Справа № 440/11485/25
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/11485/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області , в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №94 від 30.06.2025 щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутності висновку лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплатити пенсію ОСОБА_1 відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 10.06.2025 року.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що вона має право на призначення дострокової пенсії за віком на підставі пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки вона досягла 50 років, в неї наявний страховий стаж не менше ніж 15 років, а також оскільки вона народила та виховала дитину, яка є інвалідом з дитинства. Вказує, що про те, що її дитина мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, про що стверджує довідка від 19.06.2025 про призначення з 06.05.2002 по 05.05.2014 державної соціальної допомоги на дитину ОСОБА_2 . Також довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААГ №822790 від 15.04.2024 засвідчує групу інвалідності та причину інвалідності дитини - інвалід з дитинства.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував, зазначивши, що 23.06.2025 позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення дострокової пенсії за віком згідно з пунктом 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон 1058-IV). Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийняло рішення №94 від 30.06.2025 про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком. Вік позивача на момент звернення до пенсійного органу 50 років. Загальний страховий стаж 20 років 10 місяців 04 дні. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу позивача зараховано всі періоди. Довідку про отримання допомоги особам з інвалідністю з дитинства №03/1098 від 18.06.2025 на дитину ОСОБА_2 пенсійним органом не було взято до уваги, оскільки допомога призначена після досягнення дитиною 6-річного віку. З огляду на те, що медичний висновок про те, що дитині була встановлена інвалідність у віці до 6-ти років, та відомості про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення 6-тирічного віку, позивачем не надавалися, тому у пенсійного органу відсутні правові підстави для призначення позивачу дострокової пенсії за віком згідно з пунктом 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 позовну заяву залишено без руху.

17.09.2025 позивач усунула недоліки позовної заяви.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/11485/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.06.2025 звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення дострокової пенсії за віком згідно з пунктом 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийняло рішення №94 від 30.06.2025 про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком.

В обґрунтування прийнятого рішення ГУПФУ в Тернопільській області зазначило, що вік заявниці 50 років. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п?ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення зазначеного вік - після досягнення віку 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому, особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю віком до 18 років. Відповідно до пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок) до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема документи про народження дитини, виховання до шестирічного віку, про визнання дитини заявника особою з інвалідністю. Відповідно до пункту 2.18 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" визнання особи з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров?я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення шестирічного віку або особою з інвалідністю з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності). Страховий стаж особи становить 20 років 10 місяців 04 дні. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. Довідку про отримання допомоги особам з інвалідністю з дитинства від 18.06.2025 №03/1098 на дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взяти до уваги для призначення дострокової пенсії за віком немає можливості, оскільки допомога особам з інвалідністю з дитинства призначена на дитину після досягнення 6- ти річного віку. Медичний висновок закладу охорони здоров?я про настання інвалідності до 6 річного віку, визначений згідно Порядку, не надано. Відомості про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку відсутні.

Позивач, не погодившись із вищевказаним рішенням, звернулася до суду з цим позовом про визнання його протиправним та скасування, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплатити пенсію ОСОБА_1 відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 10.06.2025.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (надалі також Закон України № 1058-IV), який набрав чинності з 01.01.2004.

Статтею 1 Закону України № 1058-IV передбачено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 9 Закону №1058-ІV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення зазначеного віку, - після досягнення віку 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу. При цьому особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю віком до 18 років.

За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п`ятьох або більше дітей, дитини з інвалідністю чи тяжко хворої дитини, якій не встановлено інвалідність, до шестирічного віку здійснювалося батьком, батьку призначається дострокова пенсія за віком після досягнення віку 55 років та за наявності страхового стажу не менше ніж 20 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства право на дострокову пенсію за віком мають, зокрема, матері, які виховали осіб з інвалідністю з дитинства до шестирічного віку (після досягнення матір`ю 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу).

При цьому однією з обов`язкових умов для призначення дострокової пенсії за віком є виховання до шестирічного віку саме дитини з інвалідністю з дитинства.

Відтак установлення органами медико-соціальної експертної комісії (далі МСЕК) інвалідності після досягнення такою дитиною шестирічного віку в певній мірі ставить під сумнів факт виховання матір`ю до шестирічного віку саме дитини з інвалідністю з дитинства, а не дитини без такого роду медичних показань.

