Справа № 480/4515/25
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 лютого 2026 року Справа № 480/4515/25

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:

1) визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 в період з 18.03.2022 року по 20.05.2023 р. грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань, та інших, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено законом на 01 січня 2018 року, на відповідні тарифні коефіцієнти, тобто без врахуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (в редакції чинній з 29.01.2020),

2) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18.03.2022 р. по 31.12.2022 р. з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум,

3) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок всіх інших належних за період з 18.03.2022 р. по 31.12.2022 р. додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 (грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомогу для вирішення соціально-побутових питань, та інших) з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01.01.2020 р., на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум,

4) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 р. по 20.05.2023 р. з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум,

5) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок всіх інших належних за період з 01.01.2023 р. по 20.05.2023 р. додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 (грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомогу для вирішення соціально-побутових питань, та інших) з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік станом на 01.01.2023 р., на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою від 23.06.2025 визнано поважною причину пропуску строку для звернення з цим позовом до суду та поновити позивачу такий строк в частині вимог, що стосуються періоду з 19.07.2022 до 20.05.2023 та прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

07.07.2025 Військовою частиною НОМЕР_1 подано відзив на позовну заяву, в якому крім заперечень проти позову, представник заявив клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду (а.с.48-62). Зокрема, в обґрунтування клопотання вказав, що позивач у заяві зазначає, що є діючим військовослужбовцем та перебуваючи постійно на військовій службі у позивача не завжди були необхідні комунікації для зв`язку з адвокатом, судом та інше, що унеможливлювало звернутися до суду раніше. Відсутність можливості звернутись до Військової частини НОМЕР_1 у визначений термін з приводу перерахунку грошового забезпечення підтверджується довідкою №257 від 18.03.2025 року, згідно якої вбачається, що позивач постійно перебував в зоні бойових дій. Однак, позивач у своїх твердженням не зазначає, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.09.2023 року № 273 та від 27.11.2024 року №342 старшина ОСОБА_1 вважається таким, що самовільно залишив військову частину. Факт самовільного залишення військової частини підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001856. Тобто твердження позивача, який згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2024 № 331 самовільно залишав військову частину НОМЕР_1 у період з 30.09.2023 по 11.11.2024 стосовно неможливості звернутися до адвоката чи суду не відповідає дійсності, а навпаки зазначені обставини вказують на вільний вибір своїх дій позивачем та можливість звернення до суду, адвоката чи іншої установи.

Представник позивача подав відповідь на відзив та пояснення на клопотання Військової частини про залишення позову без розгляду, в якому вказав, що відсутність можливості звернутись до Військової частини НОМЕР_1 у визначений термін з приводу перерахунку грошового забезпечення, підтверджується довідкою № 257 від 18.03.2025 року, згідно якої вбачається, що позивач постійно перебував в зоні бойових дій. Також, з метою надання правової допомоги ОСОБА_1 , позивачем було подано адвокатський запит до Військової частини НОМЕР_1 з метою отримання інформації щодо нарахувань та виплати всіх видів грошового забезпечення ОСОБА_1 , а також з метою отримання копій розрахункових листів. У відповіді на запит, лист датований від 05.05.2025 року, від Військової частини НОМЕР_1 позивач отримав запитувану інформацію, без якої була неможлива підготовка позовної заяви. Тобто, фактично лише після отримання відповіді на запит позивач дізнався про свої порушені права в частині невиплати в повному обсязі грошового забезпечення (а.с.81-83, 100-102)

Ухвалою суду від 21.08.2025 замінено відповідача - Військову частину НОМЕР_1 на правонаступника, яким є Військова частина НОМЕР_2 .

Поряд з цим, перевіривши матеріали справи та доводи заявленого представником Військової частини НОМЕР_1 клопотання про залишення позову без розгляду, суд вказує наступне.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Тобто суд, який вирішує публічно-правовий спір, повинен перевірити коли дізнався позивач про порушення своїх прав чи повинен був дізнатися, чи не пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах позову докази поважності причин його пропуску.

Верховний Суд у складі cудової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.03.2025 у справі №460/21394/23 дійшов наступних висновків:

"Спірний період умовно варто поділити на дві частини: до набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин [19 липня 2022 року] та п і с л я цього.

Період до 19 липня 2022 року регулюється положеннями статті 233 КЗпП України, у редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, яка визначає право особи на звернення до суду із позовом про стягнення належної їй заробітної плати [грошового забезпечення] без обмеження будь-яким строком.

Проте період з 19 липня 2022 року регулюється вже нині чинною редакцією статті 233 КЗпП України, яка передбачає тримісячний строк звернення до суду з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні".

Так, чинна редакція частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності 19.07.2022) визначено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

У цій справі позивач визначає спірним період з 18.03.2022 до 20.05.2023, а з позовом до суду звернулася 02.06.2025 (дата, вказана на поштовому конверті).

В контексті зазначеного вище, суд зауважує, що спірні правовідносини з 18.03.2022 до 18.07.2022 охоплюють період до набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, тому строк звернення до суду не застосовується.

Водночас, період з 19.07.2022 до 20.05.2023 охоплює період після набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, який передбачає тримісячний строк звернення до суду.

Представником позивача разом з позовом було подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якому він просив поновити строк звернення до суду, в якій вказав, що позивач є діючим військовослужбовцем та перебуваючи постійно на військовій службі у позивача не завжди були необхідні комунікації для зв`язку з адвокатом, судом та ін., що унеможливлювало звернутися до суду раніше. Тому з метою надання правової допомоги ОСОБА_1 , представником було подано адвокатський запит до Військової частини НОМЕР_1 щодо отримання інформації щодо нарахувань та виплати всіх видів грошового забезпечення ОСОБА_1 , а також з метою отримання копій розрахункових листів. У відповіді на запит, наданої листом Військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2025, представник позивача отримав запитувану інформацію, без якої була неможлива підготовка позовної заяви. Відтак, фактично лише після отримання відповіді на запит позивач дізнався про свої порушені права в частині невиплати в повному обсязі грошового забезпечення.

У зв`язку з наведеним обґрунтуванням пропуску строку звернення з позовом до суду, ухвалою суду від 23.06.2025 позивачу поновлено строк звернення з позовом до суду, встановлений ч.2 ст.233 КЗпП України в частині вимог, що стосуються періоду з 19.07.2022 до 20.05.2023 (а.с.40-41).

Разом з тим, враховуючи необхідність для правильного вирішення питання дотримання позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами в частині вимог з 19.07.2022 до 20.05.2023, суд ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 23.06.2025 витребував у відповідача документальне підтвердження ознайомлення позивача до 05.05.2025 (вих. дата листа-відповіді відповідача на заяву представника позивача щодо здійснення перерахунку грошового забезпечення позивача) з розміром та складовими нарахованого та виплаченого у спірному періоді грошового забезпечення, як-то докази направлення/видачі розрахункових листів, довідок про грошове забезпечення, грошовий атестат тощо.

Відповідач в обґрунтування клопотання наголошує на тому, що позивач міг вчасно звернутися до суду з цим позовом у період з 30.09.2023 по 11.11.2024, оскільки згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2024 №331 позивач самовільно залишав Військову частину НОМЕР_1 . міг вчасно звернутися до суду з цим позовом у період з 30.09.2023 по 11.11.2024, оскільки згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2024 №331 позивач самовільно залишав Військову частину НОМЕР_1 .

Втім суд наголошує, що ні на підтвердження своєї позиції у клопотанні, ні на виконання вимог ухвали суду від 23.06.2025 відповідач не надав суду документального підтвердження ознайомлення позивача до 05.05.2025 (вих. дата листа-відповіді відповідача на заяву представника позивача щодо здійснення перерахунку грошового забезпечення позивача) з розміром та складовими нарахованого та виплаченого у спірному періоді грошового забезпечення, як-то докази направлення/видачі розрахункових листів, довідок про грошове забезпечення, грошовий атестат тощо, що у свою чергу підтверджувало б письмове ознайомлення позивача із повідомленням про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, до 05.05.2025 (вих. дата листа-відповіді відповідача на заяву представника позивача щодо здійснення перерахунку грошового забезпечення позивача).

Відтак, суд не знайшов обґрунтованих підстав для задоволення клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 .

Керуючись ст.ст. 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 480/4515/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г. Шевченко