Справа № 520/14457/25
Суддя: Семененко М.О.
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 лютого 2026 р.Справа № 520/14457/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Семененко М.О.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою НОМЕР_1 прикордонного загону Держаної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2025 по справі № 520/14457/25

за позовом ОСОБА_1

до НОМЕР_1 прикордонного загону Держаної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) , НОМЕР_3 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_4 ) , Військової частини НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 прикордонного загону)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2025 частково задоволено позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Держаної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) , НОМЕР_3 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_4 ) , Військової частини НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 прикордонного загону) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

24.01.2026 року до Другого апеляційного адміністративного суду вдруге надійшла апеляційна скарга від НОМЕР_1 Прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ), у прохальній частині якої заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку заявник зазначає, що відповідно до довідки про кількість ворожих обстрілів міста Херсон з різних типів озроєння за період часу з 23.10.2025 по 29.12.2025 від 14.01.2026 №02.5/2010/26-Вн, у вказаний проміжок часу було здійснено - 1270 обстрілів, в середньому щоденно більше 20 обстрілів ворожих військ. Безпосередньо до та з 29.12.2025 по 07.01.2026 вищевказані обстріли продовжувались і тривають наразі. З жовтня місяця по листопад 2025 місце постійної дислокації зруйноване вщент.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали електронної справи, колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що 22.10.2025 року Харківським окружним адміністративним судом за правилами спрощеного провадження у порядку письмового провадження прийнято рішення по справі.

Копія оскаржуваного рішення отримана апелянтом 22.10.2025 о 21:00 год., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа ЄСІТС, яка міститься в матеріалах справи.

Вперше апеляційна скарга на зазначене рішення подана 26.11.2025 року, відповідно до відмітки на поштовому конверті в якому надійшла апеляційна скарга.

Таким чином, первинна апеляційна скарга була поданом апелянтом з пропуском строку на апеляційне оскарження на 2 дні.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2025 апеляційна скарга була залишена без руху з наданням строку на усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та уточненої апеляційної скарги із зазначенням першого та другого відповідача по справі ( НОМЕР_3 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_4 ) та Військової частина НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 прикордонного загону)) та їх даних разом з копіями апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.12.2025 року апеляційну скаргу НОМЕР_1 Прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2025 року по справі № 520/14457/25 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_3 прикордонного загону (ВЧ НОМЕР_4 ), Військової частини НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 прикордонного загону), НОМЕР_1 Прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто скаржнику.

Повторно з апеляційною скаргою апелянт звернувся до Другого апеляційного адміністративного суду 24.01.2026 року, через 26 днів з моменту повернення первинної апеляційної скарги.

З цього приводу необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ст. 129 Конституції України та пункту 7 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України однією з засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, згідно ст. 6 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Європейський суд з прав людини в Рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.

У рішеннях від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Усталеною є практика Верховного Суду, що сам по собі факт повернення вчасно поданої вперше апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, тому при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу. Суди мають враховувати, чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

Верховний Суд у постанові від 24 липня 2023 року у справі № 200/3692/21 зробив висновок, що процесуальний строк, зокрема строк на апеляційне оскарження в разі повторного подання апеляційної скарги, може бути поновлено у разі дотримання одночасно таких умов:

- первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;

- повторне подання апеляційної скарги відбулось у межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або впродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

- скаржник продемонстрував добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження і вжив усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;

- доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції та не могли бути усунуті скаржником;

- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

Надаючи оцінку доводам апелянта, колегія суддів, в цій конкретній справі, враховує те, що з первинною апеляційною скаргою НОМЕР_1 прикордонний загін звернувся до суду апеляційної інстанції з пропущенним процесуальним строком на апеляційне оскарження лише на 2 дні.

При цьому вдруге відповідач звернувся з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку з усіма доказами 24.01.2026 (відповідно до відмітки на поштовому конверті, в якому надійшла апеляційна скарга), тобто на 26 день з моменту повернення апеляційної скарги вперше.

Такі дії є свідченням того, що відповідач намагався вчинити усі залежні від нього процесуальні дії у розумний строк для реалізації свого права на апеляційне оскарження.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові Верховного Суду від 04.09.2024 по справі №520/30207/23.

Крім того, апеляційний суд враховує, що Указом Президента України від 24.02.2022 року за №64/2022, затвердженим Законом від 24.02.2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Статтею 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року №389-VIII передбачено, що в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 року №1934-XII Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 року №1934-XII військові частини входять до структури Збройних Сил України.

Виважено досліджуючи значення та обсяг функцій, покладених на військову частину в особливий період, колегія суддів погоджується із ґрунтовністю доводів апелянта про те, що введення на всій території України воєнного стану може впливати на своєчасну реалізацію апелянтом прав, передбачених ст.ст. 44, 295 КАС України.

Проаналізувавши доводи, зазначені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, продемонстрованість добросовісного ставлення до реалізації права на апеляційне оскарження, враховуючи дату подання апеляційної скарги повторно та дату сплати судового збору, направленість дій апелянта на оскарження рішення, колегія суддів вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, тому, клопотання підлягає задоволенню, а строк на апеляційне оскарження - поновленню.

Так, апеляційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України, подана з дотриманням порядку, визначеного ст. 297 КАС України, і строків апеляційного оскарження, передбачених ст. 295 КАС України, відсутні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження (ст. 299 КАС України).

З огляду на зазначене, перешкоди для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 300 КАС України, якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 18 КАС України, процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

З метою забезпечення прав учасників справи на своєчасний та належний розгляд поданих апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне витребувати із суду першої інстанції справу, рішення в якій оскаржено.

Керуючись ст. ст. 121, 293, 295-297, 300, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2025 року у справі № 520/14457/25 - задовольнити.

Процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2025 року у справі № 520/14457/25 - поновити.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою НОМЕР_1 прикордонного загону Держаної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2025 по справі № 520/14457/25 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Держаної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) , НОМЕР_3 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_4 ) , Військової частини НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 прикордонного загону) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Зупинити дію рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2025 року у справі № 520/14457/25.

Встановити учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу разом з доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом 5 днів від дати отримання копії ухвали.

Надіслати учасникам справи копії апеляційних скарг та доданих до них матеріалів разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження у справі.

Витребувати з Харківського окружного адміністративного суду справу № 520/14457/25.

Справу невідкладно направити до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Семененко
Судді З.Г. Подобайло І.С. Чалий