Загальний підхід до змістовного наповнення поняття особа з інвалідністю на момент виникнення спірних відносин установлювався статтею 2 Закону України № 875-XII "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", а також статтею 1 Закону України від 06 жовтня 2005 року за № 2961-IV "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" (далі Закон № 2961-IV). Зокрема, такий статус могла мати особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, унаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Відповідно до абзацу 3 статті 1 Закону України № 2961-IV дитина з інвалідністю - особа до досягнення нею повноліття (віком до 18 років) зі стійким обмеженням повсякденного функціонування, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність.

Подібна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №330/2181/16-а (2-а/330/36/2016).

Водночас, постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №22-1).

Так, відповідно до підпункту 6 пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком, зокрема, жінкам, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матерям осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до зазначеного віку, - документи про народження дітей (дитини), виховання їх (її) до шестирічного віку, про визнання дитини заявника особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, якій не встановлено інвалідність. У разі звернення за пенсією батька, яким здійснювалось виховання п`ятьох або більше дітей, дитини з інвалідністю чи тяжко хворої дитини, якій не встановлено інвалідність, додається заява матері про згоду щодо призначення пенсії батьку або документи, що підтверджують її відсутність (свідоцтво органу державної реєстрації актів цивільного стану (далі - ДРАЦС) про смерть, рішення суду тощо) (при призначенні пенсії згідно з пунктом 3 частини першої статті 115 Закону).

Пунктом 2.17 Порядку №22-1 визначено, що при призначенні пенсій жінкам, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, матерям осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини. У разі смерті дитини подається свідоцтво про смерть.

Згідно з пунктом 2.18 Порядку №22-1 визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладу охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення шестирічного віку або особою з інвалідністю з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності).

Визнання дитини тяжко хворою, якій не встановлено інвалідність, засвідчується посвідченням одержувача допомоги, довідкою про захворювання дитини на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, про те, що дитина отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, виданою закладом охорони здоров`я, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09 березня 2021 року № 407 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 квітня 2021 року за № 510/36132. У разі якщо дитина визнана тяжко хворою після досягнення шестирічного віку надається медичний висновок закладу охорони здоров`я про те, що дитина мала тяжку хворобу до досягнення нею шестирічного віку.

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані від органів, що призначають допомогу, відомості про вид отриманої допомоги та період її одержання (за наявності).

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, мати дитини з інвалідністю має право на призначення дострокової пенсії за віком у тому разі, якщо дитина, яку вона виховує, визнана дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку. Якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення нею шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку лікарсько-консультативної комісії або МСЕК про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного чи вісімнадцятирічного віку.

Тобто, визначальним є факт встановлення інвалідності дитині у відповідному віці до досягнення 6 або 18 років та факт виховання її (дитини-інваліда, інваліда з дитинства) матір`ю до цього віку.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 27.05.2014 у справі №21-133а14, від 02.12.2014 у справі №21-534а14.

Як слідує з матеріалів цієї справи, при зверненні до пенсійного органу із заявою від 23.06.2025 про призначення дострокової пенсії за віком позивач додала, зокрема:

- свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1 , згідно з яким ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина ОСОБА_2 /а.с. 18/;

- паспорт громадянина України Серія НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_2 /а.с. 13-15/;

- довідку до акта огляду МСЕК №822790 та виписку з акта огляду МСЕК №822790, згідно з якими ОСОБА_2 повторно встановлено ІІ групу інвалідності з 01.10.2022, причина - інвалід з дитинства /а.с. 16-17/;

- довідку Управління соціального захисту населення Покровської районної державної адміністрації Донецької області від 19.06.2025 №03/1098, видану про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управління та їй відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Міністерства охорони здоров`я України №226/293/169 від 30.04.2002 "Про затвердження Порядку надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" з 06.05.2002 по 05.05.2014 призначено державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю на дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 06.05.2014 особовий рахунок ОСОБА_1 заблокований по закінченню строка виплати /а.с. 22/.

Згідно з оскаржуваним рішенням пенсійного органу про призначення дострокової пенсії довідку про отримання допомоги особам з інвалідністю з дитинства від 18.06.2025 №03/1098 на дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взяти до уваги для призначення дострокової пенсії за віком немає можливості, оскільки допомога особам з інвалідністю з дитинства призначена на дитину після досягнення 6 ти річного віку. Медичний висновок закладу охорони здоров?я про настання інвалідності до 6 річного віку визначений згідно Порядку не надано.

Разом з тим, суд не погоджується з такою позицією пенсійного органу та вважає за доцільне зазначити наступне.

Так, згідно з пунктом 1.1 Порядку надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства фінансів України від 30.04.2002 №226/293/169 (чинного станом та в редакції на 2002 рік), цей документ розроблений відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам" і визначає умови призначення та порядок надання і виплати: державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства I і II групи; державної соціальної допомоги непрацюючим інвалідам з дитинства III групи; державної соціальної допомоги дітям-інвалідам віком до 16 років; надбавки на догляд за інвалідом з дитинства I групи; надбавки на догляд за дитиною-інвалідом віком до 16 років; допомоги на поховання інваліда з дитинства або дитини-інваліда віком до 16 років.

Право на державну соціальну допомогу мають інваліди з дитинства I і II групи, непрацюючі інваліди з дитинства III групи, також діти-інваліди віком до 16 років (пункт 2.1 вищевказаного Порядку).

Згідно з пунктами 2.2 та 2.3 зазначеного Порядку державна соціальна допомога призначається на кожного інваліда з дитинства чи дитину-інваліда відповідно до цього Порядку. Органи медико-соціальної експертизи та заклади охорони здоров`я у триденний строк зобов`язані надіслати витяг з акта огляду інваліда з дитинства або медичний висновок про визнання дитини інвалідом до органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання інваліда з дитинства або батьків, усиновителів, опікуна, піклувальника дитини-інваліда. Не пізніше 10 днів після надходження зазначених документів орган праці та соціального захисту населення зобов`язаний направити письмове повідомлення інваліду з дитинства, батькам, усиновителям, опікуну, піклувальнику дитини-інваліда про право на державну соціальну допомогу, умови, розмір і порядок її призначення.

Перелік документів що подаються для призначення державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам визначений у пункті 2.4 цього Порядку.

Згідно з пунктом 2.5 вказаного Порядку державна соціальна допомога призначається з дня звернення за її призначенням.

Враховуючи вищевказані норми Порядку суд доходить висновку, що оскільки днем народження ОСОБА_2 є ІНФОРМАЦІЯ_2 , а днем призначення державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю на дитину ОСОБА_2 згідно довідки УСЗН Покровської РДА Донецької області від 19.06.2025 №03/1098 є 06.05.2002, який згідно з пунктом 2.5 Порядку є днем звернення за призначенням такої допомоги, а не днем встановлення інвалідності, очевидним є те, що встановлення інвалідності дитині ОСОБА_2 відбулося до 06.05.2002, тобто до досягнення ним шести років.

При цьому у довідці УСЗН Покровської РДА Донецької області від 19.06.2025 №03/1098 вказано про неможливість надати первинні документи, а саме, медичний висновок про дитину з інвалідністю до 18 років з формою 080/о та інші паперові документи, які зберігаються в особовій справі отримувача допомог. Особова справа залишилась (можливо знищена) в архіві в місті Авдіївка Покровського району Донецької області, яка є тимчасово окупованою територією. Інформація управлінням надана на підставі електронних даних.

У свою чергу жодних доказів на підтвердження факту встановлення дитині ОСОБА_2 інвалідності після досягнення ним 6-річного віку органом Пенсійного фонду до суду не надано.

За викладених обставин, у позивача у спірному випадку був відсутній обов`язок надавати разом із заявою про призначення дострокової пенсії висновок лікарсько-консультативної комісії або МСЕК про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Резюмуючи викладене, суд висновує, що відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком згідно пункту 3 частини 1 статті 115 Закону № 1058-ІV з підстав ненадання медичного висновку закладу охорони здоров?я про настання інвалідності до 6 річного віку, визначеного згідно Порядку №22-1, а також відомостей про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, пенсійний орган діяв необґрунтовано та протиправно, з надмірним формалізмом, а відтак, рішення ГУПФУ в Тернопільській області №94 від 30.06.2025 підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Згідно з приписами статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що станом на 23.06.2025 (дата звернення із заявою) позивач досягла віку 50 років ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також мала необхідний страховий стаж (21 рік 5 місяців 17 днів) для призначення дострокової пенсії за віком згідно з пунктом 3 частини 1 статті 115 Закону №1058-ІV.

Відтак, з метою належного захисту порушених прав позивача суд вважає за доцільне також задовольнити позовні вимоги позивача в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 11.06.2025 (дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку).

Водночас позовні вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію з 10.06.2025 (день досягнення пенсійного віку) задоволенню не підлягають, оскільки стаття 45 Закону №1058-ІV чітко визначає, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

За викладених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Водночас, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки передумовою для виникнення цього спору є протиправні дії відповідача, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати позивача у повному розмірі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (вул. Майдан Волі, буд. 3, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Полтавській області №94 від 30.06.2025.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити з 11.06.2025 ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.В. Довгопол