Справа № 640/7002/22
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 лютого 2026 року

м. Київ

справа №640/7002/22

адміністративне провадження №К/990/4288/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Соколова В.М., Уханенка С.А.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року у справі №640/7002/22 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, третя особа - Національний музей історії України про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, третя особа - Національний музей історії України, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 01 лютого 2022 року №11-005/2022 про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року, залишеним без змін Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалами Верховного Суду від 29 грудня 2025 року та 28 січня 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року у справі №640/7002/22 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, третя особа - Національний музей історії України про визнання протиправним та скасування рішення - повернуто особі, яка її подала.

28 січня 2026 року ОСОБА_1 через підсистему "Електронний суд" повторно звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року у справі №640/7002/22. Скаржник просить скасувати оскаржувані рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з приписами частини третьої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Одночасно із касаційною скаргою скаржник заявляє клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Оскільки вперше касаційну скаргу скаржником подано протягом тридцяти днів із дня отримання оскаржуваного судового рішення, а повторно із касаційною скаргою звернувся до суду без суттєвих затримок та зайвих зволікань після отримання копії ухвали про повернення касаційної скарги, суд уважає, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

У касаційній скарзі скаржник підставою касаційного оскарження визначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, з мотивів того, що суди першої та апеляційної інстанцій не перевірили пропорційність і обґрунтованість обраного дисциплінарного стягнення, що прямо суперечить правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду (постанова від 08 вересня 2022 року, справа №11-279сап21) і Верховного Суду (постанова від 26 січня 2023 року, справа №420/5597/19); у справі допущено подвійне притягнення до відповідальності за ті самі обставини після повного відбуття першого покарання, що порушує принцип non bis in idem; застосовано більш суворе стягнення за скаргою самого адвоката, що прямо суперечить статті 19 Конституції України та усталеній практиці Верховного Суду.

Водночас, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Разом з тим, у касаційній скарзі скаржник зазначає, що справа містить питання фундаментального значення, оскільки йдеться про розмежування меж дискреційних повноважень дисциплінарного органу адвокатури та меж судового контролю за результатами такого провадження. Таким чином, справа має не лише індивідуальне, а загальносуспільне значення для захисту прав адвокатів, як елементу правничої професії, гарантованої Конституцією України та практикою ЄСПЛ.

Крім того, скаржник зазначає, що застосування до нього найсуворішого дисциплінарного стягнення - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю призвело до виключення з Єдиного реєстру адвокатів України та втрати професійного статусу, тому наслідки справи є винятково значущими, оскільки позбавлення права є остаточним заходом, який не підлягає подальшому оскарженню у межах адвокатського самоврядування; справа прямо впливає на реалізацію права на працю (стаття 43 Конституції України) та право на ефективний засіб юридичного захисту (стаття 6 Конвенції про захист прав людини).

Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.

Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а також підпунктів «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328 - 330, 334, 335, 338 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року у справі №640/7002/22.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року у справі №640/7002/22 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, третя особа - Національний музей історії України про визнання протиправним та скасування рішення.

Витребувати справу №640/7002/22 із Луганського окружного адміністративного суду.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: В.М. Соколов

С.А. Уханенко