Справа № 320/18658/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2026-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2026 року справа №320/18658/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного нотаріуса Київського нотаріального округу ОСОБА_2 до Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними та скасування вимог.

Суть спору: До Київського окружного адміністративного суду звернулася приватний нотаріус Київського нотаріального округу ОСОБА_2 (далі - позивач, нотаріус ОСОБА_2.) з позовом до Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач, Управління з питань реклами), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати вимоги відповідача від 19.04.2023 № 002303-23, № 002304-23 та № 002305-23.

Мотивуючи позовні вимоги, нотаріус ОСОБА_2. вказує, що Управління з питань реклами дійшло помилкового висновку про наявність у діях позивача ознак порушень Порядку розміщення вивісок у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 № 224/2446 (далі - Порядок № 224/2446), оскільки інформаційні таблички, щодо яких складено оскаржувані вимоги, не підпадають під визначення «вивіска», яке міститься в п. 1.7.1 Порядку № 224/2446.

Позивач також наголошує, що вказані інформаційні таблички розміщені у відповідності до вимог законодавства.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя ОСОБА_1.) від 08.12.2023 відкрито провадження в адміністративній справі № 320/18658/23, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

25.12.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками, в якому останнє стверджує, що оскаржувані вимоги прийняті Управлінням з питань реклами у відповідності до вимог законодавства, а тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач стверджує, що позивачем у порушення вимог Порядку № 224/2446 розміщено вивіски з написом «Нотаріус» без подання повідомлень про розміщення вивіски та без отримання рішень Управління з питань реклами про їх відповідність вимогам Порядку № 224/2446.

08.01.2024 до суду представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, де ним зазначено, що відповідачем не спростовано викладені в позові доводи.

11.01.2024 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких Управління з питань реклами повторно наголошує, що оскаржувані вимоги прийнятті з дотриманням вимог законодавства.

19.03.2024 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 з посади, справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Кушновій А.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 прийнято адміністративну справу № 320/18658/23 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Кушнової А.О., розгляд справи вирішено продовжувати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Сторони з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не зверталися.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 є приватним нотаріусом та здійснює нотаріальну діяльність за адресою: м. Київ, вул. Зої Гайдай, 5 в межах Київського міського нотаріального округу, що підтверджується Свідоцтвом про право на зайняття нотаріальною діяльністю від 02.04.2010 № 8188 та реєстраційним посвідченням про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності від 07.10.2010 № 1171.

Управлінням з питань реклами підготовлено та скеровано позивачу вимоги від 19.04.2023 № 002303-23, № 002304-23 та № 002305-23 щодо усунення порушень Порядку № 224/2446 та Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051 (також далі - Правила № 1051/1051).

Згідно з вказаними вимогами відповідачем виявлено встановлення позивачем вивіски з порушенням вимог п. 3.2 Порядку № 224/2446, оскільки не подано повідомлення про розміщення таких вивісок. У зв`язку з цим нотаріуса ОСОБА_2. зобов`язано у строк до 10.05.2023 усунути виявлені порушення шляхом подання повідомлення про розміщення вивіски згідно з вимогами Порядку № 224/2446.

Уважаючи зазначені вище вимоги відповідача протиправними нотаріус ОСОБА_2. звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно із ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. (ст. 10 Закону № 280/97-ВР).

Частиною 1 ст. 73 Закону № 280/97-ВР передбачено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 20 Закону «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 № 2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Стаття 10 цього ж закону визначає, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

А самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами (ч. 1 ст. 40 Закону № 2807-IV).

Статтею 31 Закону № 2807-IV визначено, що нормування у сфері благоустрою населених пунктів здійснюються з метою формування сприятливого для життєдіяльності людини середовища, в умовах якого забезпечуються захист довкілля, санітарне та епідемічне благополуччя населення, шляхом розроблення комплексу взаємопов`язаних норм і правил, якими визначаються взаємопогоджені вимоги до об`єктів благоустрою.

Відповідно до ст. 21 вказаного Закону до елементів (частин) об`єктів благоустрою, відносяться, в тому числі, малі архітектурні форми.

Мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; паркові арки (аркади) і колони (колонади); вуличні вази, вазони і амфори; декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); сходи, балюстради; паркові містки; огорожі, ворота, ґрати; інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші елементи благоустрою, визначені законодавством.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, норм і правил (ч. 2 ст. 21 Закону № 2807-IV).

Статтею 34 Закону № 2807-IV визначено, що Правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051 затверджено Правила благоустрою міста Києва, пунктом 13.1 розділу XIII «Розміщення та утримання малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності» яких визначено, що порядок розміщення вивісок та табличок, визначений Порядком розміщення вивісок у місті Києві, затвердженим окремим рішенням Київської міської ради.

Також, відповідно до п. 2 ст. 22 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» визначено додаткове право Київської міської ради, пов`язане зі здійсненням містом Києвом столичних функцій - встановлювати порядок утримання та експлуатації об`єктів, розташованих у місті, та прилеглої до них території, правила благоустрою, торговельного, побутового, транспортного, житлово-комунального та іншого соціально-культурного обслуговування, визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів.

Частиною 2 ст. 4 Європейської хартії місцевого самоврядування від 15.01.1985, ратифікованої Україною 15.07.1997 визначено, що органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

Таким чином, суд зазначає, що вирішення питань про затвердження Порядку розміщення вивісок у місті Києві є виключною компетенцією Київської міської ради.

Частиною 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 № 270/96-ВР передбачено, що вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Відповідно до п. 2 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (далі - Типові правила) вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб`єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Згідно з п. 48 Типових правил вивіски чи таблички: повинні розміщуватися без втручання у несучі конструкції, легко демонтуватися, щоб не створювати перешкод під час робіт, пов`язаних з експлуатацією та ремонтом будівель і споруд, на яких вони розміщуються; не повинні відтворювати зображення дорожніх знаків; не повинні розміщуватися на будинках або спорудах - об`єктах незавершеного будівництва; площа поверхні не повинна перевищувати 3 кв. метрів.

Забороняється вимагати від суб`єктів господарювання будь-які документи для розміщення вивісок чи табличок, не передбачені законодавством.

Пунктом 49 Типових правил визначено, що демонтаж вивісок чи табличок, розміщених з порушенням вимог цих Правил, здійснюється у разі: припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичної особи - підприємця; невідповідності розміщення вивіски чи таблички вимогам щодо її розміщення, наданим у визначенні, та архітектурним вимогам, державним нормам, стандартам і правилам, санітарним нормам; порушення благоустрою території.

Розміщені вивіски чи таблички підлягають демонтажу за рахунок коштів юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців, якими вони були встановлені.

Вивіски, які не відповідають зазначеним вимогам не допускається розміщувати, а розміщені - підлягають демонтажу.

З метою врегулювання правовідносин у сфері розміщення вивісок у місті Києві, встановлення чіткої процедури розміщення вивісок, збереження автентичності історичного середовища та привабливості міста відповідно до законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про основи містобудування», «Про рекламу», «Про благоустрій населених пунктів», Правил № 1051/1051 Київською міською радою було прийнято рішення № 224/2446 «Про затвердження порядку розміщення вивісок у місті Києві».

Вказаний Порядок регулює відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням вивісок у м. Києві, розміщення яких передбачено законодавством України, визначає процедуру розміщення вивісок та регулює правові відносини між органами місцевого самоврядування і фізичними та юридичними особами, що виникають у процесі розташування вивісок на території м. Києва, регламентує загальні вимоги до вивісок, а також порядок контролю за дотриманням вимог цього Порядку.

Порядок № 224/2446 розроблений з метою забезпечення благоустрою, захисту культурних та майнових інтересів територіальної громади м. Києва, юридичних і фізичних осіб, у власності чи користуванні яких є будинки, будівлі, споруди, на яких розміщуються вивіски, поліпшення зовнішнього вигляду міського середовища та врегулювання порядку розміщення вивісок.

Порядок № 224/2446 є обов`язковим для виконання всіма підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та відомчого підпорядкування, а також фізичними особами, що здійснюють розміщення вивісок на території м. Києва.

Розділом ІІ Порядку № 224/2446 встановлені вимоги до вивісок, а розділом ІІІ передбачений порядок розміщення вивісок.

Так, згідно з цим порядком, фізичні та юридичні особи зобов`язані розміщувати вивіски із дотриманням вимог цього Порядку та інших нормативно-правових актів.

Пунктом 3.2. Порядку № 224/2446 визначено, що особа, яка встановила або яка має намір встановити вивіску, її уповноважений (законний) представник, подає до Центру надання адміністративних послуг м. Києва або центру надання адміністративних послуг районної в місті Києві державної адміністрацій за місцем розміщення вивіски повідомлення про розміщення вивіски (далі - повідомлення) з доданими до нього документами у двох примірниках. Повідомлення та додатки до нього можуть бути подані в електронному вигляді через веб сторінку Робочого органу».

Згідно з п. 3.3 Порядку № 224/2446 до повідомлення додаються:

- копія документа, що посвідчує право власності (користування) на приміщення (будівлю, споруду), де розміщено вивіску, завірена заявником належним чином;

- чіткий кольоровий знімок розміром 10 х 15 сантиметрів, що дає можливість визначити прив`язку місця розміщення вивіски (при розміщенні на фасаді будівель та споруд надається фотокартка всього фасаду будівлі з усіма вже розміщеними вивісками) та комп`ютерний макет місця з вивіскою;

- ескіз вивіски, який визначає основні характеристики вивіски: вид (тип) виготовлення вивіски, її габаритні розміри, відстані від місць кріплення на фасаді до зовнішньої поверхні вивіски;

належним чином завірена копія паспорта фасаду, яким передбачено розміщення вивіски (у разі наявності).

Перелік документів, що додаються до повідомлення, є вичерпним.

Відповідальність за достовірність відомостей, зазначених у повідомленні та доданих до нього документах, несе власник вивіски.

Пунктом 3.6 Порядку № 224/2446 передбачено, що робочий орган опрацьовує пакет документів, поданий разом повідомленням, за результатами чого приймає рішення у вигляді наказу про відповідність/невідповідність розміщення вивіски вимогам цього Порядку.

Водночас суд зазначає, що чинним законодавством заборонено вимагати від суб`єктів господарювання будь-які документи для розміщення вивісок чи табличок.

Зокрема, в розумінні ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» вивіска є малою архітектурною формою, що є однією із складових елементів об`єктів благоустрою населеного пункту.

Вимоги щодо благоустрою території населеного пункту, відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», встановлюються Правилами благоустрою території населеного пункту (далі - Правила). Вказаною нормою передбачено, що Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила включають, серед іншого, порядок розміщення малих архітектурних форм.

Поряд з тим, у частині 3 вказаної статті передбачено, що Правила не можуть передбачати обов`язок фізичних і юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Крім того, як зазначалось вище, відповідно до п. 48 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, забороняється вимагати від суб`єктів господарювання будь-які документи для розміщення вивісок чи табличок, не передбачені законодавством.

Отже, чинним законодавством не передбачено необхідності подання суб`єктом господарювання повідомлення про розміщення вивіски, як передбачається у розділі III Порядку № 224/2446, що, в свою чергу, породжує нові документи дозвільного характеру або адміністративні послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» виключно законами, які регулюють відносини, пов`язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються, зокрема, необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види.

Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності затверджено Законом України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності», яким забороняється вимагати від суб`єктів господарювання отримання документів дозвільного характеру, які не внесені до Переліку, затвердженого цим Законом.

Суд також звертає увагу, що згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003 № 1160-IV (далі - Закон № 1160-IV) державна регуляторна політика у сфері господарської діяльності (далі - державна регуляторна політика) - напрям державної політики, спрямований на вдосконалення правового регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, недопущення прийняття економічно недоцільних та неефективних регуляторних актів, зменшення втручання держави у діяльність суб`єктів господарювання та усунення перешкод для розвитку господарської діяльності, що здійснюється в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Одним із принципів державної регуляторної політики згідно вимог ст. 4 Закону № 1160-IV є доцільність, тобто обґрунтована необхідність державного регулювання господарських відносин з метою вирішення існуючої проблеми.

