Справа № 400/10208/25
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2026 р. № 400/10208/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Захисників Миколаєва, 5,м. Миколаїв,54005,

провизнання протиправними та скасування пункту другого наказу від 20.08.2025 №2413, наказу від 04.09.2025 №913о/с, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітньої плати за час вимушеного прогулу,

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, в якій позивач просить:

1. Визнати протиправними та скасувати п.2 наказу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 2413 від 20.08.2025 про застосування до поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Миколаївській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

2. Визнати протиправними та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 913 о/с від 04.09.2025 про звільнення зі служби в поліції поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Миколаївській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 .

3. Поновити ОСОБА_1 на службі в поліції та на посаді поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Миколаївській області.

4. Стягнути з ГУНП в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату відповідно до кількості календарних днів за час вимушеного прогулу на посаді поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Миколаївській області

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані накази є незаконними, а дії відповідача протиправними, з огляду на те, що в основу службового розслідування покладено необґрунтований висновок про наявність в діях позивача ознак дисциплінарного проступку. Вказує, що наказ вважає протиправним, а звільнення - незаконним, так як відповідачем безпідставно притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності, а вид обраного та застосованого дисциплінарного стягнення є необгрунтованим і надмірним, з огляду на наявність у відповідача достеменної інформації про стан здоров`я позивача. Висновок дисциплінарної комісії позивач вважає таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в його діях відсутній склад будь-якого дисциплінарного проступку, тому наказ про звільнення підлягає скасуванню, а позивач поновленню на посаді. В позовній заяві зазначено, що оскільки стан здоров`я позивача погіршився, тому з цих підстав, за станом здоров`я він тимчасово втратив можливість професійно виконувати службові (спеціальні) завдання.

Ухвалою суду від 25.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що 24.07.2025 приблизно о 14:55, у місті Краматорськ Донецької області, т. в. о. командира зведеного загону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ЗП БТГ ДПОП «ОШБ НПУ «Лють» старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , в присутності начальника відділу психологічного забезпечення управління кадрового забезпечення ДПОП «ОШБ НПУ «Лють» підполковника поліції ОСОБА_3 та старшого інспектора з особливих доручень відділу лікувально - евакуаційного забезпечення УДМД ДПОП «ОШБ «Лють» лейтенанта поліції ОСОБА_4 , доведено вимоги Наказу №59 дск від 24.07.2025 «Про виконання байового (спеціального завдання) завдання» завданням якого є ведення оборони на позиціях переднього краю бойового зіткнення та метаю: утримання району оборони зведеного загону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » зведеного підрозділу БТГр ДПОП «ОШБ «Лють» в районі н.п.Олександро-Калинове Краматорського району Донецької області, в тому числі до старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , який після оголошення та доведення відмовився від виконання вимог вказаного наказу. Позивач відмовився його виконувати з посиланням на поганий стан здоров`я. Відповідач вважає, що позивач порушив вимоги законодавства, за що і був притягнутий до відповідальності. Щодо порядку проведення службового розслідування зазначає, що воно проведено згідно вимог законодавства.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 2006 року.

25.07.2025 за вих. № 137416 2025 до керівництва ГУНП надійшла доповідна записка т.в.о. командира БПОП (стрілецький) ГУНП підполковника поліції Мазуніна С.М. щодо можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими БПОП (стрілецький) ГУНП, що призвело до відмови від виконання бойового Наказу №59 дск від 24.07.2025 «Про виконання бойового (спеціального завдання) завдання».

Наказом ГУНП від 28.07.2025 № 2165 призначено службове розслідування та наказом ГУНП від 28.07.2025 № 765 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , відсторонено від виконання службових обов`язків (посади) на час проведення службового розслідування.

