Справа № 480/2496/25
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2026-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 року Справа № 480/2496/25

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глазько С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Щербаченко В.В.,

представника позивача - Мартиненко Ю.І.,

представника відповідача - Сахнюк А.О.,

представника третьої особи - Мелінишиної С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2496/25 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області, третя особа - Головне управління ДПС у Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 25.11.2024 № 706.

Позовні вимоги мотивує тим, що ГУ ДПС у Сумській області за наслідками фактичної перевірки, проведеної ГУ ДПС у Івано-Франківській області, 25.11.2024 винесено податкове повідомлення-рішення, яким до позивача за порушення норм регулювання та обігу готівки, застосування реєстраторів розрахункових операцій застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1683509,24 грн. Вважає податкове повідомлення-рішення протиправним, просить його скасувати.

За висновками контролюючого органу на момент проведення перевірки позивачкою здійснювалась реалізація товарів, не облікованих у встановленому порядку. Допущено порушення вимог п. 12 ст. 3 закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та Наказу Міністерства фінансів України від 03.09.2021 № 496, яким визначено порядок ведення обліку товарних запасів. На переконання позивача, таке твердження не відповідає фактичним обставинам.

Позивач зауважує, що стаття 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" зобов`язує вести облік товарних запасів, але передбачає альтернативні форми такого обліку: на складах, у місцях торгівлі, на складах та у місцях торгівлі. Вважає, що закон не містить імперативної вимоги про ведення обліку саме у місцях торгівлі. Сам лише факт відсутності первинних документів за місцем торгівлі на момент перевірки, за умови належного ведення обліку, не є підставою для застосування фінансових санкцій.

Податковий кодекс надає платнику податків прав подати заперечення на акт перевірки, та документи. Пояснення та документи мають бути враховані податковим органом при розгляді заперечень та прийнятті рішення за результатами перевірки.

Документи на підтвердження належного обліку та походження товарів надавались на перевірку та разом запереченнями. Незважаючи на це відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення-рішення. Просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.11.2024 № 706.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та заперечень, позивачу - для подання відповіді на відзив.

Відповідач через підсистему "Електронний суд" подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав. Пояснив, що ГУ ДПС у Івано-Франківській області проведено фактичну перевірку позивача за місцем здійснення продажу товарів у АДРЕСА_1 . Матеріали перевірки отримані ГУ ДПС у Сумській області. При дослідженні матеріалів перевірки відповідачем встановлено, що ФОП ОСОБА_1 порушено вимоги п. 12 ч. 3 закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Порушено порядок ведення обліку товарних запасів, продаж/реалізація товарів, які не обліковані у встановленому порядку. ГУ ДПС у Сумській області за місцем обліку ФОП ОСОБА_1 , прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.11.2024 про застосування штрафної (фінансової) санкції, розрахованої у відповідності до вимог ст. 20 закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Відповідно до Порядку обліку № 496 форма обліку, первинні документи на товар мають зберігатися у місці продажу до моменту вибуття останньої одиниці товару. Відповідно до вимог п. 12 ст. 3 закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" такі документи мають бути надані на початок перевірки. Позивачкою документи щодо походження товару не були надані на перевірку та до суду.

При здійсненні комісійної торгівлі суб`єкти господарювання зобов`язані керуватися Інструкцією, затвердженою Наказом Міністерства зовнішньоекономічних зв`язків і торгівлі України від 08.07.1997 № 343 та "Правилами комісійної торгівлі непродовольчими товарами", затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків України № 37 від 13.03.1995, якими регламентовано порядок оформлення операцій суб`єктами, які здійснюють комісійну торгівлю непродовольчими товарами.

На кожну одиницю товару має складатися квитанція у двох примірниках та товарний ярлик. Такі документи на перевірку та до суду надані не були. Крім того, позивачем не надано виписок щодо комісійної винагороди відповідно до договору комісії, не підтверджено, що здійснювався комісійний продаж товарів.

У зв`язку з викладеним прийнято податкове повідомлення-рішення про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 100% вартості товарів отриманих нею за актом від 25.10.2024. Просить у задоволенні позову відмовити.

В ході проведення судового засідання 24.04.2025, ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, судом залучено ГУ ДПС в Івано-Франківській області, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, встановлено третій особі строк для надання пояснень щодо позову.

Від представника позивача через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вона з аргументами відповідача не погодилась, наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у позовній заяві.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити, а представники відповідача і третьої особи - відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 21.05.2024, місце провадження господарської діяльності: АДРЕСА_1 , що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та витягом з реєстру платників єдиного податку (т. 1 .с. 13-14, 15).

