Справа № 200/3747/25
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2026-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення без розгляду позовної заяви

03 лютого 2026 року Справа №200/3747/25

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши адміністративну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

22.05.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , що полягала в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 в період з 26.02.2022 по 19.05.2023 (включно) грошового забезпечення, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено законом на 01.01.2018, на відповідні тарифні коефіцієнти без врахування положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (в редакції чинній з 29.01.2020);

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 26.02.2022 по 31.12.2022 (включно), визначивши його розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік станом на 01.01.2022 на відповідні тарифні коефіцієнти згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01.01.2023 по 19.05.2023 (включно), визначивши його розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік станом на 01.01.2023 на відповідні тарифні коефіцієнти згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 суму середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період шість місяців з 29.09.2024 по 29.03.2025 (включно) із відрахуванням військового збору і податку на доходи фізичних осіб з компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір.

27 травня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено розгляду за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); питання дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду, а в разі, якщо такий строк пропущено, - поважності причин його пропуску та наявності підстав для його поновлення, будуть вирішені судом під час розгляду справи після встановлення відповідних фактичних обставин на підставі наданих сторонами доказів; витребувано Військової частини НОМЕР_2 належним чином засвідчені копії: довідку про розмір застосованого прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 01 січня якого саме календарного року) при здійсненні розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням позивача за період з 26.02.2022 по 19.05.2023 (включно); відомості про нараховане та виплачене позивачу грошове забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 26.02.2022 по 28.09.2024 (включно) в розрізі місяців; розрахунок грошового забезпечення позивача (щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, одноразових додаткових видів грошового забезпечення) за період з 26.02.2022 по 19.05.2023 (включно), обчислений із урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб; довідку з детальним розрахунком середньоденного грошового забезпечення позивача, обчисленим у відповідності до статті 27 Закону України Про оплату праці, пунктів 2, 5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, виходячи з грошового забезпечення за два повних останніх місяці перед звільненням, з урахуванням індексації грошового забезпечення; копію грошового атестата позивача; копію/витяг з журналу реєстрації вихідної документації в частині запису про видачу/ вручення грошового атестата позивачу; копію картки особового рахунка позивача з відміткою (під підпис військовослужбовця) щодо дати видачі/вручення грошового атестата.

10 червня 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, що тримісячний строк звернення до суду після закінчення карантину розпочався з 01.07.2023 року, проте в суд з даним позовом позивач звернувся лише 22.05.2025 року. При щомісячному отриманні позивачем грошового забезпечення за весь спірний період, останній повинен був знати про розмір виплаченого йому щомісячно грошового забезпечення, про складові такого грошового забезпечення, в тому числі щодо нарахованої чи не нарахованої індексації такого грошового забезпечення. Тобто, про розмір належних сум грошового забезпечення позивач мав знати щоразу при його отриманні, а остаточно під час свого переведення.

Розпорядженням керівника апарату Донецького окружного адміністративного суду від 07.08.2025 року № 345 Щодо повторного автоматичного розподілу справи відповідно до підпункту 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 № 39 зі змінами та доповненнями, керуючись частиною 9 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України на підставі повідомлення Вищої Ради Правосуддя від 16 липня 2025 року № 14961/0/9-25 щодо тимчасового відсторонення судді Череповського Є.В. від здійснення правосуддя, здійснено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 200/3747/25 передано на розгляд судді Кониченку О.М.

11 серпня 2025 року ухвалою суду прийнято до розгляду адміністративну справу № 200/3747/25, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, розгляд справи розпочато спочатку.

Постановляючи означену ухвалу суд виходив з того, що позивача звільнено з військової служби 28.09.2024 року, проте 22.05.2025 року адміністративний позов направлено до суду.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 березня 2025 року у справі № 460/21394/23 дійшов висновку, що якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 року, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19 липня 2022 року підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин). З урахуванням пункту 1 глави XIX Прикінцеві положення КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651, відлік тримісячного строку звернення до суду зі спорами, визначеними статтею 233 КЗпП України, почався 01 липня 2023 року.

Ураховуючи викладене, в спірних правовідносинах строк звернення до суду із позовними вимогами щодо перерахунку та виплати грошового забезпечення за період з 26.02.2022 року по 18.07.2022 року жодним строком не обмежено, проте за період з 19.07.2022 року по 19.05.2023 року застосовується тримісячний строк звернення до суду, який станом на момент звернення до суду позивачем пропущено.

