимог чинного законодавства, що регламентує діяльність Національної поліції України, зокрема: ч.ч. 1, 2, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», в частині не дотримання нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та професійного виконання службових обов`язків відповідно до цих нормативно-правових актів, п. 2 ч. 3 ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а також вимог п. 1, п. 4 розділу V та п. 1 розділу VII Порядку проведення розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом України від 07.11.2018 №893, у частині не встановлення наявності чи відсутності складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування, так як не всі факти, що мали б бути досліджені під час службового розслідування, були досліджені, а також не було зібрано відомостей, що характеризують деяких поліцейських СПД №1 ВП №4 ЖРУП ГУНП.

З пояснень опитаних в ході службового розслідування старшого дільничного офіцера поліції СПД №1 ВП №4 ЖРУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_7 , начальника СПД №1 ВП №4 ЖРУП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору кадрового забезпечення ЖРУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_11 , старшого слідчого поліції ВП №4 ЖРУП ГУНП капітана поліції Мельника В.В., заступника начальника сектору моніторингу ЖРУП ГУНП старшого лейтенанта поліції Гвоздіцького Д.Б., начальника сектору кадрового забезпечення ЖРУП ГУНП підполковника поліції Шарова О.В. вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 тривалий час проживали в цивільному шлюбі та мають від нього двоє спільних дітей. Наразі між ними триває судова тяганина з приводу розподілу майна та визначення батьківства. ОСОБА_3 неодноразово зверталася до поліції із різноманітними заявами відносно ОСОБА_2 , проте в їхньому випадку вбачаються ознаки цивільно - правових відносин, з приводу яких вони уже звернулися до суду в порядку цивільного судочинства. Заяви ОСОБА_3 розглядалися згідно ЗУ "Про звернення громадян". З цих же підстав дисциплінарна комісія дійшла висновку, що відомості, викладені у зверненні ОСОБА_4 з приводу можливих неправомірних дій з боку окремих працівників відділення поліції №4 ЖРУП ГУНП не знайшли свого підтвердження. Крім того, ОСОБА_12 зазначив, що під час спілкування з ОСОБА_3 остання вказала, що не надає згоди отримання будь яких у її трьох доньок.

З пояснень інспектора відділу дільничих офіцерів поліції управління з превентивної діяльності ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 , начальника управління з превентивної діяльності ГУНП в Житомирській області підполковника ОСОБА_14 та начальника ЖРУП ГУНП полковника поліції ОСОБА_15 вбачається, що висновок ними було підписано на підставі зібраних матеріалів, під час службового розслідування та за погодження дисциплінарної комісії. Також ОСОБА_14 зазначив, що скарги від ОСОБА_3 і ОСОБА_4 надходять періодично і щоразу з одних і тих же питань, відтак він вважав, що вони досліджувалися раніше.

Наказом від 22.03.2024 №558 "Про застосування дисциплінарних стягнень" за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пп. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 7 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, неналежній організації роботи та відсутності контролю за станом службової дисципліни у підлеглих працівників, що виразилось у порушенні ними: п. 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100; п. 2, 3 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 №930, в частині неналежного розгляду звернень та необгрунтованого списання до справи матеріалів з ознаками кримінального правопорушення, без дослідження всіх обставин події, які необхідні для об`єктивного, усебічного та повного розгляду, а також порушення вимог статті 19 Закону України «Про звернення громадян» в частині обов`язку керівників посадових осіб, в межах своїх повноважень, об`єктивно та всебічно перевіряти заяви чи скарги громадян, застосовано до начальника сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області сгаршого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0127424), дисциплінарне стягнення у виді догани.

Разом з тим, суд зазначає, що позивачем оскаржується лише наказ від 22.03.2024 №558 "Про застосування дисциплінарних стягнень" в частині, що безпосередньо його стосується, тому оцінка правомірності інших наказів судом не надається.

Проаналізувавши надані відповідачем матеріали службового розслідування, суд приходить до таких висновків.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Дисциплінарного статуту забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування.

Позивач посилається на порушення відповідачем ч. 4 ст. 15 Дисциплінарного статуту, оскільки у спірному випадку до складу дисциплінарної комісії включено рядового поліції ОСОБА_5 - особу, доповідна записка якої стала підставою для призначення службового розслідування. Тобто, участь у проведенні службового розслідування брала одна і та сама посадова особа, яка склала доповідну записку, повідомила керівництво про вказані, на її думку, порушення службової дисципліни, тобто, фактично ініціювала проведення службового розслідування, і яка, до того ж, є підлеглим позивача.

Разом з тим, судом встановлено, що наказом начальника ГУ НП в Житомирській області від 06.03.2024 №332 внесено зміни до персонального складу членів дисциплінарної комісії, зазначених в пункті 2 наказу ГУНП від 23.02.2024 №276 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», зокрема виключено зі складу дисциплінарної комісії т.в.о інспектора УПД ГУ НП рядового поліції Янович Т.В. на підставі її рапорту від 04.03.2024.

Таким чином, наведені доводи позивача стосовно включення до складу дисциплінарної комісії рядового поліції ОСОБА_5 , яка є підлеглою позивача і, на його думку, зацікавленою особою, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді.

Стосовно правомірності рішення відповідача про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, то суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Як зазначалося вище, службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

За приписами частини третьої, четвертої сьомої, восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Аналіз наведених положень є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Слід зазначити, що дисциплінарна відповідальність є окремим/ самостійним видом юридичної відповідальності і вирішення питання про правомірність притягнення особи до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати склад дисциплінарного проступку в його діях.

Суд звертає увагу на те, що мета службового розслідування полягає у повному, об`єктивному та всебічному встановленні обставин (часу, місця), наслідків правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у його вчиненні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявності причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причин правопорушення та умов, що йому сприяли; законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступеня вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки поліцейського і його ставлення до вчиненого.

Дослідивши та надавши оцінку висновку службового розслідування від 18.03.2024 суд встановив, що у висновку не встановлено об`єктивної та суб`єктивної сторони дисциплінарного проступку позивача, ступінь його вини, наслідків правопорушення та не зазначено, які докази зібрані і наявні в матеріалах службового розслідування, що стало підставою для відступу від висновку службового розслідування, проведеного на підставі наказу №84 від 26.01.2024.

Таким чином, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за вчинення якого до нього застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани, відповідачем не доведено .

Стосовно обраного виду дисциплінарного стягнення суд вважає за необхідне зазначити таке.

Нормами пункту 1 розділу VІІ Порядку №893 визначено, що у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Слід зазначити, що особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану визначенні розділом V Дисциплінарного статуту, частиною першою статті 26 якого встановлено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст.13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначений статтею 19 вказаного статуту.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби ( ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту).

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції ( ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту).

Приписами ч.1 ст. 29 розділу V Статуту передбачено, що у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною другою наведеної статті встановлено, що дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Вказані вимоги є імперативними для відповідача та повинні бути виконані ним відповідно до вимог закону. Жодних винятків із встановленого правила чинними нормативно-правовими актами не передбачено.

Отже, дискреційні повноваження керівника, уповноваженого на застосування до поліцейського заходів дисциплінарного впливу, на час воєнного стану обмежені вказаною нормою права, яка визначає порядок накладення дисциплінарних стягнень від менш суворого до більш суворого виду дисциплінарного стягнення.

У даному випадку повноваження керівника щодо обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливості його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 14.03.2024 у справі №420/11778/22.

Оскільки за Дисциплінарним статутом підставою притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, частиною восьмою статті 19 статуту визначено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

У даному випадку, насамперед, варто мати на увазі, що обираючи той чи інший вид стягнення у порядку, запропонованому законодавцем, від незначного - зауваження до найсуворішого - звільнення зі служби, керівник, враховуючи характер відповідного проступку, застосовує саме той вид дисциплінарного стягнення, який відповідає суті цього проступку і є йому співмірним.

Водночас застосування частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту виключно у поєднанні зі статтею 13, якою визначено перелік видів дисциплінарних стягнень та послідовність їх застосування, виключало б з процедури визначення виду стягнення такого визначального елементу як оцінка характеру самого проступку внаслідок однакового підходу до оцінки різних за ступенем тяжкості проступків та, відповідно, результату обрання виду відповідальності виключно в порядку послідовності.

Зазначеної позиції підтримується Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 13.01.2025 у справі №240/4288/24.

З наявних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на час видання спірного наказу діючих дисциплінарних стягнень не мав, згідно службової характеристики характеризується виключно позитивно, крім того, обставин, що обтяжують відповідальність позивача, визначених частиною 6 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції, дисциплінарною комісією під час проведення службового розслідування не встановлено.

Таким чином, дослідивши наявні матеріали справи суд дійшов висновку, що застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани, відповідачем порушено порядок накладення дисциплінарних стягнень від менш суворого до більш суворого виду та не доведено відповідність такого стягнення ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку.

Обраний вид дисциплінарного стягнення у виді догани є непропорційним (неспівмірним) та необґрунтованим і таким, що обраний не у відповідності до положень статті 29 Статуту.

Вказане має наслідком визнання протиправним спірного наказу та його скасування в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді догани.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Решта доводів сторін не спростовують висновків суду у даній справі.

Ураховуючи встановлені обставини справи в сукупності з правовим регулюванням спірних правовідносин, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності своєї владної поведінки, що виразилась у прийнятті спірного наказу в частині, що стосується позивача.

Суд встановив, що відповідач не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності на підставі обставин, встановлених в ході службового розслідування. Натомість суд встановив, що спірний наказ відповідача в частині, що стосується позивача, не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, спірний наказ Головного управління Національної поліції України в Житомирській області від 22.03.2024 року №558 в частині притягнення начальника сектору поліцейської діяльності №1 ВП №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0127424) до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн. стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (Старий бульвар, 5/37, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н, 10008, ) про визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Житомирській області від 22.03.2024 року №558 в частині притягненння начальника сектору поліцейської діяльності №1 ВП №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0127424) до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 1211,20 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

02.02.26