Справа № 480/9532/25
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2026-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 лютого 2026 року Справа № 480/9532/25

Сумський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Шевченко І.Г., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якій, з урахуванням уточненого позову просить:

1) визнати протиправними з моменту прийняття та скасувати:

- Наказ начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області від 17.11.2025 № 1697 «Про застосування дисциплінарного стягнення»,

- Наказ начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області від 17.11.2025 № 609 о/с «По особовому складу»,

2) поновити капітана поліції ОСОБА_1 посаді інспектора взводу № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Сумській області,

3) стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу без утримання податків й інших обов`язкових платежів, починаючи з 17.11.2025 по день прийняття судом рішення про поновлення на роботі.

Ухвалою суду від 05.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. При цьому цією ухвалою поновлено позивачу строк звернення до суду (т.1 а.с.96-97).

Представник відповідача подала до суду клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, яке ухвалою суду залишено без задоволення (т.1 а.с.113-114, 118-119).

Також представник відповідача подала відзив та клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, зокрема, з пропуском 15-денного строку звернення до суду, встановленого абзацом 2 частини 4 статті 31 Дисциплінарного статуту (т.1 а.с.103-105).

Ухвалою суду від 13.01.2026 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня отримання копії ухвали строк для усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку на звернення з позовом до суду із зазначенням у ній підстав та наданням доказів поважності його пропуску (т.1 а.с.120-122).

Так, у порядку усунення недоліків позову представник позивача надіслала суду заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій наполягала, що позивач ознайомився з Наказами про застосування дисциплінарного стягнення № 1697 від 17.11.2025 та Наказом №609 о/с від 17.11.2025 лише 03 грудня 2025 року, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів направлення витягів з наказів про застосування та виконання дисциплінарного стягнення, як це передбачено вимогами Дисциплінарного статуту.

Зокрема, вказала, що відповідачем не надано суду документу, що підтверджує факт надсилання засобами поштового зв`язку саме оскаржуваного Наказу № 609 о/с від 17.11.2025, оскільки до клопотання відповідача про залишення позову без розгляду долучено лише лист ГУНП в Сумській області № 72346-2025 від 18.11.2025, в якому зокрема зазначено, що ОСОБА_2 необхідно в найкоротший термін з`явитися до управління кадрового забезпечення ГУНП в Сумській області для ознайомлення з наказом, довідкою розрахунком... і долучено квитанцію про поштове відправлення ОСОБА_3 19.11.2025. Таким чином, можна зробити висновок, що цією квитанцію підтверджено відправлення саме листа ГУНП в Сумській області №72346-2025 від 18.11.2025, а не наказу № 609 о/с від 17.11.2025.

Окрім цього на поштовій квитанції зазначено адресу (куди) 42351 Верхня Сироватка. До позовної заяви позивачем долучено Довідку щодо місця проживання, видану 15.12.2025 Верхньосироватською сільською радою Сумського району Сумської області, що ОСОБА_1 не проживає за місцем реєстрації з 2024 року. Таким чином, ГУНП в Сумській області як роботодавець був з 2024 року обізнаний щодо фактичного місця проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) , і Лист № 72346- 2025 від 18.11.2025 було направлено не за місцем проживання ОСОБА_3 , а за місцем реєстрації.

Також вказала, що відповідно до ч.1. ст.30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Однак позивач 18.11.2025 перебував за місцем свого несення служби в м. Суми. Відповідачем не вказано, яка відсутність можливості виникла у керівника відповідача, що унеможливлювала ознайомити ОСОБА_1 з наказом про застосування дисциплінарного стягнення та наказом по особовому складу про звільнення особисто, а також чим обґрунтовує роботодавець неможливість ознайомити особисто капітана поліції з цими наказами.

Представник відповідача подав заперечення на заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду, в якій наголосив, що на виконання вимог статті 30 Дисциплінарного статуту, у зв`язку із відсутністю без поважних причини на службі позивача, копія спірного наказу ГУНП в Сумській області від 17.11.2025 №609 о/с про реалізацію застосованого дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, надіслано засобами поштового зв`язку на адресу місця проживання позивача, що підтверджується копією листа Управління кадрового забезпечення ГУНП в Сумській області від 18.11.2025 № 72346-2025.

При цьому, адреса, на яку направлений спірний наказ ГУНП в Сумській області від 17.11.2025 № 609 с. ОСОБА_4 є останнього відомою адресою, яку зазначив позивач у особовій справі.