Суд зазначає, що сама суть подання повідомлення про розміщення вивіски з доданими до нього документами передбачає в результаті його розгляду прийняття позитивного наказу саме про відповідність вивіски вимогам Порядку № 224/2446, а в разі невідповідності вивіски вимогам Порядку № 224/2446 - наказу про невідповідність, що тягне за собою наслідки, передбачені п. 5.1.1. розділу V Порядку № 224/2446 , у вигляді демонтажу вивісок, розміщених з порушенням вимог.

Отже, вимоги п.п. 3.2, 3.3, 3.6 розділу ІІІ Порядку № 224/2446 передбачають необхідність подання суб`єктами господарювання повідомлення про розміщення вивіски, тобто визначають подачу нових документів дозвільного характеру, які не передбачено нормою закону, що є недопустимим.

Суд звертає увагу, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2025, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2025, у справі № 320/16943/24 визнано протиправними та нечинними пункти 3.2, 3.3, 3.4, 3.5, 3.6 розділу ІІІ Порядку № 224/2446.

Приймаючи таке рішення суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що положення п.п. 3.2-3.6 розділу ІІІ Порядку № 224/2446 вказують на їх очевидну протиправність, оскільки встановлюють додаткові обмеження, обов`язки та вимоги для суб`єктів господарювання, які не передбачені чинним законодавством та відповідно встановлюють відповідальність за невиконання вимог цього порядку, що свідчить про порушення принципу доцільності державної регуляторної політики.

Ураховуючи зазначене, доводи відповідача щодо допущення позивачем порушень вимог п. 3.2 Порядку № 224/2446 через неподання повідомлення про розміщення вивіски є необґрунтованими.

Крім того суд звертає увагу, що згідно з п. 1.7.1 Порядку № 224/2446 вивіска (інформаційна вивіска) - конструктивний елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі або яка має право його використання, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, номер приміщення та вказівник напрямку руху до нього, номер телефону, яка розміщена на зовнішній поверхні фасаду будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу у таке приміщення, яка не є рекламним засобом.

Отже, однією із характерних ознак вивіски (інформаційної вивіски) є її розміщення на зовнішній поверхні фасаду будинку, будівлі або споруди, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, не вище першого поверху або біля входу у таке приміщення.

Тобто, конструктивний елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі або яка має право його використання, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, номер приміщення та вказівник напрямку руху до нього, номер телефону, яка розміщена на зовнішній поверхні фасаду будинку, будівлі або споруди вище першого поверху не відноситься до вивісок (інформаційної вивіски) у розумінні п. 1.7.1 Порядку № 224/2446.

З наявних в оскаржуваних вимогах від 19.04.2023 № 002303-23 та № 002304-23 фотофіксацій виявлених порушень вбачається, що інформаційні таблички за написом «НОТАРІУС» розміщені на другому поверсі будівлі за адресою: м. Київ, вул. Зої Гайдай, 5, у зв`язку з чим такі не підпадають під визначене в п. 1.7.1 Порядку № 224/2446 поняття «вивіска (інформаційна вивіска)».

Ураховуючи вищезазначене в сукупності, суд дійшов висновку про протиправність та необхідність скасування вимог Управління з питань реклами від 19.04.2023 № 002303-23, № 002304-23 та № 002305-23.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 8 052,00 грн, що підтверджується квитанцією від 11.05.2023 № .

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов підлягає до задоволення, то сума сплаченого судового збору підлягає стягненню на користь нотаріуса ОСОБА_2. за рахунок бюджетних асигнувань Управління з питань реклами.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати вимоги Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 19.04.2023 № 002303-23, № 002304-23 та № 002305-23.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (місцезнаходження 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ідентифікаційний код 41348526) на користь приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (місцезнаходження 04207, м. Київ, вул. Зої Гайдай, 5, 2-ий поверх, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 8 052,00 грн (вісім тисяч п`ятдесят дві грн 00 коп).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.