Справа № 360/38/23
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення

02 лютого 2026 року м. ДніпроСправа № 360/38/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву адвоката Меламеда Вадима Борисовича про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом адвоката Меламеда Вадима в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2026 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява адвоката Меламеда Вадима Борисовича про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 360/38/23 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області подати у десятиденний строк до Луганського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 року в адміністративній справі №360/38/23.

В обгрунтування заяви зазначено, що позивачка, стверджує що рішення від 03.03.2023 не виконане. А саме, відповідач - не нарахував та не виплатив ... ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 07.10.2009 по 16.12.2015 на суму пенсії 40431,48 грн відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати". 02.11.2023 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 73192846, однак дії державного виконавця не призвели до виконання рішення від 03.03.2023. Станом на теперішній час відповідач не повідомив про виконання рішення від 03.03.2023 та не виконав його, тому позивачка змушена звертатись до суду із заходами про встановлення судового контролю. Відповідач протиправно не здійснив нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на суми пенсійних виплат за період з 07.10.2009 року по 16.12.2015. Як вбачається з листа від 12.07.2023 відповідач ще більш ніж 2 роки тому повідомив позивачку, що нібито рішення від 03.03.2023 знаходиться на опрацюванні, однак до цього часу залишається не виконаним, що свідчить про те, що відповідач намагається обдурити позивачку, особу досить похилого віку. Вважає, що лише встановлення судом заходів контролю за виконання судового рішення змушує відповідача виконати його належним чином - згідно покладених зобов`язань та у відповідності до норм чинного законодавства.

Ухвалою суду від 23.01.2026 заяву про встановлення судового контролю прийнято до розгляду та призначено в порядку письмового провадження.

Від відповідача надійшли пояснення, в яких заперечує проти задоволення заяви про встановлення судового контролю з таких підстав.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суді від 03.03.2023 у справі № 360/38/23, що набрало законної сили 06.06.2023, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 07.10.2009 по 16.12.2015 на суму пенсії 40431,48 грн., відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

11.07.2023 представнику заявника Меламеду В. була надана відповідь, що виконання рішення суду перебуває на розгляді і контролі в Головному управлінні.

02.11.2023 відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 73192846 за виконавчим листом № 360/38/23 виданим 16.06.2023.

13.12.2023 відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Головному управлінню надіслано вимогу щодо надання інформації стосовно фактичного виконання рішення суду від 03.03.2023 у справі №360/38/23 у строк до 18.12.2023.

15.12.2023 за вих. № 1200-0901-8/26157 на вказану вимогу Головним управлінням надано інформацію про те, що на виконання зазначеного рішення суду Головним управлінням проведено розрахунок компенсації втрати частини доходів в зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії ОСОБА_1 .

15.12.2023 за вих. № 1200-0901-8/26157 на вказану вимогу Головним управлінням надано інформацію про те, що на виконання зазначеного рішення суду Головним управлінням проведено розрахунок компенсації втрати частини доходів в зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії ОСОБА_1 .

11.01.2024 Департаментом пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України на лист Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 13.12.2023 № 1200-0501-5/25433 надано дозвіл на проведення виплатної операції «Макетна обробка боргу» по електронній пенсійній справі 15 ОСОБА_1 .

Управлінням з питань виплат Головного управління проведено розрахунок компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 у сумі 525,93 грн.

Компенсація втрати частини доходів ОСОБА_1 , нарахована в сумі 525,93 грн. на додаткову відомість січня 2024 року та перерахована на поточний рахунок (IBAN) НОМЕР_1 відкритий АТ «Ощадбанк», дата виплати 22 число.

Додатково повідомив, що 12.06.2023 рішення у справі № 360/38/23 внесено до підсистеми «Реєстр судових рішень» інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ: РСР), реєстраційний номер С2171449.

Відповідно до інформації, що міститься в реєстраційній картці судового рішення ОСОБА_1 виплачено суму компенсації.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що Головним управлінням ОСОБА_1 виплачено компенсацію втрати частини пенсії за період з 07.10.2009 по 16.12.2015 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 у справі № 360/38/23.

Оскільки рішення суду від 03.03.2023 Головним управлінням виконано, представник вважає, що правових підстав для задоволення клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, яке набрало законної сили у порядку передбаченому статтею 382 КАС України, не має. Крім того, відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 28.01.2026 виконавче провадження № 73192846 завершено.

Представник позивача та позивач своїм правом на подання заперечень щодо письмових пояснень відповідача не скористалися.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2-4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Такі ж вимоги передбачені статтею 14 КАС України.

Крім того, згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

В абзаці 3 пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також у Рішенні від 26.06.2013 Конституційний Суд України врахував практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", заява № 60750/00, зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

В пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019, на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку, Конституційний Суд України вказав на те, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Тому обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено відповідний обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Одним із способів судового контролю за виконанням судового рішення є зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (частина 2 статті 382-1 КАС України).

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини 5 статті 382-1 цього Кодексу (частина 1 статті 382-3 КАС України).

Таким чином, аналіз вищевказаних положень ст.ст. 382, 382-1 КАС України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які б свідчили про ухиляння відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.

Судом встановлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 у справі № 360/4522/20, зокрема, зобов`язано Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 07.10.2009 по 16.12.2015 включно.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2021 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 у справі № 360/4522/20 залишено без змін.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 у справі № 360/4522/20 Білокуракинським об`єднаним управлінням ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії з 07.10.2009.

Головним управлінням заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 у сумі 40431,48 грн. виплачено в жовтні 2021 року.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суді від 03.03.2023 у справі № 360/38/23, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 07.10.2009 по 16.12.2015 на суму пенсії 40431,48 грн., відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2023 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року у справі №360/38/23 залишено без задоволення. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року у справі №360/38/23- без змін.

Рішення суду від 03.03.2023 у справі № 360/38/23 набрало законної сили 06.06.2023.

12.06.2023 рішення у справі № 360/38/23 внесено до підсистеми «Реєстр судових рішень» інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ: РСР), реєстраційний номер С2171449.

13.06.2023 представник заявника адвокат Меламед В. звернувся з заявою до Головного управління про добровільне виконання рішення суду.

13.06.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області звернулося до Пенсійного фонду України Департаменту пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг з проханням погодити розрахунок компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 .

16.06.2023 Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

11.07.2023 представнику заявника Меламеду В. була надана відповідь, що виконання рішення суду перебуває на розгляді і контролі в Головному управлінні.

02.11.2023 відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 73192846 за виконавчим листом № 360/38/23 виданим 16.06.2023.

13.12.2023 відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Головному управлінню надіслано вимогу щодо надання інформації стосовно фактичного виконання рішення суду від 03.03.2023 у справі №360/38/23 у строк до 18.12.2023.

15.12.2023 за вих. № 1200-0901-8/26157 на вказану вимогу Головним управлінням надано інформацію про те, що на виконання зазначеного рішення суду Головним управлінням проведено розрахунок компенсації втрати частини доходів в зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії ОСОБА_1 .

11.01.2024 Департаментом пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України на лист Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 13.12.2023 № 1200-0501-5/25433 надано дозвіл на проведення виплатної операції «Макетна обробка боргу» по електронній пенсійній справі 15 ОСОБА_1 .

Як вбачається з розрахунку суми компенсації втрати частини доходів в зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії Управлінням з питань виплат Головного управління проведено розрахунок компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 у сумі 525,93 грн за період з травня 2021 року по вересень 2021 року.

Компенсація втрати частини доходів ОСОБА_1 , нарахована в сумі 525,93 грн. на додаткову відомість січня 2024 року та перерахована на поточний рахунок (IBAN) НОМЕР_1 відкритий АТ «Ощадбанк», дата виплати 22 число.

Зі скріну з ІКІС ПФУ «Реєстр судових рішень» вбачається, що картка НОМЕР_2 створена 12.06.2023, а дата закриття 22.01.2024, у віконці виконано стоїть позначка Так.

26.01.2024 відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 73192846 у зв`язку з виконанням рішення суду у повному обсязі.

Відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 28.01.2026 виконавче провадження № 73192846 завершено.

Будь-яких заперечень щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 на додаткову виплатну відомість на розрахунковий рахунок відкритий в АТ ОЩАДБАНК, дата виплати 22.01.2024 компенсації у розмірі 525,93 грн, від представника позивача не надійшло.

При цьому, суд зазначає, що розрахунок суми компенсації здійснюється з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», тобто розмір компенсації втрати частини доходу за затримку пенсії з 7 жовтня 2009 року по день фактичного виконання рішення суду повинен бути розрахований відповідачем у повному та відповідному розмірі з врахуванням всього часу затримки згідно до норм вказаної постанови.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон № 2050-III) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі Порядок № 159).

Статтею 1 Закону № 2050-III передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Дія Закону поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.

Пункти 1, 2 Порядку № 159 відтворюють положення Закону та конкретизують підстави і механізм виплати компенсацій.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Отже, основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-III та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі пенсії. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу (пенсії) проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Положення пункту 4 Порядку № 159 визначають, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Як зазначалось вище, основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-III та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі пенсії.

Верховний Суд у постанові від 16 квітня 2020 року у справі № 200/11292/19-а дійшов висновку про те, що системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії, страхових виплат) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу (пункт 36).

У постанові від 07 червня 2023 року у справі № 200/299/21-а Верховним Судом зазначено про необхідність встановлення порушення строків виплат грошових доходів.

Таким чином, обов`язок здійснити компенсацію втрати частини доходів настає лише у випадку порушення встановлених строків їх виплати. Тобто, право на компенсацію особа набуває в момент отримання доходу, оскільки компенсація нараховується та проводиться саме при виплаті доходу.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 у справі № 360/4522/20 Білокуракинським об`єднаним управлінням ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії з 07.10.2009.

Головним управлінням заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 по 16.12.2015 включно у сумі 40431,48 грн. виплачено в жовтні 2021 року.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суді від 03.03.2023 у справі № 360/38/23, що набрало законної сили 06.06.2023, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 07.10.2009 по 16.12.2015 на суму пенсії 40431,48 грн., відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Відтак, позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за весь час затримки виплати пенсії, а саме з 07 жовтня 2009 року по день фактичної виплати пенсії.

Суд звертає увагу відповідача на те, що згідно з нормами Порядку № 159 індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за весь період невиплати грошового доходу. Оскільки згідно з статтею 3 Закону № 2050-III інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться, індекс споживчих цін за весь період невиплати грошового доходу визначається шляхом множення місячного індексу споживчих цін, починаючи з місяця, наступного за місяцем нарахування невиплаченого доходу, і закінчується включно місяцем, який передує місяцю, в якому виплачено грошовий дохід.

Беручи до уваги викладене, суд констатує факт невиконання відповідачем рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 у справі № 360/38/23.

Оскільки боржником суб`єктом владних повноважень станом на дату розгляду заяви про встановлення судового контролю рішення суду не виконано, суд дійшов висновку, що заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 03.03.2023 у справі № 360/38/23 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Суд вважає, що достатнім строком для підготовки звіту про виконання рішення суду є тридцять днів з дня отримання ГУ ПФУ в Луганській області цієї ухвали.

Керуючись статтями 256, 294, 295, 297, 382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву адвоката Меламеда Вадима Борисовича про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом адвоката Меламеда Вадима в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області у тридцятиденний строк з дня отримання цієї ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 у справі № 360/38/23 щодо виплати компенсації втрати частини доходу за затримку пенсії за період з 7 жовтня 2009 року по день фактичного виконання рішення суду у справі з наданням доказів щодо підстав та механізму нарахування компенсації втрати частини доходу за затримку виплати пенсії відповідно до норм Порядку № 159.

Роз`яснити, Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області, що звіт про виконання рішення має відповідати вимогам, визначеним частинами другою, третьою статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області, що відповідно до частини десятої статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тихонов