У позовній заяві позивач зазначив, що його виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_2 з 28.09.2024, проте жодного письмового повідомлення або інших документів, які б свідчили про нараховане та виплачене йому грошове забезпечення за період проходження військової служби при виключенні зі списку особового складу військової частини, відповідачем надано не було. 09.05.2025 позивач шляхом надсилання на електронну пошту запиту на отримання публічної інформації, підписаного за допомогою особистого цифрового електронного підпису, звернувся до відповідача з проханням надати детальний розрахунок нарахованого та виплаченого при звільненні грошового забезпечення. Проте, відповідачем у визначений законодавством термін та на день подання позову відповідь так і не була надана. Таким чином, позивач на день виключення зі списків особового складу військової частини не мав інформації щодо нарахованого та виплаченого при звільненні грошового забезпечення, оскільки відповідач не вручив йому письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачці при звільненні.

Дослідивши доводи позивача суд дійшов висновку, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби, з ним повинні провести розрахунок всіх належних до виплати сум та видати грошовий атестат, в якому, зокрема, зазначається інформація про виплачені військовослужбовцю за час проходження служби основні та додаткові види грошового забезпечення, виплачену грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, суми виплаченої одноразової грошової допомоги в разі звільнення з військової служби та інші види грошового забезпечення, не передбачені формою грошового атестата.

Суд окремо звертає увагу, що грошовий атестат засвідчується підписом військовослужбовця, військовослужбовець не може бути виключений зі списків особового складу військової частини у разі неповного розрахунку без його згоди.

Позовна заява не містила інших доводів, які обґрунтовують поважність пропуску строку звернення до суду із позовною заявою у розумні найкоротші строки (перебування на лікуванні, в небезпечних умовах, ізольованому середовищі, без доступу до інфраструктурних об`єктів або правової допомоги тощо).

26 січня 2026 року від позивача до суду надійшла зава про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої останній зазначив, що дата вручення грошового атестата є подією, з якою пов`язаний початок перебігу строку звернення до суду у такій категорії спорів. Покликаючись на висновки постанови Верховного Суду від 04 квітня 2025 року у справі №380/3598/24 позивач зазначає, що початок перебігу строку звернення до суду у цій справі, з урахуванням частини першої статті 233 КЗпП України, слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум. Таким моментом може бути день вручення грошового атестата, розрахункового листа або довідки про нараховані та виплачені суми тощо. 09.05.2025 позивач шляхом надсилання на електронну пошту запиту на отримання публічної інформації, підписаного за допомогою особистого цифрового електронного підпису, звернувся до відповідача з проханням надати детальний розрахунок нарахованого та виплаченого при звільненні грошового забезпечення. Проте, відповідачем у визначений законодавством термін та на день подання позову відповідь так і не була надана.

Таким чином позивач вважає, що відсутність у матеріалах справи доказів вручення позивачу грошового атестату свідчить, що строк звернення до суду позивачем не пропущено.

Також позивач зазначає, що є учасником бойових дій, безперервно проходить військову службу за контрактом, зокрема в умовах воєнного стану, та виконує важливу функцію із захисту держави.

27 січня 2026 року ухвалою суду в задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду відмовлено та продовжено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви на строк не більше 5 днів.

Постановляючи означену ухвалу суд виходив з того, що позивач мав бути обізнаний про розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення не пізніше першого числа місяця, що слідує за наступним від оплаченого, а відсутність у матеріалах справи доказів вручення позивачу грошового атестату не є безперечною обставиною для поновлення строку звернення до суду.

Суд дійшов висновку, що позивач не звернувся до відповідача з відповідною заявою в розумні строки, а тільки через 7 місяців після звільнення, водночас, доказів безпосередньої участі у бойових діях, перебування у зоні активних бойових дій, в небезпечних умовах, ізольованому середовищі, без доступу до інфраструктурних об`єктів або правової допомоги тощо, у період з 28.09.2024 року по 09.05.2025 року позивач до суду не надав.

Водночас, згідно Витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 28.09.2024 року № 286, позивача переведено на посаду офіцера відділення сил підтримки Військової частини НОМЕР_4 , тобто не звільнено з військової служби.

Також, за інформацією розміщеною на порталі Армія Інформ ( ІНФОРМАЦІЯ_1 вакансія Офіцер групи сил підтримки визначає основні обов`язки: планування та координація постачання військових одиниць з необхідними ресурсами, включаючи паливо, боєприпаси, продовольство, медикаменти та інше обладнання; забезпечення регулярного технічного обслуговування та ремонту військової техніки та обладнання; контроль за складанням і зберіганням звітності, пов`язаної з постачанням та логістикою; управління та координація роботою підрозділів сил підтримки, забезпечуючи високу якість та ефективність їх роботи; врегулювання конфліктних ситуацій та прийняття рішень з питань постачання та логістики.

Суд дійшов висновку, що посада позивача не передбачає безпосередньо участі у бойових діях.

Ураховуючи викладене, суд запропонував позивачу надати до суду докази безпосередньої участі у бойових діях, перебування у зоні активних бойових дій, в небезпечних умовах, ізольованому середовищі, без доступу до інфраструктурних об`єктів або правової допомоги тощо у період з 28.09.2024 року по 09.05.2025 року.

02 лютого 2026 року позивач звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку звернення до суду, у якому окрім раніше наведених доводів, яким судом вже було надано оцінку позивач просив урахувати висновки Рішення №1-р/2025 Велика палата Конституційного Суду України від 11 грудня 2025 року за конституційним поданням Верховного Суду про конституційність частини 1 статті 233 Кодексу законів про працю України.

Докази безпосередньої участі у бойових діях, перебування у зоні активних бойових дій, в небезпечних умовах, ізольованому середовищі, без доступу до інфраструктурних об`єктів або правової допомоги тощо у період з 28.09.2024 року по 09.05.2025 року позивач не надав.

Дослідивши доводи заяви позивача, яким судом раніше не надавалась оцінка, суд зазначає наступне.

Рішенням Конституційного Суду України від 11 грудня 2025 року № 1-р/2025 (Справа № 1-7/2024(337/24)) у справі за конституційним поданням Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України (справа щодо строків звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат) визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину першу статті 233 Кодексу законів про працю України в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат.

Водночас, ч. 2 резолютивної вказаного рішення встановлено, що частина перша статті 233 Кодексу законів про працю України в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат, визнана неконституційною, утрачає чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, висновки Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2025 року № 1-р/2025 у справі № 1-7/2024(337/24) поширюються тільки на ті правовідносини, які виникли після набрання чинності означеним рішенням, тобто з 11.12.2025 року, і не змінюють правового регулювання правовідносин, які виникли до цієї дати.

Ураховуючи викладене, з 11 грудня 2025 року ст. 233 Кодексу законів про працю України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01 липня 2022 року № 2352-IX (далі Закон № 2352-IX), який набрав чинності 19.07.2022 року, втратила чинність, та відновила дію попередня редакція цієї норми.

Відтак, у період з 19.07.2022 року по 10 грудня 2025 року, підлягає застосуванню ст. 233 Кодексу законів про працю України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01 липня 2022 року № 2352-IX.

Ураховуючи викладене, в спірних правовідносинах у період з 19.07.2022 року по 19.05.2023 року застосовується тримісячний строк звернення до суду, який станом на момент звернення до суду позивачем пропущено.

Клопотання позивача не містить інших доводів, які обґрунтовують поважність пропуску строку звернення до суду із позовною заявою у розумні найкоротші строки (перебування на лікуванні, в небезпечних умовах, ізольованому середовищі, без доступу до інфраструктурних об`єктів або правової допомоги тощо).

Відповідно до ч. 15 ст. 171 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до п.п. 7, 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом; з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення без розгляду позовної заяви в частині позовних вимог, що стосуються періоду з 19.07.2022 року по 19.05.2023 року.

Щодо іншої частини позовних вимог перешкоди для подальшого розгляду справи відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтею 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 в частині позовних вимог про: визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , що полягала в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 в період з 19.07.2022 по 19.05.2023 (включно) грошового забезпечення, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено законом на 01.01.2018, на відповідні тарифні коефіцієнти без врахування положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (в редакції чинній з 29.01.2020); зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 19.07.2022 по 31.12.2022 (включно), визначивши його розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік станом на 01.01.2022 на відповідні тарифні коефіцієнти згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01.01.2023 по 19.05.2023 (включно), визначивши його розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік станом на 01.01.2023 на відповідні тарифні коефіцієнти згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Продовжити розгляд справи № 200/3747/25.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, за сторінкою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки http://court.gov.ua/).

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко