Справа № 160/27921/24
Суддя: Ремез Катерина Ігорівна
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 лютого 2026 рокуСправа №160/27921/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ремез К.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача Чернікова Дениса Юрійовича про про зміну способу або порядку виконання рішення у справі №160/27921/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 у справі №160/27921/24, позов ОСОБА_1 задоволено, а саме:

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення і виплати ОСОБА_1 у грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі, але не виключно, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, компенсації за невикористану відпустку, грошову допомогу на оздоровлення, з 25.02.2022 по 01.04.2024 включно без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 25.02.2022 по 01.04.2024 включно грошове забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, компенсацію за невикористану відпустку, грошову допомогу на оздоровлення, із розрахунку шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням виплачених сум.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення і виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі, але не виключно, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, компенсації за невикористану відпустку (за 2022, 2023, 2024 роки), грошову допомогу на оздоровлення, з 02.04.2024 по 18.07.2024 включно без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 02.04.2024 по 18.07.2024 включно грошове забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, компенсацію за невикористану відпустку (за 2022, 2023, 2024 роки), грошову допомогу на оздоровлення, із розрахунку шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні за станом здоров`я в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, розрахованого по прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2024 року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №160/27921/24 апеляційні скарги відповідачів залишили без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 у справі №160/27921/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишили без змін.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 у справі №160/27921/24 набрало законної сили 18.06.2025.

Від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про зміну способу виконання рішення суду.

Заявник просить змінити спосіб і порядок виконання рішення, шляхом зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 25.02.2022 по 01.04.2024 включно грошове забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, компенсацію за невикористану відпустку, грошову допомогу на оздоровлення, із розрахунку шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування заяви заявником зазначено наступне.

Військовою частиною НОМЕР_1 здійснено розрахунок суми заборгованості грошового забезпечення, що не було виплачено за час служби. Наразі рішення суду у справі №160/27921/24 не виконано. Військова частина у своїх поясненнях посилається на відсутність коштів по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки». Наголошуємо, що подання відповідачем до вищого командування заявки на фінансування вказаного судового рішення суду за кодом економічної класифікації видатків 2800 «Інші поточні видатки» унеможливлює повне виконання рішення суду та реального відновлення порушених прав. Позивач у цій справі звернувся до суду, у зв`язку із недоплатою йому грошового забезпечення (заробітної плати) за час проходження військової служби. Відповідно до пункту 2.1.1.2. Інструкції №333 виплата грошового забезпечення здійснюється за кодом економічної класифікації видатків ( далі - КЕКВ) 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців», за яким також передбачено відшкодування податку на доходи фізичних осіб, що утримується з грошового забезпечення, а також подання відповідної звітності щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4, яка включає податок на доходи фізичних осіб та його відшкодування, утриманий військовий збір. Невиплата грошового забезпечення за належним кодом економічної класифікації видатків (КЕКВ 2112) унеможливлює належне подання податкової та соціальної звітності (зокрема додатка Д1 до податкового розрахунку ), внаслідок чого не відображається інформація про сплату єдиного соціального внеску (ЄСВ) до Реєстру застрахованих осіб та така інформація відповідно буде відсутня у системі Пенсійного фонду України. Вказане прямо впливає на обсяг страхового стажу військовослужбовця, необхідного для призначення пенсії відповідно до статей 12, 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби». Тож, спосіб виконання рішення суду щодо нарахування та виплати грошового забезпечення позивача за час служби включає не лише формальне нарахування відвідних сум, а також з огляду на їх правову природу (заробітна плата), належне подання податкової та соціальної звітності (зокрема додатка Д1 до податкового розрахунку) для повного відображається інформація про сплату єдиного соціального внеску (ЄСВ) в Реєстрі застрахованих осіб.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2026 заяву представника позивача ОСОБА_2 про про зміну способу або порядку виконання рішення у справі №160/27921/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, призначено до розгляду у судовому засіданні на 02.02.2026 о 09:00 год.

В призначений час учасники справи, які повідомлені про розгляд заяви належним чином, у судове засідання не з`явилися.

Частиною 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, враховуючи норми ч. 9 ст. 205 КАС України, заяву розглянуто без участі сторін в порядку письмового провадження.

При вирішенні заяви суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3. ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Тобто, зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

В поданій до суду заяві заявник просить суд змінити спосіб виконання судового рішення шляхом стягнення з боржника на користь стягувача грошової суми.

Суд зауважує, що приписи ст. 378 КАС України передбачають зміну чи встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивної частини рішення, яке містить висновки суду по суті позовних вимог, у зв`язку з чим, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини.

Судом встановлено, що судове рішення буде виконане в порядку черговості в межах наявних бюджетних призначень боржника. Боржник не відмовляється від виконання рішення.

За приписами ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Відповідно до ст.23 та ст.116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Згідно з пп. 20, 29 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України; здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України.

Отже, в цьому випадку виникли обставини, що виключають можливість виконання зазначеного рішення суду у повному обсязі.

Суд зазначає, що ним не встановлювався код економічної класифікації видатків бюджету 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців», а було зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 25.02.2022 по 01.04.2024 включно грошове забезпечення.

Разом з тим, заявник просить змінити спосіб та порядок виконання судового рішення з зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечння, на зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 25.02.2022 по 01.04.2024 включно грошове забезпечення з урахуванням коду економічної класифікації видатків бюджету 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців», що не відповідає предмету розгляду справи та не узгоджується зі змістом ст. 378 КАС України.

Суд звертає увагу на те, що питання нарахування та виплати грошового забезпечення з урахуванням коду економічної класифікації видатків бюджету 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців», може бути предметом іншого судового позову, у разі якщо позивач буде вважати, що такі дії відповідача суперечать вимогам чинного законодавства України.

Отже, змінивши спосіб виконання рішення, відбудеться зміна рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

З урахуванням наведеного, суд відмовляє у задоволенні заяви заявника про зміну способу або порядку виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 241-244, 248, 256, 378 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про про зміну способу або порядку виконання рішення у справі №160/27921/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.І. Ремез