Оскільки обов`язок повідомляти про місце свого проживання (реєстрації) покладений на позивача, відповідно до підписаного зобов`язання від 02.04.2020, то твердження представника позивача про те, що роботодавець був обізнаний з 2024 року про зміну проживання позивача є безпідставним, та таким, що не заслуговує на увагу, оскільки довідка з Верхньосироватської сільської ради Сумського району видана 15.12.2025, а лист про ознайомлення зі спірним наказом від 17.11.2025 №609о/с разом з додатками, а саме: витяг з наказу ГУНП в Сумській області від 17.11.2025 № 609о/с, довідка-розрахунок суми коштів, яка має бути сплачена для відшкодування предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації), яких не закінчився від 17.11.2025 №76, пам`ятка-застереження, правила військового обліку на 4 арк. у 1 прим. від 18.11.2025 № 72346-2025 надісланий позивачу до моменту видання цієї довідки.

Отже, на момент направлення спірного наказу, довідка Верхньосироватської сільської ради Сумського району від 15.12.2025, не могла перебувати на дату звільнення (18.11.2025) у особовій справі ОСОБА_1 , оскільки ще не видавалася, а твердження представника позивача щодо обізнаності роботодавця про зміну місця проживання ОСОБА_1 не відповідає дійсності тому, що останній не повідомив про такі обставини ГУНП в Сумській області, що підтверджується довідкою Управління кадрового забезпечення ГУНП в Сумській області від 27.01.2026 № 15564 -2026.

У свою чергу, представник позивача додатково подала до суду пояснення, до яких додала лист ГУ НП в Сумській області від 20.11.2025, яким відповідач повідомляє ОСОБА_1 про відшкодування вартості однострою на дві адреси: реєстрації та фактичного місця проживання про відшкодування вартості предметів однострою.

Також вказала у поясненнях, що надіслання інформації відповідачем на мобільний телефон не є належним доказом того, що особа ознайомилася з наказами про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення. Не доведено відповідачем, що відправлені повідомлення доставлені та прочитані ОСОБА_1 , тобто що позивач ознайомлений 18.11.2025, з наказами які оскаржуються.

Перевіривши матеріали справи, а також оцінюючи доводи заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду, її додаткові пояснення до заяви, а також заперечення представника відповідача на заяву про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Також, відповідно до п.8 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Тобто суд, який вирішує публічно-правовий спір, повинен перевірити коли дізнався позивач про порушення своїх прав чи повинен був дізнатися, чи не пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах позову докази поважності причин його пропуску.

Положеннями ч.1,3 ст.122 КАС України унормовано, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі по тексту - Дисциплінарний статут), частиною 4 ст. 31 якого передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

У постанові від 30 листопада 2023 року по справі № 500/1224/23 Верховний Суд зазначив, що у випадку наявності колізії між загальним та спеціальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут НП України.

При цьому, при наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм, необхідно керуватися принципом Lex specialis (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом Lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для цієї справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною.

У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.

У свою чергу, під темпоральними (часовими) колізіями слід розуміти такі колізії, що виникають внаслідок видання в різний час з того ж самого питання принаймні двох норм права.

Правила конкуренції, крім вищезазначеного, можуть випливати з часової послідовності прийняття норм. За загальним правилом, нова норма припиняє дію старої норми, якщо вони суперечать одна одній (lex posterior derogat legi priori). У співвідношенні між звичайними законами, які суперечать один одному, "молодша норма" припиняє суперечливу до неї "старшу": цей підхід виходить з того, що існуюче право при виданні нової норми може бути змінене без особливих проблем.

Тобто у контексті цього судового спору застосуванню підлягає Дисциплінарний статут, що затверджений Законом України і яким передбачені порядок та строки оскарження дисциплінарного стягнення.

Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 08.02.2023 у справі № 120/7567/22, від 31.05.2023 у справі № 160/9356/22, від 31.10.2023 у справі № 340/4394/22, від 30.11.2023 у справі № 500/1224/23, від 28.03.2024 у справі №420/22052/23, від 30.09.2024 у справі № 520/5571/24, від 04.10.2024 у справі № 580/4340/24, від 27.11.2024 року у справі № 420/13235/24, від 17.04.2025 у справі № 140/7715/24.

Як вбачається з прохальної частини позову, позивачем серед іншого оскаржується правомірність прийняття відповідачем наказу начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області "Про застосування дисциплінарного стягнення" від 17.11.2025 № 1697 та наказу начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області від 17.11.2025 № 609 о/с По особовому складу.

Представник позивача стверджує, що позивач ознайомився із оскаржуваними наказами про застосування дисциплінарного стягнення № 1697 від 17.11.2025 та №609 о/с від 17.11.2025 лише 03.12.2025 (день ознайомлення адвоката з матеріалами службового розслідування).

Представник відповідача, у свою чергу, наголошує на тому, що у зв`язку із відсутністю без поважних причини на службі позивача, копія спірного наказу ГУНП в Сумській області від 17.11.2025 №609 о/с про реалізацію застосованого дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, надіслано засобами поштового зв`язку на адресу місця проживання позивачу с. Верхня Сироватка листом від 18.11.2025 №72346-2025 та засобами електронного зв`язку на номер телефону позивача. При цьому, адреса, на яку направлений спірний наказ ГУНП в Сумській області від 17.11.2025 № 609 о/с, с. В. Сироватка є останнього відомою адресою, яку зазначив позивач у особовій справі.

Оцінюючи вказані доводи сторін, суд вказує, що відповідно до ч.ч.1,2 ст.30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.

Так, судом з копії листа ГУ НП в Сумській області від 18.11.2025 №72346-2025 встановлено, що до ОСОБА_1 наказом ГУ НП в Сумській області від 17.11.2025 №1697 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, а вказаний наказ виконаний шляхом видання наказу ГУ НП в Сумські області від 17.11.2025 №609 о/с, яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції. Також цим листом повідомлено, що ОСОБА_2 необхідно в найкоротший термін з`явитися до управління кадрового забезпечення ГУНП в Сумській області для ознайомлення з наказом, довідкою-розрахунком суми коштів, яка має бути сплачена для відшкодування вартості предметів однострою. До листа додано копії наказу ГУ НП в Сумські області від 17.11.2025 №609 о/с та довідка-розрахунок (т.1 а.с.111).

Згідно наданої копії поштової квитанції про надіслання вказаного листа судом встановлено, що цей лист з додатками надіслано на адресу позивача: НОМЕР_1 , ОСОБА_5 (т.1 а.с.11 зворот).

Втім, суд наголошує, що відповідачем не надано достовірних доказів на підтвердження того, що вказаним листом ГУ НП в Сумській області від 18.11.2025 №72346-2025 було надіслано оскаржуваний наказ №609 о/с, як то опис вкладення до листа, трекінг поштового відправлення тощо.

Крім того, викликають сумніви твердження представника відповідача про те, що ГУ НП в Сумській області відома виключено адреса реєстрації відповідача у с.В.Сироватка, оскільки як вбачається з листа ГУ НП в Сумській області від 20.11.2025 №73930-2025 (т.2 а.с.24), ОСОБА_6 направлено лист "Про відшкодування вартості предметів однострою" і за зареєстрованим місцем проживання у с.В.Сироватка, і за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 .

Відтак, на переконання суду, відповідачем не надано суду належних доказів, які б підтверджували ознайомлення позивача зі змістом наказу начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області від 17.11.2025 № 1697 Про застосування дисциплінарного стягнення та наказу начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області від 17.11.2025 № 609 о/с По особовому складу.

При цьому з наданих копій скриншотів з листування не можливо встановити, що позивач ознайомився з даними наказами.

Отже, суд вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду із позовною заявою, проте зазначає, що зазначені обставини виникли з незалежних від позивача причин.

В контексті розгляду питання про поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд звертає увагу, що питання доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини. Так, суд враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, згідно з якою, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання необхідно звертати увагу на обставини справи.

У справі Bellet v. Fгаnсе Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Беручи до уваги вищевикладене, вбачається можливим визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити такий строк звернення, встановлений ч.4 ст.31 Дисциплінарного статуту, а у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Відповідно до ч.14 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Враховуючи вказане вище, вбачається необхідним продовжити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Керуючись ст.ст. 171, 240, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку для звернення з цим позовом до суду та поновити йому цей строк.

У задоволенні клопотання представника ГУ НП в Сумській області про залишення позовної заяви без розгляду у справі - відмовити.

Продовжити розгляд справи №480/9532/25 за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП в Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г. Шевченко