Справа № 240/2583/25
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/2583/25

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Романченко Є.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №64984321 з примусового виконання виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду, виданого у справі №240/20639/20, щодо не вчинення та не прийняття, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» належних та достатніх виконавчих дій та рішень, спрямованих на забезпечення фактичного виконання виконавчого документа, в тому числі з урахуванням положень ч.1 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік»;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №64984321 з примусового виконання виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду, виданого у справі №240/20639/20 вчинити виконавчі дії та прийняти рішення, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на забезпечення фактичного виконання виконавчого документа, в тому числі з урахуванням положень ч.1 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік».

В обґрунтування позову вказано, що з 01 січня 2025 року зі складу пенсії спірне підвищення, в тому числі у розмірах відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» зникло.

У зв`язку з цим, 08 січня 2024 року в порядку, передбаченому ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» керівнику органу державної виконавчої служби якому підпорядкований виконавцем подано скаргу в якій просилось зобов`язати виконавця вжити заходів забезпечення примусового виконання судового рішення у відповідності до Конституції та законів України.

На момент подання позову нарахована заборгованість не виплачена, спірне підвищення у належних розмірах до структури пенсії не повернуто.

Ухвалою суду від 04.03.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії повернуто позивачу.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 03.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

12 грудня 2025 року на адресу суду від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) надійшов відзив на позовну заяву, у якому у задоволенні позову просять відмовити.

Зазначають, що державним виконавцем не допущено бездіяльності у межах виконавчого провадження ВП №64984321 з примусового виконання виконавчого листа у справі №240/20639/20 з врахуванням положень ст.8 Закону України "Про державний бюджет на 2025 рік" Між стягувачем та боржником виникли нові спірні правовідносини і позивачем помилково зроблено висновок, що у Відділу примусового виконання рішень наявні повноваження на їх вирішення.

23.09.2025 державним виконавцем керуючись п.9 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Для подальшого виконання рішення суду стягувачу роз`яснено необхідність звернення до виконання до Державної казначейської служби України за місцезнаходженням боржника.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/20639/20 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не нарахування та невиплати, як не працюючому та проживаючому на території радіоактивного забруднення пенсіонеру підвищення до пенсії, передбачене 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зобов`язано із 01 жовтня 2020 року здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

На виконання вказаного рішення позивачем отримано виконавчий лист, який звернено до виконання.

29.03.2021 державним виконавцем відкрито виконавче провадження №64984321 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

В подальші роки державним виконавцем неодноразово вживались дії примусового характеру з метою реалізації прав стягувача, зокрема шляхом направлення вимог щодо виплати пенсійної заборгованості по рішенню суду.

Крім того, 11.02.2025 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника, що в подальшому рішенням Житомирського окружного адміністративного суду скасована.

Вказане свідчить про відсутність ознак протиправної бездіяльності державного виконавця у межах спірного виконавчого провадження.

Також, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2025 змінено спосіб та порядок виконання рішення суду у справі №240/20639/20.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 119 640,15 грн.

У зв`язку з вказаним, 23.09.2025 державним виконавцем керуючись п.9 ч.1 ст.37 повернуто виконавчий документ стягувачу.

Роз`яснено, що для подальшого виконання рішення суду стягувачу необхідно звернутись для виконання до Державної казначейської служби України за місцезнаходженням боржника.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон України "Про виконавче провадження").

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 вказаного Закону передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За змістом ст. 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII, державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з частинами першою та другою статті 63 Закону №1404, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.9 ч.1 ст.37 Закону №1404 виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Суд звертає увагу, що спірним у наявних правовідносинах є оцінка повноти вчинення державним виконавцем дій, визначених Законом №1404, в межах спірного виконавчого провадження.

З огляду на те, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2025 змінено спосіб та порядок виконання рішення суду у справі №240/20639/20, та у зв`язку зі стягненням сум пенсійної заборгованості на користь особи, стягувачу потрібно звернутись з виконавчим листом до Державної казначейської служби України.

Відтак, з урахуванням наявності у державного виконавця постанови про зміну способу виконання рішення суду, що свідчить про проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення, судом не встановлено фактів вчинення протиправної бездіяльності відповідачем.

Отже, у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) (майдан Соборний, 1, м. Житомир, 10014, ) визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко

02.02.26