Справа № 500/4399/24
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 лютого 2026 року

м. Київ

справа №500/4399/24

адміністративне провадження № К/990/50093/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів - Желєзного І.В., Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року у справі №500/4399/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплатити ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14 грудня 2023 року по 13 червня 2024 року, виходячи з середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення з військової служби відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року №100;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 14 грудня 2023 року по 13 червня 2024 року, виходячи з середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення з військової служби відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року №100.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року, позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку/грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні.

Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14 грудня 2023 року по 13 червня 2024 року в сумі 44 361,03 грн.

Справа судом першої інстанції розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.

Не погодившись із рішенням суд апеляційної інстанції, військова частина НОМЕР_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 01 грудня 2025 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

02 грудня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» повторно надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року у справі №500/4399/24. Заявник просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору. Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року у справі №500/4399/24 залишено без руху. Надано заявнику строк у десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали. Роз`яснено, що у разі невиконання вимог ухвали, касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвалою Верховного Суду від 12 січня 2026 року задоволено заяву військової частини НОМЕР_1 про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги. Продовжено військовій частині НОМЕР_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 17 грудня 2025 року, а саме щодо надання до суду документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі, терміном десять днів з дня вручення копії цієї ухвали. Роз`яснено, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк, касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

23 січня 2026 року відповідачем до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надіслано заяву, у якій повторно просить продовжити військовій частині НОМЕР_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2025 року з урахуванням ухвали Верховного Суду від 12 січня 2026 року.

Вирішуючи заяву військової частини НОМЕР_1 , колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Продовженням строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була вчинена у встановлений судом строк.

Отже, КАС України визначено максимально можливу тривалість строку (десять днів з дня вручення ухвали), який встановлюється судом для усунення недоліків касаційної скарги. Цей строк, який за своєю суттю є процесуальним, може бути продовжений судом з власної ініціативи або за заявою учасника справи.

У той же час, продовження процесуального строку є правом, а не обов`язком, суду і повинно здійснюватися за наявності для цього обґрунтованих підстав.

Слід також врахувати, що умовою продовження строку усунення недоліків касаційної скарги є наявність достатніх доказів того, що після такого продовження строку відпадуть обставини, які перешкоджають виконанню ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху.

Частиною третьою статті 2 КАС України визначено, що одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в клопотанні про продовження строку для усунення недоліку касаційної скарги, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно можна встановити існування обставин, зазначених у заяві.

Відповідач, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень та є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене її фінансування, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не є підставою для продовження строку для усунення недоліків.

Отже, особа, яка звертається до суду касаційної інстанції, повинна дотримуватися вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги та вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання такого обов`язку.

Колегія суддів зазначає, що наведені відповідачем у заяві доводи не містять безсумнівних відомостей про час і обсяг очікуваних надходжень на його рахунок, призначених для сплати судового збору, й жодним чином не підтверджують виникнення у нього можливості сплатити судовий збір упродовж нового строку.

Верховний Суд також зауважує, що сплата судового збору не може вважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

З урахуванням наведеного, а також враховуючи те, що Верховним Судом військовій частині НОМЕР_1 вже продовжувався строк для усунення недоліків, підстави для задоволення повторного клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги відсутні.

Отже, відповідачем станом на 02 лютого 2026 року недоліки касаційної скарги у межах наданого строку не усунуто, що свідчить про невідповідність касаційної скарги вимогам статті 330 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Оскільки відповідачем не усунуто недоліки касаційної скарги у встановлений Судом строк, то касаційну скаргу необхідно повернути скаржнику.

Керуючись статтями 169, 248, 330, 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні заяви про продовження процесуального строку на усунення недоліків касаційної скарги.

Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року у справі №500/4399/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді М.В. Білак

І.В. Желєзний

В.Е. Мацедонська