Справа № 400/840/26
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2026-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

03 лютого 2026 р. № 400/840/26
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Альянс", вул. Промислова, 8А,с-ще Костянтинівка,Вознесенський р-н, Миколаївська обл.,55340,вул. Промислова, буд. 8/А,Костянтинівка,Арбузинський район, Миколаївська область,55340

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005

прозаява про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

27.01.2026 до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» до Головного управління ДПС у Миколаївській області з вимогами:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області №5/4-14-29-13-23-02 від 15 січня 2026 року про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу ТОВ «Альянс».

Ухвалою від 30.01.2026 суд відкрив спрощене позовне провадження у справі.

02 лютого 2026 року позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просить суд:

вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Головному управлінню ДПС у Миколаївській області оформлювати та подавати банкам платіжні інструкції на примусове списання (стягнення) з рахунків платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» на підставі та на виконання рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області «Про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу» №5/4-14-29 13- 23-02 від 15.01.2026 року, до набрання законної сили судовим рішенням.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачем зазначено, що стягнення коштів з рахунків платника до остаточного вирішення спору у судовому порядку призведе до непоправної шкоди позивачу: затримки виплат заробітної плати працівникам товариства, звільнення персоналу, порушення строків виконання зобов`язань, фінансових втрат, репутаційних наслідків та можливого банкрутства товариства, особливо в умовах воєнного часу. В такому випадку на позивача, на його думку, буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Позивач стверджує, що існує очевидна загроза порушенню прав позивача, що полягає у тому, що допоки буде вирішено спір по суті у судовому порядку відбуватиметься стягнення коштів з рахунків банків позивача. А в разі задоволення позовних вимог, позивач змушений буде вживати додаткових заходів щодо відновлення свого права.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, судом враховано наступне.

Відповідно до частини 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути заяву без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно пунктів 1, 2 частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Вирішуючи питання про доцільність вжиття заходів забезпечення позову суд виходить з того, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майнові або немайнові інтереси та/або права позивача будуть погіршені, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх слід буде відновити шляхом вчинення певних дій.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року №9 та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 року №2, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Застосовуючи ці приписи до обставин справи суд зазначає таке.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Миколаївській області винесене рішення 5/4-14-29-13-23-02 від 15.01.2026 року про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу без зазначення суми такого боргу.

Виконання рішення, яке є предметом оскарження в цій справі, вже розпочалось, про що свідчить інформаційні повідомлення банківської установи про списання з банківських рахунків ТОВ «Альянс» 16.01.2026 року грошових коштів в розмірі 149347,32 грн, 82260,00 грн.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову, про які зазначено в заяві, направлені фактично на зупинення виконання рішення до моменту визнання судом правомірності або протиправності рішення ГУ ДПС у Миколаївській області № №5/4-14-29-13-23-02 від 15 січня 2026 року, а також вирішення питання про скасування такого рішення або відсутності на те передбачених законом підстав.

Отже, судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо правомірності рішення №5/4-14-29-13-23-02 від 15 січня 2026 року і запропоновані заходи забезпечення позову є адекватними до вимог позову.

В той же час, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, адже у випадку визнання судом рішення №5/4-14-29-13-23-02 від 15 січня 2026 року правомірним та обґрунтованим, відповідач не буде позбавлений можливості стягнути борг за рахунок майна позивача.

Суд враховує, що метою забезпечення позову є запобігання потенційним труднощам у подальшому при виконанні такого рішення.

Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі №1-12/2003 наголосив на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Отже, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Позивач в обґрунтування заяви про забезпечення позову послався на наявність обставин, які передбачені ч.2 ст. 150 КАС України, а саме - невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача

Водночас суд враховує, що згідно з Рекомендацією NR (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом міністрів Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Суд звертає увагу, що не зазначення у спірному рішенні №5/4-14-29-13-23-02 від 15 січня 2026 року суми боргу дає суду на перший погляд підстави для сумнівів у правомірності зазначеного рішення.

При цьому суд враховує, що виконання рішення вже розпочалось.

Отже, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, оскільки у рішенні не визначена певна сума податкового боргу та може здійснюватися списання коштів з рахунку платника податку на підставі рішення, правомірність прийняття якого є предметом заявленого позову.

Керуючись положеннями ст.154, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс",. про забезпечення позову.

2. Вжити заходи забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі № 400/840/26 шляхом заборони Головному управлінню ДПС у Миколаївській області оформлювати та подавати банкам платіжні інструкції на примусове списання (стягнення) з рахунків платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» на підставі та на виконання рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області «Про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу» №5/4-14-29 13- 23-02 від 15.01.2026 року, до набрання законної сили судовим рішенням.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали негайно надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, а також державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів по виконанню ухвали.

Ухвала набрала законної сили 03.02.26.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох років.

Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя Дерев`янко Ліна Леонідівна