18.10.2024 ГУ ДПС у Івано-Франківській області наказом № 3098-п призначено фактичну перевірку дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій та дозвільних документів, вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки), дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за місцем провадження (здійснення) діяльності, розташування господарського об`єкту, інтернет-магазину електроніки "Stylus.ua" у м. Івано-Франківськ вул. Січових стрільців, буд. 3 (т. 1, а.с. 127).

18.10.2024 ГУ ДПС у Івано-Франківській області видано направлення на перевірку № 5824, № 5825 (т. 1, а.с. 128, а.с. 128 зворотній бік).

За результатами перевірки ГУ ДПС у Івано-Франківській області складено акт (довідку) фактичної перевірки від 25.10.2024 № 091284, яким встановлено порушення порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, а саме порушення порядку ведення обліку товарних залишків за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів не облікованих у встановленому порядку та щодо яких відсутні документи про їх походження. До перевірки надано копію форми обліку товарних запасів, копію договору комісії, копії актів приймання-передачі товарів на комісію та копії актів повернення товарів на комісію. Інших первинних документів щодо надходження комісійних товарів до перевірки не надано. Враховуючи зазначене, перевіркою встановлено порушення порядку ведення обліку товарних запасів, отриманих по акту передачі-приймання товарів на комісію від 18.09.2024 на загальну суму 1683509,24 грн. від ФОП ОСОБА_2 . Крім того, в ході проведення перевірки проведено хронометраж-спостереження за дотриманням порядку проведення розрахунків за товари (т. 1 а.с. 129-131).

На підставі висновків вищезазначеного акту перевірки ГУ ДПС у Сумській області 24.11.2024 винесено податкове повідомлення-рішення № 706, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1683509,24 грн. Відповідно до розрахунку штрафних (фінансових) санкцій їх застосовано на підставі ст. 20 за порушення вимог п. 12 ст. 3 закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", що полягало у порушенні порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, що які не обліковані у встановленому порядку. Санкція у розмірі, у розмірі вартості таких товарів за цінами реалізації (т. 1 а.с. 208, а.с. 208 зворотній бік).

Позивач подав скаргу від 19.12.2024 на вищевказане податкове повідомлення-рішення до ДПС України (т. 1 а.с. 22-24), проте рішенням від 18.02.2025 № 4658/6/99-00-06-03-02-06 скаргу залишено без задоволення (т. 1 а.с. 19-21).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з підпунктом 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 ПК України, підпунктом 19-1.1.4, пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи виконують, зокрема, такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для виконання платіжних операцій (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.

Способом здійснення податкового контролю є перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пункт 75.1 статті 75 ПК України визначає, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом №265/95-ВР, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до п. 12 ст. 3 закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції серед іншого зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Зі змісту наведеної норми п. 12 ст. 3 закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" вбачається, що платник податків зобов`язаний надати на початок проведення перевірки документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Тобто платник податків зобов`язаний надати документи щодо товарів, які знаходяться у місці продажу, а не за весь період, що охоплений перевіркою. Відповідні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 07.02.2024 у справі № 280/6422/22.

Згідно ст. 20 закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідач обґрунтовано зазначає, що здійснення продажу не облікованих у встановленому порядку товарів та ненадання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу є окремими самостійними підставами для застосування штрафних (фінансових) санкцій. Водночас, відповідно до змісту спірного податкового повідомлення-рішення та додатку до нього з розрахунком штрафних (фінансових) санкцій підставою для їх застосування до позивачки є реалізація нею необлікованих у встановленому порядку товарів. Ненадання документів під час перевірки не було підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення. Суд вважає, що заперечення відповідача щодо невиконання ФОП ОСОБА_1 обов`язку надання документів на початок перевірки не пов`язані з предметом та підставами позову, а тому судом до уваги не приймаються.

Судом встановлено, що 18.10.2024 о 15.40 розпочато фактичну перевірку в магазині електроніки за місцем здійснення діяльності ОСОБА_1 у м. Івано-Франківськ, вул. Січових стрільців б. 3. Зобов`язано позивачку до 10-00 год. 21.10.2024 надати книги обліку розрахункових операцій (за наявності), форми ведення обліку товарних запасів, документи щодо походження товару, який знаходиться в реалізації (оригінали), трудові угоди з працівниками, копії документів, що посвідчують осіб, документи щодо наявних основних засобів (власних або орендованих (договори оренди), договір з установою банку про встановлення банківського терміналу для розрахунку електронними платіжними засобами (т. 1 а.с. 96).

