Справа № 500/6748/25
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/6748/25

02 лютого 2026 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як базового місяця;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 19.07.2022 індексації грошового забезпечення відповідно до вимог абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 19.07.2022 індексацію ("індексацію-різницю") грошового забезпечення з розрахунку 3847,29 грн (три тисячі вісімсот сорок сім грн 29 коп.) щомісячно відповідно до вимог абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з виплатою компенсації суми податку з доходів фізичних осіб відповідно до вимог Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004.

Позов обґрунтовано тим, що позивач проходив службу в Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області та відповідно до наказу №491-НК/64 від 26.08.2025 був звільнений зі служби та знятий з усіх видів забезпечення. Представник позивача звернувся до відповідача з заявою, у якій просив надати інформацію про розміри нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення. Відповідач листом від 30.09.2025 надав копію відомостей про розмір грошового забезпечення, з якого вбачається, що позивачу не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення в період з 01.01.2018 по 28.02.2018 з урахуванням місяця підвищення доходів (базового місяця) січень 2008 року та з 01.03.2018 по 19.07.2022 щомісячна індексація-різниця грошового забезпечення з розрахунку 3847,29 грн.

Позивач не погоджується з такою бездіяльністю відповідача та з метою відновлення порушених прав звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 02.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

12.12.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, а також клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду з тих підстав, що позивачем пропущено строк звернення до суду. Зокрема, у клопотанні вказано, що до спірних правовідносин слід застосовувати місячний строк звернення до суду передбачений частиною п`ятою стаття Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) для адміністративних спорів, пов`язаних з проходженням публічної служби. Звертає увагу, що пасивна поведінка щодо захисту власних прав тривала впродовж 2016-2025 років, а позивач в свою чергу звернувся з позовом до суду 26.11.2025, тому вважає строк на звернення до суду в спірних правовідносинах позивачем пропущеним. З огляду на наведене просить залишити позовну заяву без розгляду.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, заявах та клопотаннях сторін, суд дійшов таких висновків.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Відповідно до частин третьої, п`ятої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Водночас у зазначених положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (грошового забезпечення) під час проходження ними публічної служби.

Проте за правилами частини першої статті 122 КАС України строки звернення до адміністративного суду можуть установлюватися не лише Кодексом адміністративного судочинства України, а і іншими законами.

У цій справі таким законом є Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України).

Частина друга статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній до 18.07.2022 включно) передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду без обмеження будь-яким строком.

Однак, Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин були внесені зміни до цієї статті КЗпП України і з 19.07.2022 строки звернення до суду стали обмеженими. Зокрема, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Також, суд враховує, що рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України (справа щодо строків звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат) від 11.12.2025 №1-р/2025 (справа № 1-7/2024(337/24) визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину першу статті 233 Кодексу законів про працю України в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат.

При цьому, суд звертає увагу, що сам по собі факт ухвалення Конституційним Судом України рішення від 11.12.2025 № 1-р/2025 не змінює правової оцінки дотримання позивачем процесуальних строків за період, коли відповідна норма закону була чинною, та не впливає на спірні правовідносини з огляду на їх виникнення до прийняття згаданого рішення.

А тому суд зазначає, що спірні правовідносини за періоди з 01.01.2016 по 28.02.2018 та з 01.03.2018 по 18.07.2022 виникли за старої редакції положень статті 233 КЗпП України, а тому не обмежуються будь-яким строком. А правовідносини з 19.07.2022 виникли за нової редакції положень статті 233 КЗпП України, а отже в даному випадку підлягає застосуванню тримісячний строк звернення до суду, який підлягав застосуванню до 11.12.2025.

На переконання суду, початок перебігу строку звернення до суду у цій справі, з урахуванням частини першої статті 233 КЗпП України, слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум.

Відповідно до наказу по особовому складу цивільного захисту від 26.08.2025 №491-НК/64 ОСОБА_1 , провідного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Тернопільського районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, звільнено із служби цивільного захисту за підпунктом 4 пункту 176 (у зв`язку з скороченням штату) (а.с.10-11).

Враховуючи наведене в спірному випадку позивач після звільнення та повного розрахунку набув достовірної інформації про обсяг виплачених сум, а тому строк звернення до суду слід обчислювати з наступного дня після звільнення, тобто з 27.08.2025. Тримісячний строк звернення до суду, визначений статтею 233 КЗпП України, сплинув 26.11.2025.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що позовна заява була подана позивачем 26.11.2025 через підсистему Електронний суд, тобто в останній день закінчення строку звернення до суду.

З наведеного слідує, що вказаний позов подано із додержанням вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, та з дотриманням установленого законом строку звернення до суду, тому в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду слід відмовити.

Керуючись статтями 122, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 02 лютого 2026 року.

Суддя Чепенюк О.В.