Справа № 600/4943/25-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/4943/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до КНП "Центральна міська клінічна лікарня" Чернівецької міської ради, третя особа - Центр оцінювання функціонального стану особи ДУ "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська клінічна лікарня" Чернівецької міської ради № 73/25/304/Р від 13.02.2025 про відмову у встановленні (продовженні) інвалідності ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство "Центральна міська клінічна лікарня" Чернівецької міської ради в особі експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи повторно розглянути медико-експертну справу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прийняти нове рішення щодо результату оцінювання, яким встановити третю (ІІІ) групу інвалідності у зв`язку із загальним захворюванням.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується із рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська клінічна лікарня" Чернівецької міської ради № 73/25/304/Р від 13.02.2025 про відмову у встановленні (продовженні) інвалідності, оскільки протягом багатьох років позивач страждає на комплекс важких хронічних захворювань опорно-рухового апарату та нервової системи, що призвели до стійких, незворотних порушень функцій організму та, як наслідок, до суттєвого та тривалого обмеження його життєдіяльності. Позивач стверджує, що проведення оцінювання повсякденного функціонування 13.02.2025 року було проведено поверхово, формально та з грубим порушенням процедури. Також позивач зазначив, що огляд тривав лічені хвилини, під час якого члени комісії не здійснили жодних належних дій для об`єктивного визначення стану його здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності. Було проігноровано скарги позивача та не проведено аналізу медичної документації, яка була долучена до справи. На переконання позивача такий підхід свідчить про те, що висновок експертної команди не відповідає фактичному стану здоров`я позивача, оскільки він ґрунтується не на всебічному огляді та аналізі документів, а на поверхневому, упередженому ставленні.

Відповідач заперечував проти задоволення позову та зазначив, що у позові не наведено жодної норми матеріального або процесуального права, які, на думку позивача, порушив відповідач. Також у відзиві зазначено, що позивач, як і його представник, не є фахівцями з оцінювання повсякденного функціонування особи, а тому припущення про достатність підстав для встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності є домислами і нічим не обґрунтовано. Крім того, відповідач вказав, що правомірність рішення було перевірено Центром оцінювання функціонального стану особи ДУ "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" та залишено оскаржуване рішення чинним. Додатково відповідач вказав, що позивач не позбавлений права на повторне експертне оцінювання повсякденного функціонування особи в разі зміни стану здоров`я і працездатності. У зв`язку із вказаним відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Рух справи у суді

Судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська клінічна лікарня" Чернівецької міської ради № 73/25/304/Р від 13.02.2025 відмовлено у встановленні (продовженні) інвалідності ОСОБА_1 . (а.с. 38-42).

Позивачем було подано скаргу на рішення № 73/25/304/Р від 13.02.2025, однак 05.08.2025 р. Центром оцінювання функціонального стану особи ДУ "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" підтверджено висновки оскаржуваного рішення. Також вказано, що на підставі детального вивчення представленої медичної документації, експертна команда прийшла висновку, що наявні у пацієнта патологічні зміни, а саме G54.2 - Ураження шийних корінців, не класифіковані в інших рубриках: Хронічна шийна радикулопатія, стійкий виражений корінцево-больовий синдром, легкий парез лівої кисті на фоні, дегенеративно-дистрофічних змін хребта, кили диску С5-С6, аномалія Кімєрлє, обумовлюють легкий ступінь обмеження трудової діяльності та збереження нормальної здатності до пересування та самообслуговування. Наявна патологія попри наявні порушення, не досягає ступеня вираженості, який би відповідав критеріям встановлення групи інвалідності згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1338 від 15.11.2024 року. Таким чином, команда експертів сформувала рішення про підтвердження оскаржуваного рішення. (а.с. 42-48).

Матеріли справи містять медичну документацію ОСОБА_1 , а саме: виписні епікризи з історії хвороби №3868, №1716, №5019, №1457, №5878, №9061, №441, №1690; обстеження «Стимуляційна електронейроміографія. F-хвиля» від 18.08.2022 р., від 28.08.2023 р.; обстеження Електронейроміографії від 18.08.2022 р., від 28.08.2023 р., 12.08.2024 р.; довідку МСЕК Серія 12ААГ №069120 про встановлення 3 групи інвалідності до грудня 2023 р.; довідку МСЕК Серія 12ААГ 584094 про встановлення 3 групи інвалідності до січня 2025 р.; форму індивідуальної реабілітації інваліда; виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2554, №4127; направлення на медико-експертну комісію; флюорографічне обстеження від 10.07.2017 р.; консультативне заключення №829440; виписку із історії хвороби від 06.11.2018 р.; довідку від 12.04.2024 р. про перебування на лікуванні; обстеження «Комп`ютерна електроенцефалографія з картуванням» від 04.09.2024 р.; обстеження «Кольорове дуплексне сканування екстра краніального відділу брахіоцефальних судин» від 22.10.2024 р.; обстеження «МРТ попереково-крижового відділу хребта» від 06.09.2025 р. (а.с. 11-38).

Мотивувальна частина

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийняття оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абз. 4 ст. 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 № 2961-IV (далі - Закону № 2961-IV) інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» №875-XII від 21.03.1991 р. (далі - Закон № 875-XII) інвалідність повнолітній особі встановлюється за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (далі - Постанова №1338) визначено, що до введення в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи»: з 1 січня 2025 року експертиза щодо встановлення інвалідності відповідно до законодавства для повнолітніх осіб проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованими відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою (далі - експертні команди), до складу яких можуть входити лікарі, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою, а також Центром оцінювання функціонального стану осіб відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою; проведення оцінювання повсякденного функціонування особи організовується в кластерних та надкластерних закладах охорони здоров`я відповідно до Положення про експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою. За потреби та/або в разі відсутності затвердженої спроможної мережі закладів охорони здоров`я на території регіону оцінювання повсякденного функціонування особи проводиться також у визначених Міністерством охорони здоров`я закладах охорони здоров`я державної форми власності та визначених розпорядженням начальника (голови) обласної, Київської міської державної адміністрації (військової адміністрації) за погодженням з Міністерством охорони здоров`я закладах охорони здоров`я комунальної форми власності; оцінювання повсякденного функціонування особи проводиться з використанням електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи після початку її функціонування.

Згідно з п. 3 Постанови № 1338 датою початку функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи та її складової - Реєстру осіб, направлених на проведення оцінювання повсякденного функціонування, є дата оприлюднення відповідного повідомлення про це на офіційному веб-сайті Міністерства охорони здоров`я, яке здійснюється після впровадження відповідного програмного забезпечення та забезпечення технічної можливості щодо його функціонування.

Процедуру проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, а саме повнолітніх громадян України, іноземців або осіб без громадянства, які проживають в Україні на законних підставах, з обмеженнями повсякденного функціонування або з інвалідністю з метою встановлення причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, соціальній та психологічній реабілітації, а також складення та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю на основі комплексного реабілітаційного обстеження особи та індивідуального реабілітаційного плану (за наявності) визначає Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (далі - Порядок № 1338).

Згідно з п.3 Порядку № 1338 направлення на оцінювання у зв`язку з тривалою тимчасовою непрацездатністю проводиться з метою визначення необхідності продовження тимчасової непрацездатності або встановлення інвалідності.

Відповідно до п. 7 Порядку № 1338 проведення оцінювання організовується у закладі охорони здоров`я, в якому затверджено перелік лікарів, які мають право проводити оцінювання.

Згідно з п. 8 Порядку № 1338 оцінювання проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - експертні команди).

Відповідно до п. 9 Порядку № 1338 склад експертних команд формується індивідуально для кожного випадку. Після появи технічної можливості склад експертних команд формується за допомогою електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - електронна система) з дотриманням принципу випадковості, з числа доступних лікарів за спеціалізацією, необхідною для проведення оцінювання.

Згідно з п. 31, п. 34 та п. 35 Порядку № 1338 під час розгляду справи члени експертної команди досліджують всі надані документи, а також відповідні медичні записи, що підтверджують стан здоров`я особи, щодо якої проводиться оцінювання, що містяться в електронній системі охорони здоров`я.

Експертна команда проводить розгляд справи у визначеному складі. Відомості щодо результатів огляду і прийнятих рішень вносяться до протоколу розгляду. У разі організаційної потреби та технічної можливості окремі члени експертної команди (крім тих, що безпосередньо проводять огляд особи та/або спеціалізація яких безпосередньо стосується рішення, яке повинна прийняти експертна команда) можуть брати участь у розгляді дистанційно з використанням технічних засобів електронних комунікацій із забезпеченням дотримання лікарської таємниці, конфіденційності інформації про стан здоров`я особи та інших вимог законодавства щодо захисту персональних даних.

Рішення приймаються колегіально більшістю голосів членів експертної команди. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос головуючого у справі.

Відповідно до п. 36 Порядку № 1338 розгляд справи фіксується у відповідному протоколі. Протокол розгляду підписується в електронній системі кожним членом експертної команди шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису користувача електронної системи відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Згідно з п. 40 Порядку № 1338 за результатами проведення оцінювання експертна команда приймає рішення щодо встановлення чи невстановлення (або визначення) відповідно до законодавства: ступеня обмеження життєдіяльності особи; потреби у продовженні тимчасової непрацездатності та у разі продовження тимчасової непрацездатності головуючий у справі формує медичний висновок про тимчасову непрацездатність відповідно до Порядку формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого наказом МОЗ; інвалідності, фіксації причин та часу її настання відповідно до документів, що це підтверджують; ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); наявності медичних показань на право одержання особою з інвалідністю або дитиною з інвалідністю, яка має порушення опорно-рухового апарату, автомобіля і протипоказання до керування ним, що визначаються відповідно до переліку медичних показань і протипоказань, затвердженого МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики; потреби у постійному догляді; потреби в отриманні соціальної, психолого-педагогічної, професійної, трудової та/або фізкультурно-спортивної реабілітації; обсягів та видів необхідних допоміжних засобів реабілітації та/або медичних виробів; потреби в отриманні реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я та у разі визначення такої потреби головуючий формує електронне направлення для надання реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я відповідно до Порядку організації надання реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 № 1268 «Питання організації реабілітації у сфері охорони здоров`я»; ступеня стійкого обмеження життєдіяльності хворих для направлення їх у стаціонарні відділення центрів соціального обслуговування; причини смерті особи з інвалідністю або особи, ступінь втрати працездатності якої визначений експертною командою у відсотках на підставі свідоцтва про смерть у разі, коли законодавством передбачається надання пільг членам сім`ї померлого.

На підставі матеріалів справи встановлено, що 13.02.2025 р. відповідачем проведено оцінювання повсякденного функціонування особи відносно позивача, в очній формі. Під час оцінювання експертною командою надавалась оцінка функціонуванню позивача з урахуванням діагнозу, з яким його направлено: Основний діагноз: G54.2 - Ураження шийних корінців, не класифіковані в інших рубриках.

При цьому, твердження позивача про те, що відповідачем медичний огляд було проведено поверхово, формально та з грубим порушенням процедури та без належної оцінки медичних документів жодними доказами не підтверджено. Крім того, ані позивач, ані його представник, не є фахівцями з оцінювання повсякденного функціонування особи, а тому припущення про достатність підстав для встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності не містять достатнього обґрунтування та доказового підтвердження.

Також суд звертає увагу, що позивачем було подано скаргу на рішення № 73/25/304/Р від 13.02.2025, однак 05.08.2025 р. Центром оцінювання функціонального стану особи ДУ "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" підтверджено висновки оскаржуваного рішення.

Не погоджуючись з вказаними висновками позивач звернувся до суду фактично з метою вирішення питання щодо надання йому відповідної групи інвалідності.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Отже, визначення конкретного ступеню розладу функцій органів і систем організму та обмеження життєдіяльності людини як критеріїв встановлення інвалідності є дискреційними повноваженнями МСЕК, а отже, суд не вправі втручатися у такі повноваження відповідача.

Подібна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №817/820/16, від 17.03.2020 у справі №240/7133/19, від 30.11.2020 у справі №200/14695/19-а та від 12.10.2021 у справі № 280/4820/19.

Аналіз зазначених вище норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень МСЕК, суд вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку, яка на час спірних правовідносин визначена Положенням №1317 та Інструкцією №561. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Вказана позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 30.04.2021 у справі № 160/12235/19.

Позивач у позові вказує на порушення процедури прийняття рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи та не продовження позивачу 3 групи інвалідності та вказує, що відповідачем не взято до уваги медичні документи, з яких підтверджено наявність права продовження інвалідності. Суд встановив, що такими медичними документами, на які посилається позивач, є виписні епікризи з історії хвороби, результати обстежень, консультативне заключення, виписка із історії хвороби, довідки про перебування на лікуванні. Однак, суд наголошує, що не є компетентним органом, який може приймати будь-які висновки на підставі поданих позивачем медичних документів.

Поряд із цим, суд звертає увагу позивача, що рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень відповідним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

З огляду на зазначене, суд наголошує, що у даній справі відсутні підстави для здійснення власної оцінки прийняття відповідачем висновку щодо відсутності підстав для встановлення позивачу групи інвалідності, оскільки це є дискреційним повноваженням експертної команди.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська клінічна лікарня" Чернівецької міської ради № 73/25/304/Р від 13.02.2025 р. прийнято правомірно.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду справи відповідачем доведено правомірність вчинених дій та прийнятого рішення, а тому позов не підлягає задоволенню.

Судові витрати

Відповідно до ч.2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки відповідач не поніс вказаних витрат, суд не вирішує питання про їх стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250, 257 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування учасників процесу:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач: КНП "Центральна міська клінічна лікарня" Чернівецької міської ради (вул. Героїв Майдану, 256, м.Чернівці, 58013, ).

третя особа: Центр оцінювання функціонального стану особи ДУ "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" (пров. Ф.Макаревського, 1А, м. Дніпро, 49005, ).

Суддя Т.М. Брезіна