Під час службового розслідування встановлено, що відповідно до Законів України «Про Національну поліцію», «Про правовий режим воєнного стану», Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 15.04.2025 № 235/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», наказу ГУНП від 07.07.2025 № 702 о/с дск «Про відрядження поліцейських ГУНП в Миколаївській області», направлено окремих поліцейських БПОП (стрілецький) ГУНП в тому числі поліцейського взводу №2 роти №1 старшого сержанта поліції ОСОБА_1 для виконання бойових завдань у складі сил та засобів ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в підпорядкуванні командира зведених підрозділів Батальйонна тактична група Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (далі - ЗП БТГ ДПОП «ОШБ НПУ «Лють»).

24.07.2025 приблизно о 14:55, у місті Краматорськ Донецької області, т.в.о. командира зведеного загону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ЗП БТГ ДПОП «ОШБ НПУ «Лють» старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , в присутності начальника відділу психологічного забезпечення управління кадрового забезпечення ДПОП «ОШБ НПУ «Лють» підполковника поліції ОСОБА_3 та старшого інспектора з особливих доручень відділу лікувально - евакуаційного забезпечення УДМД ДПОП «ОШБ «Лють» лейтенанта поліції ОСОБА_4 , доведено вимоги Наказу №59 дск від 24.07.2025 «Про виконання байового (спеціального завдання) завдання» завданням якого є ведення оборони на позиціях переднього краю бойового зіткнення та метаю: утримання району оборони зведеного загону «Еней» зведеного підрозділу БТГр ДПОП «ОШБ «Лють» в районі н.п.Олександро-Калинове Краматорського району Донецької області, в тому числі до старшого сержанта поліції ОСОБА_1 .

Після доведення вимог Наказу, старший сержант поліції ОСОБА_1 доповів, що зміст Наказу йому зрозумілий, однак, виконувати його неготовий через стан здоров`я. Зазначений факт останній підтвердив письмово, під час ознайомлення з Наказом під особистий підпис.

Присутні на оголошення Наказу, підполковник поліції ОСОБА_3 , та лейтенант поліції ОСОБА_4 повідомили про те, що поліцейські протипоказань щодо виконання Наказу не мають, окрім капітана поліції ОСОБА_5 (звільнення від фізичних навантажень до 28.07.2025 у зв`язку із травмуванням, отриманим під час виконання попереднього бойового (спеціального) завдання). Станом на 24.07.2025 вище вказані поліцейські на лікуванні у закладах охорони здоров`я не перебувають.

Опитані старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , підполковник поліції ОСОБА_3 , майор поліції ОСОБА_6 , майор поліції ОСОБА_7 у повному обсязі підтвердили обставини події.

Разом з цим, опитана підполковник поліції ОСОБА_3 додала наступне.

У старшого сержанта поліції ОСОБА_1 рівень стійкості до бойового стресу (результат вивчення: 08.07.2025) - задовільний (мінімально відповідає вимогам, що пред`являються до поліцейського в умовах бойової діяльності). Готовий до виконання бойового завдання.

Методом спостереження за об`єктивними, зовнішньо - вираженими показниками (діями, вчинками, мовою, зовнішнім виглядом тощо) встановлено, що індивідуальні особливості перебігу психічних процесів та психічний стан поліцейських задовільний. Гострих стресових реакцій та інших негативних станів, які вказували б на нездатність до виконання ним бойових (спеціальних) завдань, не спостерігалось.

Також, підполковник поліції ОСОБА_3 зазначила, що станом на 24.07.2025, згідно наявної інформації, старший сержант поліції ОСОБА_1 , на лікуванні у закладах охорони здоров`я не перебуває.

Не погодившись з наказами відповідача, позивач звернувся до суду даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону № 2232-XII проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно з ч. 14 ст. 2 Закону № 2232-XII виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 4 Закону № 2232-XII встановлено, що Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями, зокрема, шляхом призову громадян України на військову службу.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 статті 18 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

У ч. 1, 2 ст. 19 Закону №580-VIII зазначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 24 Закону №580-VIII у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Під час дії воєнного стану поліція особливого призначення в ході відсічі збройної агресії проти України за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, може брати участь в обороні України відповідно до Закону України "Про оборону України" шляхом безпосереднього ведення бойових дій.