Разом з супровідним листом від 21.10.2024 (т. 1 а.с. 167) позивач надала ГУ ДПС у Івано-Франківській області наступні документи:

- засвідчені копії трудових договорів з найманими працівниками (т. 1 а.с. 186-191);

- засвідчені копії паспорту, РНОКПП ОСОБА_1 , виписки про державну реєстрацію (т. 1 а.с. 13-14, 16, 17);

- засвідчену копію договору суборенди приміщення (т. 1 а.с. 174-175);

- форму ведення обліку товарних запасів (т. 1 а.с. 133 зворотній бік);

- видаткову накладну № 10 від 07.10.2024 року (т. 1 а.с. 167 зворотній бік);

- видаткову накладну № 9 від 10.09.2024 року (т. 1 а.с. 168);

- видаткову накладну № 3 від 11.10.2024 року (т. 1 а.с. 168 зворотній бік);

- видаткову накладну № 15 від 09.07.2024 року (т. 1 а.с. 169-170);

- акт передачі-приймання товару по комісії від 01.09.2024 року;

- акт повернення товару по комісії від 31.08.2024 року;

- видаткову накладну № 4 від 28.09.2024 (т. 1 а.с. 170 зворотній бік);

- видаткова накладна №7 від 03.09.2024 (т. 1 а.с. 171);

- видаткова накладна №11 від 21.08.2024 (т. 1 а.с. 172);

- заяву про реєстрації торгової точки (магазину) до Договору про банківське обслуговування (т. 1 а.с. 131).

Відповідно до акту фактичної перевірки від 25.10.2024 на перевірку позивачкою надано копії форми обліку товарних запасів, договору комісії, актів приймання товарів на комісію та їх повернення. Зазначено, що інші первинні документи про надходження товарів не надано.

Суд зауважує, що жодного аналізу наданих документів щодо їх правильності, повноти, тощо акт не містить. Представником контролюючого органу зроблено висновок про порушення ФОП ОСОБА_3 порядку обліку товарів, отриманих на комісію за актом від 18.09.2024 на загальну суму 1683509,24 грн. (т. 1 а.с. 129-131). При цьому не зазначено у чому саме таке порушення полягало. Тобто акт перевірки, враховуючи надання форми обліку та інших документів на товари, взагалі не містить опису порушення, яке за висновком податкового органу було виявлено.

Як було зазначено, до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку. З аналізу норм ст. 20 закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкт господарювання несе відповідальність за здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку. З наведеної норми вбачається, що підстави для застосування санкцій виникають у випадку встановлення факту реалізації товарів, а також одночасно того, що такі товари не обліковані належним чином. Для визначення розміру санкції контролюючим органом мають бути встановлено ціни реалізації таких товарів.

Правила ведення обліку товарних запасів поширюються на фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі - ФОП), які відповідно до Закону зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такого ФОП визначає Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03.09.2021 №496, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.2021 за № 1411/37033 (далі Порядок №496).

Згідно з п. 2 розділу І Порядку №496 документи, які підтверджують облік та походження товарів - Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку, та первинні документи; первинні документи - опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару. Опис залишку товарів на початок обліку складається в довільній формі та має містити інформацію про: найменування товарів, наявних у такої ФОП на дату набуття ним обов`язку щодо ведення обліку товарних запасів, кількості таких товарів (із зазначенням одиниці виміру) та їх вартості, самостійно визначеної ФОП.

Згідно з п.1, 2, 4 розділу ІІ Порядку №496 облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку. Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації. Форма обліку ведеться за вибором ФОП у паперовій або в електронній формі. Форма обліку має містити зазначені в довільному порядку дані ФОП: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки ФОП або серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті, податкова адреса, назва та адреса місця продажу (господарського об`єкта) або місця зберігання, в межах якого ведеться облік. Для паперової форми обліку зазначені дані мають міститися на титульному аркуші. Записи у Формі обліку ведуться в хронологічному порядку надходження або вибуття товарів.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Порядку № 496, заборонено продаж товарів, на які у місцях продажу таких товарів (господарських об`єктах) відсутні: 1) первинні документи, записи про які внесено до Форми обліку; 2) відповідні записи у Формі обліку про наявні первинні документи; 3) первинні документи і записи у Формі обліку про такі первинні документи.

Отже документами, що є підставою для внесення записів до товарних запасів є накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи тощо.

В свою чергу законодавством не передбачено, що за місцем знаходження господарської одиниці суб`єкта господарювання повинні зберігатись оригінали первинних документів на придбання товарно-матеріальних цінностей, які є підставою для обліку товарних запасів.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 № 996-ХIV (далі Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Згідно з п. 85.2 ст. 82 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Суд констатує, що положення Закону №265/95-ВР не визначають порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, а лише вказують на обов`язок суб`єктів господарювання вести такий облік.

Так, згідно підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Відповідно до положень статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно приписів пункту 177.10 статті 177 ПК України фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет.

Типова форма, за якою здійснюється облік доходів і витрат, та порядок ведення такого обліку визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Таким чином, фізичні особи-підприємці при продажі товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов`язані вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Недотримання вказаного обов`язку має наслідком застосування фінансової санкції у розмірі вартості не облікованих товарів за цінами реалізації.

