Справа № 560/5440/25
Суддя: Печений Є.В.
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5440/25
УХВАЛА

02 лютого 2026 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В.,

розглянувши у письмовому провадженні клопотання відповідача про залишення без розгляду частини позовних вимог ОСОБА_1 щодо перерахунку та виплати пенсії за період з 01.02.2023 року по 07.04.2025 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі Позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі Відповідач), у якій Позивач просить: визнати протиправними дії (бездіяльність) Відповідача, які полягають у: ігноруванні вимоги Позивача від 13.03.2025 року щодо недопустимості обмеження з 01.01.2025 року пенсійних виплат Позивача максимальним розміром на рівні 10 прожиткових мінімумів, установлених законом на 01 січня календарного року для непрацездатних осіб, та застосування до суми, що перевищує такий розмір, обмежуючих (понижуючих) коефіцієнтів, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року № 1; нездійсненні з 01.02.2023 року перерахунку основного розміру пенсії Позивача на підставі довідки Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області № 282 від 20.01.2025 року виходячи з 86 відсотків відповідних сум грошового забезпечення з обов`язковим урахуванням підвищення пенсії (щорічної індексації) за статтею 64 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній станом на 01.03.2024 та 01.03.2025), з 01.03.2024 року на коефіцієнт збільшення 1,0796, установлений постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», та з 01.03.2025 року на коефіцієнт збільшення 1,115, установлений постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» (у редакції, чинній станом на 01.03.2025), і невиплаті перерахованої пенсії без обмеження максимальним розміром 10 прожиткових мінімумів, установлених законом на 01 січня календарного року для непрацездатних осіб; зобов`язати Відповідача провести з 01.02.2023 року обчислення та перерахунок основного розміру пенсії Позивача на підставі довідки Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області № 282 від 20.01.2025 року виходячи з 86 відсотків відповідних сум грошового забезпечення з обов`язковим урахуванням підвищення пенсії (щорічної індексації) за статтею 64 Закону України № 2262-XII: з 01.03.2024 року на коефіцієнт збільшення 1,0796, установленим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року № 185, з 01.03.2025 року на коефіцієнт збільшення 1,115, установленим постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року № 209, та забезпечити виплату пенсії після здійснення її перерахунку без обмеження максимальним розміром на рівні 10 прожиткових мінімумів, установлених законом на 01 січня календарного року для непрацездатних осіб, у тому числі без обмеження пенсійних виплат з 01.01.2025 року за нормами постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року № 1, прийнятої, зокрема, на виконання статті 46 Закону України від 19.11.2024 року № 4059-IX «Про Державний бюджет України на 2025 рік».

Позовну заяву подано до суду 07.04.2025 року.

Відповідач звернувся до суду з клопотанням про залишення позовних вимог у частині вимог щодо перерахунку та виплати пенсії за період з 01.02.2023 року по 07.04.2025 року без розгляду, посилаючись на пропуск Позивачем шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, установленого частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування клопотання Відповідач зазначає, що Позивач, отримуючи щомісячні пенсійні виплати, мав можливість дізнатися про розмір призначеної/перерахованої пенсії, а тому строк звернення до суду слід обчислювати з дати першої виплати у відповідному розмірі.

Посилаючись на судову практику Верховного Суду, Відповідач вважає, що пропущений строк звернення до суду не підлягає поновленню, а вимоги за період з 01.02.2023 року по 07.04.2025 року мають бути залишені без розгляду.

Дослідивши клопотання, матеріали справи, суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За абзацом першим частини другої статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 123 КАС України, (у редакції, чинній станом на 07.04.2025), якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідна підстава передбачена пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України.

Тобто, суд виходить з того, що застосування наслідків пропуску строку звернення до суду можливе лише за наявності встановленого судом факту пропуску такого строку та відсутності підстав для його поновлення.

Так, спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку з реалізацією Позивачем права на пенсійне забезпечення за Законом України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-XII у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), зокрема щодо: перерахунку раніше призначеної пенсії у зв`язку з виданням органом, уповноваженим визначати грошове забезпечення, довідки про розмір такого забезпечення; підвищення пенсії у зв`язку з індексацією; обмеження розміру пенсійних виплат максимальним розміром та застосування понижуючих коефіцієнтів на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року № 1 (у редакції, чинній станом на 01.01.2025) та норм Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік».

Частина третя статті 51 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) передбачає, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Стаття 63 Закону № 2262-XII (у тій же редакції) регулює порядок перерахунку раніше призначених пенсій у разі підвищення грошового забезпечення відповідних категорій осіб.

Стаття 64 Закону № 2262-XII (у тій же редакції) передбачає, що у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.

Отже, суд виходить з того, що для правовідносин, у яких перерахунок пенсії не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або органів, що видають довідки, Закон № 2262-XII установлює спеціальний матеріально-правовий режим, за яким право на перерахунок реалізується з дати його виникнення без обмеження будь-яким строком.

У постановах Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі № 240/12017/19 та від 12.04.2023 року у справі № 380/14933/22 суд дійшов висновку щодо необхідності дотримання шестимісячного строку, установленого частиною другою статті 122 КАС України, у спорах про перерахунок пенсії, виходячи з того, що пенсія є періодичною виплатою, а особа дізнається про розмір пенсії в момент її виплати.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 року у справі № 510/1286/16-а, а також Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 26.01.2021 року у справі № 520/11178/2020, аналізуючи норми Закону № 2262-XII, наголосили, що: припис частини третьої статті 51 Закону № 2262-XII про перерахунок пенсій з дати виникнення права без обмеження строком у разі вини органів Пенсійного фонду України та/або органів, які видають довідки, є спеціальною нормою; застосування загального процесуального строку звернення до суду, установленого статтею 122 КАС України, не може нівелювати гарантоване Законом № 2262-XII право особи на перерахунок пенсії з дати виникнення такого права.

Зазначений підхід був підтверджений судовою палатою з розгляду справ щодо соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 12.12.2023 року у справі № 380/1907/23.

У цій постанові палата, відступивши від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 12.04.2023 року у справі № 380/14933/22, дійшла висновку, що: у правовідносинах щодо реалізації права на перерахунок пенсії за Законом № 2262-XII у зв`язку з виданням довідок про розмір грошового забезпечення, для яких застосовується частина третя статті 51 та стаття 63 зазначеного Закону, шестимісячний строк звернення до суду з частини другої статті 122 КАС України не може застосовуватися таким чином, щоб обмежити право на перерахунок з дати його виникнення без обмеження строком.

З огляду на викладене вище, суд вказує на те, що у сучасній практиці Верховного Суду сформовано підхід, за яким у спорах щодо перерахунку пенсій військовослужбовців згідно із Законом № 2262-XII у разі вини органів Пенсійного фонду України та/або органів, що видають довідки, перевага надається спеціальним нормам матеріального права (ч. 3 ст. 51, ст. 63 Закону № 2262-XII), а не загальному процесуальному строку звернення до суду, визначеному статтею 122 КАС України.

Із приводу вимог позивача щодо перерахунку пенсії з 01.02.2023 року на підставі довідки № 282 від 20.01.2025 року, то суд зазначає про таке.

Із матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги про перерахунок пенсії Позивача з 01.02.2023 року ґрунтуються на довідці Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області № 282 від 20.01.2025 року, тобто на документі, виданому уповноваженим органом після настання відповідного періоду, за який Позивач просить здійснити перерахунок.

За змістом положень частини третьої статті 51 та статті 63 Закону № 2262-XII, у разі якщо перерахунок пенсії не проведено з вини органів Пенсійного фонду України та/або органу, що видає довідку, такий перерахунок має бути здійснений з дати виникнення права без обмеження строком.

Зазначене узгоджується з наведеними правовими висновками Верховного Суду, зокрема у справах № 520/11178/2020 та № 380/1907/23.