Частиною 1 ст. 64 Закону №580-VIII визначено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає. Присягу на вірність Українському народові та усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджено Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Згідно ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

- бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

- безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

Згідно ч. 1-6 ст. 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

У разі якщо поліцейський, який виконує наказ безпосереднього керівника, отримав від прямого керівника новий наказ, що стає перешкодою для виконання попереднього, він зобов`язаний негайно доповісти про це керівникові, який віддав (видав) такий наказ, і після отримання його згоди припинити виконання попереднього наказу. Керівник, який віддав (видав) новий наказ, повідомляє про це керівнику, який віддав (видав) попередній наказ.

Поліцейському забороняється виконувати злочинний або явно незаконний наказ. У разі одержання наказу, що суперечить закону, підлеглий не повинен виконувати його, про що зобов`язаний невідкладно в письмовій формі доповісти керівнику, який віддав (видав) наказ, та своєму безпосередньому керівникові, а в разі наполягання на його виконанні - письмово повідомити про це прямому керівнику.

Виконання поліцейським злочинного або явно незаконного наказу, а також невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.

Наказ вищих органів, керівників, посадових та службових осіб не може бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України

За ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно ч. 1-3 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

За ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Згідно з ч. 15 статті 15 Дисциплінарного статуту, за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Суд повторно звертає увагу, що за змістом ч. ч. 1, 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Водночас, матеріали службового розслідування, як і матеріали цієї адміністративної справи, не містять жодних належних документальних доказів, які б підтверджували дійсну наявність у позивача поважних обставин на момент ознайомлення з наказом №59 від 24.07.2025, які б об`єктивно унеможливлювали виконання ним вимог такого наказу.

Відповідач зазначав, що стан здоров`я позивача був належним, що підтвердив в т.ч. медик та психолог, а позивач заперечував проти висновків останніх. Відповідно, предмет судового дослідження в цьому аспекті справи стосується перевірки обставин, на які посилався позивач в обґрунтування підстав для невиконання наказу, в аспекті їх дійсності та значущості.

Суд зазначає, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 12.06.2020 №810/5009/18.

Суд за аналогією зазначає, що не надає безпосередньої оцінки стану здоров`я позивача, в т.ч. не констатує чи придатна особа, щодо якої складено відповідні медичні документи, до виконання бойового завдання, яке ставилося перед позивачем, оскільки відповідні повноваження у суду відсутні. Придатність особи до виконання бойового завдання визначається не судом, а уповноваженими органами, в той час, як суд оцінює лише поведінку суб`єкта владних повноважень.

Так, дійсно, надані медичні документи узгоджено підтверджують, що 28.07.2025 року позивач звернувся за медичною допомогою до лікаря, про що зазначав в позовній заяві, в зв`язку з чим проходив лікування.

Водночас, правові підстави вважати, що в зв`язку з цим позивач став непридатним до служби чи до виконання окремих бойових завдань відсутні з огляду на відсутність відповідних доказів. Так, до суду не надано висновку ВЛК щодо стану здоров`я позивача, в т.ч. відсутні і звернення позивача щодо направлення його на таке ВЛК.

Самі лише твердження позивача про різке погіршення стану здоров`я не є самостійною та достатньою підставою поважності не виконання бойових наказів при виконанні службових обов`язків.

Встановлені в межах розгляду справи порушення позивачем службової дисципліни в даному випадку є невиконання наказу прямого керівника в умовах воєнного стану.

Виходячи зі змісту Присяги поліцейського та сутності поняття, правової природи службової дисципліни, суд дійшов висновку про те, що позивачем вчинено дії, які виразились у порушенні ним службової дисципліни, а саме: невиконанні наказу про бойове завдання без поважних причин та невиконанні посадових обов`язків. При цьому, об`єктивних та непереборних підстав для уникнення вчинення такого порушення у позивача не існувало, це порушення усвідомлювалось позивачем та залежало від його волі.

Отже, позивача за наслідками службового розслідування правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, про визнання протиправними та скасування пункту другого наказу від 20.08.2025 №2413, наказу від 04.09.2025 №913о/с, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітньої плати за час вимушеного прогулу - відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар