Справа № 300/4659/23
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2026-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"03" лютого 2026 р. справа № 300/4659/23

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б. розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовського Т.І., в адміністративній справі № 300/4659/23 за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Міністерство освіти і науки України, про визнання протиправними та скасування рішень від 24.05.2023 та від 27.06.2023,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №300/4659/23 за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Міністерство освіти і науки України, про визнання протиправними та скасування рішень від 24.05.2023 та від 27.06.2023.

Від ОСОБА_1 26.01.2026 надійшла повторна заява про відвід судді Боршовського Т.І., яка мотивована тим, що суддя протиправно залучивши МОН як третю особу на стороні відповідача, намагається примусити МОН безпідставно змінити свою позицію на користь відповідача, що є прямими доказами його упередженості та зацікавленості у прийнятті неправосудного рішення. На думку позивача, суддя продовжив систематично вчиняти дії на підтримку відповідача, зокрема 22.01.2026 постановив ухвалу про витребування доказів, якою з власної ініціативи витребував у відповідача додаткові докази, спрямовані на обґрунтування його правової позиції та використання проти позивача, чим у порушення принципу змагальності, фактично усунув недоліки доказування відповідача, що є його процесуальним ризиком, та втрутився у формування доказової бази сторони у справі. Вважає, що частина п`ята статті 77 КАС України прямо забороняє суду збирати докази з власної ініціативи, а суддя Боршовський Т.І. фактично підмінив собою сторону відповідача, оскільки не лише констатував відсутність певного доказу у матеріалах справи, а й самостійно визначив, який саме доказ має бути поданий, та ініціював його витребування. На думку позивача, викладені обставини викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, а тому просить задовольнити її заяву про відвід.

Відповідно до ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.01.2026 суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у зв`язку з чим адміністративну справу № 300/4659/23 передано для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається в порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2025 для розгляду заяви про відвід визначено суддю Могилу А.Б.

За приписами частини 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід у порядку письмового провадження.

За змістом частин 11, 12 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заяви про відвід, суд виходить з такого.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частин першої-четвертої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

У цьому випадку, є цілком очевидним, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, існує необхідність довести стороною наявність відповідних суб`єктивних та об`єктивних критеріїв.

При цьому, слід зазначити, що частиною 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У висновку №3 (2002) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи підкреслюється, що мета, для досягнення якої повноваження надані суддям, - дати їм можливість здійснювати правосуддя шляхом застосування закону, забезпечуючи право кожної людини реалізовувати належні йому права та/або законні інтереси, яких вона була або може бути несправедливо позбавлена.

Отже, прийняття процесуальних актів, а також дії суду під час розгляду справи належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України.

Позасудовий порядок оскарження дій чи актів, що стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Проаналізувавши аргументи, якими заявник обґрунтовує заявлений відвід судді Боршовського Т.І., вважаю, що доводи позивача про його необ`єктивність та/або упередженість є безпідставними, адже в заяві не наведено, а судом не встановлено фактів прояву вказаним суддею прямої чи опосередкованої заінтересованості в результаті розгляду цієї справи. Не встановлено й інших підстав, передбачених статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України, які б унеможливлювали участь у розгляді цієї справи судді Боршовського Т.І. та викликали б необхідність у його відводі.

Що стосується постановлення ухвали суду про витребування доказів, то право суду збирати докази з власної ініціативи прямо передбачене частиною 4 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, та аж ніяк не спрямоване на допомогу в обґрунтуванні правової позиції відповідача та використання проти позивача, не є втручанням у формування доказової бази сторони у справі. Посилання позивача на ч.5 згаданої статті, як пряму заборону щодо збирання доказів, стосується витребування таких виключно у позивача, при чому за певних особливостей.

Що стосується залучення МОН України, як третьої особи на стороні відповідача, то суд у цьому випадку фактично виконав рекомендації Верховного Суду, викладені в постанові від 20.12.2024.

Суд зазначає, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Разом з тим, оскільки заява про відвід фактично мотивована незгодою з процесуальними рішеннями судді, така обставина в силу закону не може бути підставою для відводу.

З урахуванням зазначеного, заява про відвід судді Боршовського Т.І. задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 36, 39, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка надійшла 26.01.2026, про відвід судді Боршовського Т.І. у справі № 300/4659/25 за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Міністерство освіти і науки України, про визнання протиправними та скасування рішень від 24.05.2023 та від 27.06.2023 - відмовити.

Ухвала, окремо від рішення суду, не оскаржується та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.