З системного аналізу вищенаведених норм слідує, що на позивача як на суб`єкта господарювання покладено обов`язок проводити розрахункові операції в порядку, встановленому законодавством, а також вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

За твердженням позивача товари, продаж яких здійснювався, отримувались за договором комісії. Такі пояснення відповідачем жодними доказами не спростовані. З акту фактичної перевірки вбачається, що на перевірку були надані форма обліку (т. 2 а.с. 64), договір комісії від 0107.2024 (т. 2 а.с. 28-29), акти отримання та повернення товарів за договором комісії (т. 2 а.с. 30-63). З супровідного листа вбачається, що на запит ОСОБА_1 також були надані видаткові накладні (т. 2 а.с. 65-70). Жодних зауважень щодо форми та змісту зазначених документів відповідачем не висловлено. В акті перевірки не зазначено, які саме вимоги щодо обліку товарних запасів не були виконані, враховуючи надані документи. Не повідомлено про такі обставини відповідачем і під час розгляду справи.

Також в акті перевірки не зазначено які саме товари, у якій кількості знаходились у продажу на момент проведення фактичної перевірки, не встановлено ціну реалізації таких товарів. Контролюючий орган в акті перевірки посилається на акт отримання позивачем товарів на комісію від 18.09.2024. Перевірка була розпочата 18.10.2024, акт перевірки складено 25.10.2024. Відповідачем не надано ніяких доказів того, що на момент перевірки усі зазначені у акті отримання товарів на комісію перебували у продажу і за вказаними у акті цінами. За таких обставин, суд вважає, що відповідачем не підтверджено належними доказами правомірність визначенням розміру штрафної (фінансової) санкції.

Відповідач у відзиві на позов та запереченнях на додаткові пояснення зазначає, що порушення позивачем порядку обліку товарних запасів полягало у невиконанні вимог "Інструкції про порядок оформлення суб`єктами господарювання операцій при здійсненні комісійної торгівлі непродовольчими товарами", затвердженої наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків України від 08.07.1997 (далі - Інструкція № 343) та "Правил комісійної торгівлі непродовольчими товарами", затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків України № 37 від 13.03.1995 (далі - Правила № 37). ОСОБА_1 не було надано на перевірку документи, які б підтверджували здійснення комісійної торгівлі, а саме звіт комісіонера, сплату комісійної винагороди, підтвердження сплати грошових коштів за реалізований товар, квитанції, комітентські картки, товарні ярлики, що свідчить про недотримання ФОП ОСОБА_1 вимог Інструкції № 343.

Таке твердження суд оцінює критично, з огляду на те, що ані в акті фактичної перевірки, ані у податковому повідомленні-рішенні органами ДПС не зазначено про порушення позивачем вимог зазначених нормативних актів. У запиті під час перевірки контролюючий орган не вимагав надання вищевказаних документів.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 09.09.2025, справа № 600/5677/24-а Інструкція № 343 та Правила № 37 регламентують порядок оформлення операцій суб`єктами господарювання, які здійснюють комісійну торгівлю непродовольчими товарами і поширюються на відносини, що виникають між суб`єктами господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності (комісіонер), які укладають з фізичними особами (комітент) договори комісії та здійснюють продаж прийнятих від них нових та вживаних товарів, і споживачами. Зазначені нормативно-правові акти не регламентують порядок ведення обліку товарних запасів фізичними особами-підприємцями, в той час як статтею 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" відповідальність встановлена саме за порушення обліку товарів.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач не довів законності та обґрунтованості прийнятого ним податкового повідомлення-рішення щодо реалізації позивачем товарів, які не обліковані у встановленому законом порядку. Зокрема ГУ ДПС в Сумській області не доведено неналежність документів щодо придбання позивачем у постачальників товару, який у подальшому реалізовувався ним у господарській одиниці; фактично висновки контролюючого органу ґрунтуються на припущеннях, а не на фактах, встановлених належними та допустимими доказами.

Отже, на думку суду, вказані документи наявні у матеріалах справи підтверджують належний облік та походження товарних запасів, які були реалізовані позивачем у місці продажу.

На підставі викладеного, суд вважає, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність податкового повідомлення-рішення № 706 від 25.11.2024 про застосування до позивача штрафної (фінансової) санкції у розмірі 1683509,24 грн. Суд вважає необхідним визнати його протиправним та скасувати.

Відповідно до ст. 139 КАС суд вважає необхідним стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на сплату судового збору у розмірі 15140 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 25.11.2024 № 706.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, Сумська область, 40009, ) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 15140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 03.02.2026.

Суддя С.М. Глазько