За таких обставин, суд виходить з того, що застосування загального шестимісячного строку звернення до суду, установленого частиною другою статті 122 КАС України, до вимог про перерахунок пенсії з 01.02.2023 року на підставі довідки № 282 від 20.01.2025 року суперечило б спеціальним нормам Закону № 2262-XII та сформованій практиці Верховного Суду, і фактично позбавляло б Позивача можливості реалізувати право на перерахунок з дати його виникнення.

Отже, у цій частині відсутні правові підстави для застосування до Позивача наслідків пропуску строку звернення до суду.

Із приводу вимог позивача щодо індексації пенсії з 01.03.2024 року та 01.03.2025 року, то суд виходить із таких міркувань.

Позовні вимоги щодо застосування до пенсії Позивача коефіцієнта збільшення 1,0796 з 01.03.2024 року та коефіцієнта 1,115 з 01.03.2025 року випливають із статті 64 Закону № 2262-XII та постанов Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року № 185 і від 25.02.2025 року № 209.

Ці вимоги є логічно та юридично пов`язаними з правильним визначенням базового розміру пенсії після її перерахунку на підставі довідки № 282 від 20.01.2025 року. Неврахування індексації при перерахунку та подальшій виплаті пенсії означає продовження того самого порушення, яке полягає у невиконанні органом Пенсійного фонду України обов`язку з перерахунку пенсії відповідно до Закону № 2262-XII.

З огляду на зазначене, а також з урахуванням підходу Верховного Суду щодо пріоритету частини третьої статті 51 та статті 63 Закону № 2262-XII у подібних правовідносинах, застосування шестимісячного строку з частини другої статті 122 КАС України як підстави для залишення без розгляду вимог щодо індексації пенсії у зв`язку з перерахунком теж є необґрунтованим.

Щодо вимог позивача про обмеження пенсійних виплат з 01.01.2025 року максимальним розміром 10 прожиткових мінімумів та застосування понижуючих коефіцієнтів, то суд вказує на таке.

Згідно з матеріалами справи, обмеження пенсійних виплат Позивача максимальним розміром 10 прожиткових мінімумів та застосування понижуючих коефіцієнтів на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року № 1 розпочато з 01.01.2025 року.

При цьому, позов подано до суду 07.04.2025 року, тобто менш ніж через шість місяців з моменту першої виплати пенсії в обмеженому розмірі.

Отже, навіть за умови застосування загального шестимісячного строку, визначеного частиною другою статті 122 КАС України, строк звернення до суду в цій частині позову не є пропущеним.

До того ж, із матеріалів справи вбачається, що Позивач 13.03.2025 року звернувся до Відповідача з вимогою щодо припинення обмеження пенсійних виплат та виплати пенсії без застосування понижуючих коефіцієнтів, на яку належної відповіді не отримав.

Це додатково підтверджує, що Позивач не зволікав із реалізацією свого права на судовий захист.

Отже, посилання Відповідача на пропуск строку звернення до суду в частині вимог, пов`язаних із обмеженням пенсії з 01.01.2025 року, є безпідставними.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що: у частині вимог про перерахунок пенсії з 01.02.2023 року на підставі довідки № 282 від 20.01.2025 року та у зв`язку з індексацією за статтею 64 Закону № 2262-XII, до яких підлягають застосуванню частина третя статті 51 та стаття 63 Закону № 2262-XII, загальний шестимісячний строк звернення до суду, визначений статтею 122 КАС України, не може застосовуватися як підстава для залишення позову без розгляду, що відповідає актуальній практиці Верховного Суду (наприклад, постановам у справах № 520/11178/2020, № 380/1907/23); у частині вимог, пов`язаних із обмеженням пенсії з 01.01.2025 року та застосуванням понижуючих коефіцієнтів за постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року № 1, строк звернення до суду не є пропущеним, оскільки позов подано 07.04.2025 року.

За таких обставин і правових підстав, відсутні підстави для залишення позовних вимог Позивача за період з 01.02.2023 року по 07.04.2025 року без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про залишення без розгляду частини позовних вимог ОСОБА_1 щодо перерахунку та виплати пенсії за період з 01.02.2023 року по 07.04.2025 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя Є.В. Печений