Справа № 360/2423/25
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2026-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про витребування доказів

03 лютого 2026 року м. ДніпроСправа № 360/2423/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., під час розгляду адміністративної справи за позовом адвоката Какулія Отарі Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження: вул. Саєнка Андрія, буд. 10, місто Фастів, Київська область, ) про визнання неправомірним дій чи бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17.12.2025 до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла сформована 16.12.2025 позовна заява адвоката Какулія Отарі Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, від 17.11.2025 № 92 (на заміну рішення від 19.09.2025) про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 2 періоди його роботи, які не були враховані Відповідачем, а саме з 22.02.1996 по 31.12.1998 2 роки 10 місяців 10 днів, з 01.01.2001 по 31.12.2001 1 рік, з 01.01.2003 по 31.12.2009 7 років на посаді електрогазозварювальника ремонтного цеху Локомотивного депо Кондрашівська-Нова Донецької залізниці та з 27.08.2010 по 20.10.2011 1 рік 1 місяць 24 днів на посаді електрогазозварювальника Комунального підприємства «Теплосервіс» Станично-Луганського району, з дати звернення 11.09.2025.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач має загальний трудовий стаж 31 рік 1 місяць 26 днів.

В період з 22.02.1996 по 22.02.2010 та з 27.08.2010 по 20.10.2011 Позивач працював на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, а саме:

- з 22.02.1996 по 07.12.1997 електрогазозварювальником 4 розряду ремонтного цеху Локомотивного депо Кондрашівська-Нова Донецької залізниці (1 рік 9 місяців 16 днів);

- з 08.12.1997 по 31.03.1999 електрогазозварювальником 5 розряду ремонтного цеху Локомотивного депо Кондрашівська-Нова Донецької залізниці (1 рік 3 місяці 24 днів);

- з 01.04.1999 по 11.02.2003 електрогазозварювальником 6 розряду ремонтного цеху Локомотивного депо Кондрашівська-Нова Донецької залізниці (3 роки 10 місяців 11 днів);

- з 12.02.2003 по 22.02.2010 електрогазозварювальником 5 розряду ремонтного цеху Локомотивного депо Кондрашівська-Нова Донецької залізниці (7 років 18 днів);

- з 27.08.2010 по 20.10.2011 - електрогазозварювальником 5 розряду Комунального підприємства «Теплосервіс» Станично-Луганського району (1 рік 1 місяць 24 днів).

Всього пільговий стаж роботи за Списком №2 позивача становить 15 років 1 місяць 25 днів.

11.09.2025 позивач, досягнувши віку у 56 років звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач) від 17.11.2025 № 92 (на заміну рішення від 19.09.2025) позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 через відсутність у нього необхідного пільгового стажу згідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058).

В обґрунтування рішення про відмову відповідач зазначив, що відповідно до ст.114 Закону 1058, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років та 6 місяців на зазначених роботах.

Як зазначив Відповідач, до пільгового стажу Списком № 2 Позивача зараховано всі періоди згідно системи персоніфікованого обліку (довідка ОК-5), що становить 3 роки 1 місяць 22 дні, що не дає право Позивачу на зниження пенсійного віку.

Позивач вважає вказане рішення відповідача неправомірним.

Ухвалою суду від 23.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та витребувано докази.

Ухвалу суду від 23.12.2025 доставлено відповідачу в його електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» 23.12.25 о 18:10.

Станом на 03.02.2026 відповідачем ухвалу суду не виконано. Причини не виконання або відсутності можливості виконання не повідомлено.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою, другою та третьою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи

Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу (частина 3 статті 80 КАС України).

Згідно з частиною шостою статті 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до частини сьомої статті 80 КАС України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Частиною восьмою статті 80 КАС України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

За приписами частини дев`ятої статті 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Письмовими доказами відповідно до частини першої статті 94 КАС України є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з частинами другою, четвертою, п`ятою статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

На підставі встановлених обставин, враховуючи наведені норми законодавства, з метою встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги позивача, та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, суд вважає за необхідне повторно витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області докази визначені в ухвалі суду від 23.12.2025.

Суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на положення пункту 3 частини другої статті 149 КАС України, якими визначено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення.

З огляду на викладене та керуючись статтями 9, 77, 80, 241, 243, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Повторно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області протягом 7 (семи) днів з дати отримання цієї ухвали надати суду, з урахуванням приписів статей 18, 44 КАС України:

- заяву про призначення пенсії з доданими документами;

- рішення, прийняте за наслідками розгляду заяви та документів;

- пояснення щодо зарахованих періодів роботи позивача та не зарахованих періодів роботи;

- розрахунок пенсійного стажу позивача.

Попередити відповідача про те, що у випадку невиконання ухвали суду до нього будуть застосовані заходи процесуального примусу, передбачені статті 149 КАС України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.В. Смішлива