Справа № 560/18577/25
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2026-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

03 лютого 2026 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Хмельницька міська лікарня" Хмельницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішеня, зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Комунального підприємства "Хмельницька міська лікарня" Хмельницької міської ради, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КП «Хмельницька міська лікарня» Хмельницької міської ради № 131/25/287/Р від 11.02.2025 щодо ОСОБА_1 ;

- зобов`язати експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи КП «Хмельницька міська лікарня» Хмельницької міської ради повторно розглянути питання про встановлення позивачу інвалідності та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КП "Хмельницька міська лікарня" Хмельницької міської ради №131/25/287/Р від 11.02.2025 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки оскаржуване рішення прийнято експертною командою неналежного профілю, що є порушенням постанови КМУ від 15.11.2024 №1338, а також не містить інформації про оцінку усіх "Критеріїв встановлення інвалідності", що затверджені постановою КМУ від 15.11.2024 №1338.

Відповідач подав до суду відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що справа ОСОБА_1 розглядалася командою загального профілю. До складу комісії входять терапевт, два хірурга. Вимоги до складу команд у вигляді обов`язкової наявності лікаря - терапевта були дотримані. Розгляд справ пацієнтів з ендокринологічною патологією (зокрема післяопераційний гіпотиреоз) може здійснюватися командою загального спрямування. Наявність лікаря - ендокринолога для проведення повсякденного функціонування особи є не обов`язковою. Лікар ОСОБА_2 - лікар - ендокринолог, завідувачка ендокринологічного відділення КП "ХМЛ" участь в оцінюванні не приймала, оскільки за даними медичної документації, а саме виписні епікризи №01467 від 11.03.2024, №06899 від 31.10.2024 були видані лікуючим лікарем Босак Н.І., тобто лікуючим лікарем позивачки, а тому, мала передбачуваний конфлікт інтересів при потенційному розгляді справи. Зазначає, що експертною командою вивчено подану медичну документацію, проведено оцінка стану повсякденного функціонування особи, а тому експертна команда діяла в межах повноважень, визначених Законом України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування осіб" та відповідними наказами МОЗ України від 10.12.2024 №2067. У задоволенні позову просить відмовити повністю.

Представником позивачки подано відповідь на відзив, у якій зазначає, що проведена відповідачем оцінка життєдіяльності позивачки на підставі вебінарів є незаконною, такою що не відповідає вимогам чинного законодавства України. Комісією відповідача не проводилось об`єктивне обстеження та оцінка всіх систем організму позивачки, не бралась до уваги операція по видаленню щитоподібної залози (тотальна тиреоїдектомія), не брався до уваги стан цієї хвороби "важка форма", що призвело до необоротних порушень функцій органів і систем організму. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Наказом КП «Хмельницька міська лікарня» від 01.01.2025 №11 "Про внесення змін в наказ від 03.12.2024 №285 "Про затвердження Переліку лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, та Переліку адміністраторів, що забезпечують роботу експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи" затверджено Перелік лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, в комунальному підприємстві «Хмельницька міська лікарня» Хмельницької міської ради.

Згідно виписки з медичної карти амбулаторного хворого 108 щодо перебування пацієнта ОСОБА_1 у стаціонарі ТОВ «ВІЗУС» у період з 30.08.2022 по 01.09.2022 встановлено, що 30.08.2022 пацієнту проведена операція у плановому режимі тиреоїдектомія. Після вказаної операції, зважаючи на повне видалення щитоподібної залози та наявні ускладнення, позивачкою подано документи на встановлення групи інвалідності.

Позивачці після проведення огляду Хмельницькою міською медико-соціальною експертною комісією відповідно до довідки до Акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 120452 встановлено вперше 3 (третю) групу інвалідності з 11.01.2023 на два роки, черговий переогляд призначено на січень 2025 року.

07.11.2024 ОСОБА_1 отримала від КП «ХМЦПМСД № 2» направлення на медико - соціальну експертну комісію (МСЕК).

11.02.2025 Експертною командою КП «Хмельницька міська рада» Хмельницької міської ради в закладі охорони здоров`я проведено очний огляд та оцінювання повсякденного функціонування ОСОБА_1 .

Як слідує з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 11.02.2025 №131/25/287/Р, ступінь функціональних порушень, не дає підстав для встановлення групи інвалідності.

Не погоджуючись із даним рішенням, позивачкою 12 березня 2025 року подано скаргу до Центру оцінювання функціонального стану особи, однак рішенням від 08.09.2025 №ОР-2002 скаргу позивача залишено без задоволення, групу не надано.

Не погодившись із рішенням Експертної команди від 11.02.2025 №131/25/287/Р позивачка звернулась з даним позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказана норма Основного Закону означає, що діяльність суб`єктів владних повноважень здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом.

Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій (бездіяльності) та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України від 21.03.1991 №875-ХІІ "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі Закон №875-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №875-ХІІ особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Частиною 1 статті 3 Закону №875-ХІІ інвалідність повнолітній особі встановлюється за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За змістом частини другої статті 6 Закону №875-ХІІ особа (її уповноважений представник) має право оскаржити рішення медико-соціальної експертної комісії, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи в порядку адміністративного оскарження відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, встановлених Основами законодавства України про охорону здоров`я, та/або в судовому порядку.

Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я організму, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України від 06.10.2015 №2961-IV "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" (далі Закон №2961-IV).

За визначенням, наведеним в абзаці четвертому частини першої статті 1 Закону №2961-IV інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Законом України від 19.12.2024 №4170-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" (далі - Закон №4170-ІХ) внесено зміни до законів України щодо процедури і повноважень суб`єктів владних повноважень щодо встановлення особам інвалідності.

Згідно з абзацом першим пункту 1 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №4170-ІХ цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 січня 2025 року (окрім деяких пунктів).

Пунктом 3 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №4170-ІХ установлено, що повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України припиняються 31 грудня 2024 року.

З моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи розгляд направлень на медико-соціальні експертні комісії, що не завершений до моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій, припиняється зазначеними комісіями; розгляд зазначених направлень здійснюється експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до цього Закону та Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

15.11.2024 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" (далі - Постанова №1338), якою затверджено Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; критерії встановлення інвалідності.

Пунктом 2 Постанови №1338 установлено, що до введення в дію Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи:

з 1 січня 2025 р. експертиза щодо встановлення інвалідності відповідно до законодавства для повнолітніх осіб проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованими відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою (далі - експертні команди), до складу яких можуть входити лікарі, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою, а також Центром оцінювання функціонального стану осіб відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою;

проведення оцінювання повсякденного функціонування особи організовується в кластерних та надкластерних закладах охорони здоров`я відповідно до Положення про експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.

За змістом абзацу першого пункту 2 абзацу другого пункту 3 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 (далі Положення №1338), експертні команди формуються та функціонують у кластерних та/або надкластерних закладах охорони здоров`я, а також за потреби та/або в разі відсутності затвердженої спроможної мережі закладів охорони здоров`я на території регіону в закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (далі - заклади охорони здоров`я).

Експертні команди формуються з метою організації та проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - оцінювання) відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи та критеріїв направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи (далі Порядок №1338).

Відповідно до пункту 9 Положення №1338 Експертні команди, серед іншого, встановлюють групи (підгрупи) інвалідності, фіксують причини та час її настання відповідно до підтверджувальних документів.

Пунктами 12, 13 Положення №1338 визначено, що склад експертних команд формується індивідуально для проведення кожного оцінювання з лікарів загальною чисельністю не менше трьох осіб з переліку лікарів, які мають право проводити оцінювання в складі експертних команд. До складу обов`язково має входити лікар-терапевт або профільний лікар щодо супутнього захворювання або ускладнень. Після появи технічної можливості в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи склад експертних команд формується з дотриманням принципу випадковості, з використанням засобів електронної системи.

Головуючим лікарем під час проведення оцінювання визначається лікар, спеціальність якого відповідає основному діагнозу.

Відповідно до пунктів 7-9 Порядку №1338 Проведення оцінювання організовується у закладі охорони здоров`я, в якому затверджено перелік лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд.

Оцінювання проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - експертні команди).

Склад експертних команд формується індивідуально для кожного випадку. Після появи технічної можливості склад експертних команд формується за допомогою електронної системи з дотриманням принципу випадковості, з числа доступних лікарів за спеціалізацією, необхідною для проведення оцінювання.

Згідно з пунктом 30 Порядку №1338 головуючим у справі визначається лікар, чия спеціальність відповідає профілю справи. Головуючий у справі представляє особу, яка направлена на оцінювання, доповідає про наявні діагнози та стан здоров`я особи, медичні та інші документи цієї особи. Головуючий у справі несе відповідальність за складення протоколу розгляду справи та формування проекту рішення експертної команди.

Пунктом 40 Порядку №1338 визначено, що за результатами проведення оцінювання експертна команда приймає рішення щодо встановлення чи невстановлення (або визначення) відповідно до законодавства, серед іншого, інвалідності, фіксації причин та часу її настання відповідно до документів, що це підтверджують.

Пунктом 53 Порядку №1338 унормовано, що після проведення оцінювання, прийняття та підписання в електронній системі рішення експертної команди на адресу електронної пошти особи, яка проходила оцінювання, надсилається витяг із рішення, що формується в електронній системі у зв`язку з прийнятим рішенням, та рекомендації у зв`язку з прийнятим рішенням, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (у разі встановлення інвалідності). У разі відсутності електронної пошти зазначені документи надсилаються протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування). Витяг з прийнятого рішення та рекомендації у зв`язку з прийнятим рішенням, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (у разі встановлення інвалідності), також відображаються в електронній системі для лікаря, який направив, та за запитом особи можуть бути роздруковані та надані їй у паперовій формі.

Відповідно до пунктів 57, 59 Порядку №1338 рішення експертних команд або медико-соціальних експертних комісій можуть бути оскаржені особами, стосовно яких їх прийнято (далі - скаржник) (їх уповноваженими представниками), в порядку адміністративного оскарження згідно з вимогами цього Порядку та/або в судовому порядку.

Скарга на рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії (далі - скарга) подається скаржником (його уповноваженим представником):

у паперовій формі до Центру оцінювання функціонального стану особи;

в електронній формі через електронну систему шляхом звернення до лікаря, який направив (в разі наявності технічної можливості).

Розгляд скарг здійснюється експертними командами Центру оцінювання функціонального стану особи.

З наведених норм законодавства слідує, що з 1 січня 2025 року повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності відповідно до законодавства для повнолітніх осіб перейшли від медико-соціальних експертних комісій до експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи. Тому суд вважає, що при вирішенні цього спору підлягають врахуванню висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17 березня 2020 року у справі № 240/7133/19, від 25 вересня 2018 року у справі № 804/800/16 та від 26 вересня 2018 року у справі № 817/820/16, відповідно до яких, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку МСЕК, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів законодавчих актів про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Як слідує із змісту позовної заяви, доводи позивачки зводяться до порушення процедури прийняття рішення експертною командою, зокрема не включення до складу експертної команди лікаря за спеціалізацією, яка відповідає діагнозу позивачки.

Судом встановлено, що 07.11.2024 ОСОБА_1 отримала від КП «ХМЦПМСД № 2» направлення на медико - соціальну експертну комісію (МСЕК).

У пункті 11 направлення «історія даного захворювання» вказано, що позивачку хірургом скеровано на оперативне лікування, 30.02.2022 проведена тиреоїдектомія, багато вузловий токсичний зоб, отримує замісну терапію L- тироксином.

Також, у пункті 17 направлення «діагноз при направленні на МСЕК» вказано: «Е89.0 Післяопераційний гіпотиреоз: важка форма». Тиреоїдектомія з приводу багато вузлового токсичного зобу».

Окрім того, у пп. Б) вказаного пункту також зазначено про наявність супутніх захворювань: хвороба судинної оболонки ока, інший алергічйний риніт, цереброваскулярні хвороби, хронічний панкреатит, стадія ремісії, стійка цефалгія з мігренозними приступами і вегетатичними парозсизмами. Вказані висновки підтверджують оглядами лікарів, які відмітили наявність таких діагнозів у направлення згідно п. 14 «Стан хворого при направленні на МСЕК (дані об`єктивного обстеження хірурга, невропатолога та інших спеціалістів).

До направлення також додано виписку із медичної карти амбулаторного хворого № 01467 (ендокринологічне відділення) з 06.03.2024-11.03.2024 підтверджено діагноз післяопераційний гіпотиреоз, важка форма, Тиреоїдектомія з приводу багато вузлового токсичного зобу; УЗД щитовидної залози: щитовидна залоза оперативно видалена. Разом із направленням на МСЕК від 07.11.2024 року, яке містить огляд профільних лікарів, позивачкою подано виписки із медичної карти стаціонарного хворого №01467 та №06899, паспортні дані, довідки ВПО.

Наказом КП «Хмельницька міська лікарня» від 01.01.2025 №11 "Про внесення змін в наказ від 03.12.2024 №285 "Про затвердження Переліку лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, та Переліку адміністраторів, що забезпечують роботу експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи" затверджено Перелік лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, в комунальному підприємстві «Хмельницька міська лікарня» Хмельницької міської ради, із яких один зі спеціальністю що відповідає діагнозу позивачки (завідувачка ендокринологічним відділенням).

Як слідує зі змісту оскарженого рішення від 11.02.2025 №131/25/287/Р, оцінювання повсякденного функціонування позивачки проводила експертна команда у складі: головуючий у справі член експертної команди ОСОБА_3 - спеціальність: терапія, член експертної команди ОСОБА_4 - спеціальність: хірургія, член експертної команди ОСОБА_5 - спеціальність хірургія.

Отже, до складу експертної команди, яка проводила оцінювання повсякденного функціонування позивачки, не включено жодного із лікарів, спеціальність яких відповідає основному діагнозу позивачки, що не узгоджується із вимогами пунктів 12, 13 Положення №1338 та пунктів 7-9, 30 Порядку №1338.

Крім того, згідно з пунктом 8 розділу «Критерії встановлення інвалідності» Постанови №1338 підставою для визнання особи особою з інвалідністю є одночасна наявність таких обов`язкових умов:

- стійкі порушення функцій організму - хвороба триває не менше 12 місяців, або очікується, що вона триватиме щонайменше 12 місяців або призведе до смерті особи, а також існують мінімальні шанси на значне покращення стану навіть за умов застосування найкращого доступного лікування;

- обмеження життєдіяльності - особа має помірний (1 ступінь), виражений (2 ступінь) або значний (3 ступінь) ступінь обмеження здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності;

- необхідність вжиття заходів соціального захисту - особа має потребу в підтримці в повсякденному житті, а саме: отриманні послуг з реабілітації, паліативної допомоги, забезпеченні технічними та іншими засобами реабілітації, забезпеченні лікарськими засобами для використання в амбулаторних умовах та/або медичними виробами для використання в амбулаторних та побутових умовах.

Однак, досліджуючи зміст оскаржуваного рішення, суд звертає увагу, що воно не містить інформації про оцінку усіх перелічених вище критеріїв. Зокрема в ньому не вказано про наявність або відсутність у позивача стійких порушень функцій організму, зважаючи на довготривалий період наявності у позивача захворювання та пожиттєвий характер цього захворювання. В рішенні не надано оцінку здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності. Також не зазначено наявність чи відсутність вжиття заходів соціального захисту з огляду на те, що в п. 18 витягу з рішення в графі "рекомендації, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю" вказано, що такі рекомендації додаються до витягу з рішення.

Також, доводи представника відповідача про те, що лікар ОСОБА_2 - лікар ендокринолог, завідувачка ендокринологічного відділення КП "ХМЛ" мала передбачуваний конфлікт інтересів при потенційному розгляді справи, а тому участі в оцінюванні не приймала, суд до уваги не приймає враховуючи наступне.

Відповідно до п. 29 Порядку №1338 якщо під час розгляду справи член експертної команди дізнався про наявність у нього конфлікту інтересів, він зобов`язаний негайно повідомити про це адміністратору, зазначити про відповідний конфлікт інтересів у протоколі, що є підставою для формування нового складу експертної команди для розгляду такої справи.

На переконання суду, такі порушення не можуть вважатися суто формальними, є суттєвими, а тому рішення експертної команди КП «Хмельницька міська лікарня» Хмельницької міської ради від 11.02.2025 №131/25/287/Р не відповідає критеріям законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині другій статті 2 КАС України, та підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку правильності обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд враховує таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказував, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 06.09.2005 р. у справі "Гурепка проти України", заява №61406/00, п.59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення від 26.10.2000 р. у справі «Кудла проти Польщі», заява №30210/96, п.158) (п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 16.08.2013 р. у справі "Гарнага проти України", заява № 20390/07).

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав. Таким чином, обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зобов`язаний враховувати положення статті 13 Конвенції стосовно права на ефективний засіб юридичного захисту, під яким слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів (наслідків), дає найбільший ефект, забезпечує поновлення порушеного права та є адекватним наявним обставинам.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 0940/2394/18 Верховний Суд сформулював такий висновок: у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання відповідним заявником усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд.

Суд зазначив, що такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки під час розгляду вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але й у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити певні дії після скасування його адміністративного акта.

Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 22 вересня 2022 року у справі № 380/12913/21.

З урахуванням наведеного, а також виходячи із встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивачки буде зобов`язати експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи КП «Хмельницька міська лікарня» Хмельницької міської ради повторно розглянути питання про встановлення ОСОБА_1 інвалідності та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у цій справі.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Отже, позов необхідно задовольнити повністю.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачкою судовий збір, слід стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Стосовно вимоги позивача про встановлення судового контролю суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання, зокрема учасниками справи, в силу закону.

Згідно із частинами першою та п`ятою статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання. Перебіг строку для подання звіту починається з дня набрання законної сили рішенням суду. Заява, передбачена абзацом першим цієї частини, може бути подана не пізніше завершення судових дебатів, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, з аналізу наведених норм слідує, що процесуальна дія щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися судом у разі наявності об`єктивних, підтверджених належними і допустимими доказами, підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, враховує особливості покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Водночас позивачем не наведено переконливих аргументів, підтверджених доказами, стосовно того, що у разі невжиття судом процесуального заходу, передбаченого статтею 382 КАС України, ухвалене у цій справі судове рішення по суті спору залишиться невиконаним або для його належного виконання слід буде докласти значних зусиль.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для встановлення строку для подання звіту про виконання судового рішення.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи комунального підприємства "Хмельницька міська лікарня" Хмельницької міської ради від 11.02.2025 №131/25/287/Р.

Зобов`язати експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи комунального підприємства "Хмельницька міська лікарня" Хмельницької міської ради повторно розглянути питання про встановлення ОСОБА_1 інвалідності та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у цій справі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Комунального підприємства "Хмельницька міська лікарня" Хмельницької міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Комунальне підприємство "Хмельницька міська лікарня" Хмельницької міської ради (пров. Проскурівський, 1,м. Хмельницький,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29001 , код ЄДРПОУ - 02774384)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап