Справа № 160/33721/25
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача-2: військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,-
26 листопада 2025 року представник ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача-2: військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:
визнати протиправним та скасувати наказ Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.09.2025 р. в частині, що стосується призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ;
визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) в частині зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).
Відповідно до наказу №53ОСС від 15.08.2025 року ОСОБА_1 з 01.09.2025 року зарахований для здобуття освіти до Слов`янського енергобудівного коледжу за спеціальністю "електрична інженерія" за денною формою навчання.
Відповідно до довідки ЄДЕБО №758975 від 18.09.2025 року ОСОБА_1 не порушує послідовності, визначеної ч.2 ст.10 Закону України "Про освіту", яку він тривалий час не міг отримати.
У цей же день, ОСОБА_1 зустріли працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 біля під`їзду мами за адресою: АДРЕСА_1 .
18.09.2025 року співробітники ІНФОРМАЦІЯ_1 при перевірці військових документів у ОСОБА_1 , його примусово доставлено до будівлі ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення військово-облікових даних.
За висновками військово-лікарської комісії, ОСОБА_1 був визнаний придатним до військової служби.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» №2655 від 18.09.2025 року ОСОБА_1 був призваний та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.09.2025 року №273 солдата ОСОБА_1 зараховано до військової частини НОМЕР_1 на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти 2 навчального батальйону.
18.09.2025 року представник ОСОБА_1 звернулася до начальника Кам`янського РУП ГУ НП України в Дніпропетровській області з адвокатським запитом, в якому просила надати інформацію щодо незаконного утримання її клієнта ОСОБА_1 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосування психологічного тиску з боку працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 .
- підстав затримання гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
- підставу та термін утримання гр. ОСОБА_1 у приміщені ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- застосування психологічного тиску з боку працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 ;
- місце перебування гр. ОСОБА_1 на теперішній час.
Листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №4/7930 від 08.10.2025 року (у відповідь на адвокатський запит вх.№19-09 від 19.09.2025 року) представнику позивача повідомлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Призваний на військову службу за мобілізацією з 18.09.2025 року.
Додатково представнику позивача надано:
- копію довідки ВЛК №2025-0918-1146-0497-7 від 18.09.2025 року гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
- копію картки медичного огляду гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6
ОСОБА_1 вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню: наказ Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.09.2025 р. в частині, що стосується призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ; наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) в частині зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , оскільки позивача примусово доставлено до будівлі РТЦ та СП, він не проходив військово-лікарську комісію, документів щодо призову на військову службу під час мобілізації не підписував, повісток про його виклик також не отримував, у зв`язку з чим представник позивача звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та ухвалено:
У задоволенні клопотання представника позивача про виклик свідків - відмовити.
Клопотання представника позивача про витребування доказів задовольнити частково.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_8 надати до суду наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.09.2025 р. щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, в особливий період, та направлення позивача для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати до суду наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) про включення/зарахування солдата ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
01.12.2025 року на адресу відповідачів направлено ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками.
02.12.2025 року відповідачами отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується довідками про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", які міститься в матеріалах справи.
10.12.2025 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву вх.№101600/25, в якому представник відповідача-1 з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.
Згідно пункту 1 частини 3 статті 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності визначеною частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи зараховані на навчання до інтернатури.
Постановою №560 від 16.05.2024 року визначено Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, а також докторантів - довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти; для осіб, зарахованих на навчання до інтернатури, - довідка закладу освіти про зарахування на навчання до інтернатури, довідка закладу охорони здоров`я про прийняття на посаду лікаря (фармацевта / провізора) - інтерна певної спеціальності або довідка закладу охорони здоров`я про проходження практичної частини підготовки в інтернатурі як лікар (фармацевт/провізор) - інтерн за кошти фізичних (юридичних) осіб.
Відповідно до пункту 56 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Згідно з абзацами 1-3 пункту 57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу) члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Абзацом 1 пункту 58 Порядку №560 закріплено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаних (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5 особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
Пунктом 60 Порядку №560 регламентовано, що комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів; комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади; на підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом; про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення; у разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6; у разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 та підлягає призову на військову службу під час мобілізації.
За висновкам військово-лікарської комісії від 18.09.2025 року ОСОБА_1 був визнаний придатним до військової служби.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» №2655 від 18.09.2025 року ОСОБА_1 був призваний та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
Відтак, ОСОБА_1 розпочав проходити військову службу за призовом під час мобілізації та набув статусу військовослужбовця.
З урахуванням викладеного, представник відповідача-1 просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
18.09.2025 року ОСОБА_1 був призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.09.2025 року №273 солдата ОСОБА_1 зараховано до військової частини НОМЕР_1 на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти НОМЕР_2 навчального батальйону.
Отже, 18.09.2025 після підписання наказу начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов на військову службу позивача, останній набув статусу військовослужбовця.
Тобто, на момент прибуття до військової частини НОМЕР_3 та перебування у ІНФОРМАЦІЯ_9 у ОСОБА_1 (позивача) не було належним чином оформленої відстрочки від призову, як того вимагає чинне законодавство.
У електронному застосунку «Резерв+», роздруківку з якого долучено до матеріалів позовної заяви, відсутні будь-які відомості щодо надання позивачеві відстрочки від призову під час мобілізації.
При цьому, дійсно ОСОБА_1 мав реальну та технічну можливість подати заяву про надання відстрочки через вказаний електронний застосунок у встановленому порядку, однак доказів реалізації такого права суду не надано.
Посилання позивача у позовній заяві на те, що протягом тривалого часу йому не вдавалося сформувати відповідну довідку, а лише 18.09.2025 року останній зміг отримати довідку з ЄДЕБО, є документально не підтвердженими.
До матеріалів справи не долучено жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, незалежних від позивача обставин, що унеможливлювали формування довідки у більш ранній період, зокрема підтверджень технічних збоїв, звернень до уповноважених органів чи фіксації відповідних перешкод.
Щодо підстав для надання відстрочки від призову, представник відповідача-2 зазначив наступне.
Станом на дату подання заяви про відстрочку 18.09.2025 року ОСОБА_1 вже був призваний на військову службу по мобілізації відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до пункту 56, 57, 58, 60 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року, відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 (додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Крім того, як вбачається з інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта» заява позивача про надання відстрочки була фактично доставлена до ІНФОРМАЦІЯ_10 лише 25.09.2025 року, тоді як рішення про його призов на військову службу було прийнято 18.09.2025 року, тобто до моменту надходження та реєстрації заяви у встановленому Порядком №560 порядку.
Представник відповідача-2 звернув увагу, що з моменту прийняття рішення про призов та фактичного зарахування до військової частини статус позивача змінився з військовозобов`язаного на військовослужбовця, у зв`язку з чим норми пунктів 56-60 Порядку №560 та статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які регулюють порядок надання відстрочки виключно військовозобов`язаним, на нього більше не поширюються.
Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин, на думку представника відповідача-2, відсутні порушення процедури розгляду питання щодо надання позивачеві відстрочки.
З урахуванням викладеного, представник відповідача-2 просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - відмовлено.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №2025 0918-1146-0497-7 від 18.09.2025 року ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби на підставі статті графи ІІ розкладу хвороб, графи ТДВ.
Однак, підпису ОСОБА_1 на даній довідці не міститься, так само як й не було його підпису проставлено в направленні на ВЛК.
Оскільки довідка ВЛК є офіційним підтвердженням висновку про стан здоров`я особи та її придатність або непридатність до військової служби, тому така довідка видається лише за результатами проходження військово-лікарської комісії, яка складається з лікарів різних спеціальностей.
Рішення комісії заноситься до актів, після чого оформляється довідка ВЛК, яка передається до ТЦК або вручається особі на руки.

У даному випадку, враховуючи, що медичний огляд не може бути проведений без аналізів та інших інструментальних маніпуляцій, щоб встановити об`єктивний ступінь придатності людини до військової служби, такий медичний огляд, як у позивача, не відповідає Положенню про військово-лікарську експертизу і фактично йому суперечить.

Відповідно до пункту 71 Порядку №560 рішення щодо придатності резервіста та військовозобов`язаного для проходження військової служби за станом здоров`я визначається військово-лікарською комісією при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до пункту 13 військового квитка серія НОМЕР_4 та довідки ВЛК №2025-0918-1146-0497-7 від 18.09.2025 року, ОСОБА_1 був визнаний придатним до військової служби 18.09.2025 року.

У той же час, відповідно до записів, внесених у військовий квиток, вбачається, що датою взяття його на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_7 є 18.09.2025 року.

18.09.2025 року, після проведеного медичного огляду, ОСОБА_1 відправлено до військової частини НОМЕР_1 .

Отже, представник позивача вважає, що з метою ефективного захисту порушеного права позивача необхідно зобов`язати керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати незаконним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині призову на військову службу по мобілізації, а також зобов`язати військову частину НОМЕР_1 в особі командира військової частини ухвалити рішення про звільнення позивача від проходження військової служби із виключенням ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

З урахуванням викладеного, представник позивача просить задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Відповідно до наказу №53ОСС від 15.08.2025 року ОСОБА_1 з 01.09.2025 року зарахований для здобуття освіти до Слов`янського енергобудівного коледжу за спеціальністю "електрична інженерія" за денною формою навчання.

Відповідно до довідки ЄДЕБО №758975 від 18.09.2025 року ОСОБА_1 не порушує послідовності, визначеної ч.2 ст.10 Закону України "Про освіту".

18.09.2025 року ОСОБА_1 , перебуваючи у своєї мами у м.Кам`янському, направив до ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 ) заяву про надання відстрочки від мобілізації із додатками, що підтверджується описом вкладення до листа (поштовою накладною №676 від 18.09.2025 року та фіскальним чеком №139865 від 18.09.2025 року).

У цей же день ОСОБА_1 зустріли працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 біля під`їзду будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

18.09.2025 року співробітники ІНФОРМАЦІЯ_1 при перевірці військових документів у ОСОБА_1 доставили позивача до будівлі ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення військово-облікових даних.

Відповідно до пункту 13 військового квитка серія НОМЕР_4 та довідки ВЛК №2025-0918-1146-0497-7 від 18.09.2025 року, ОСОБА_1 був визнаний придатним до військової служби 18.09.2025 року.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» №2655 від 18.09.2025 року ОСОБА_1 був призваний та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.09.2025 року №273 солдата ОСОБА_1 зараховано до військової частини НОМЕР_1 на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти 2 навчального батальйону.

18.09.2025 року представник ОСОБА_1 звернулася до начальника Кам`янського РУП ГУ НП України в Дніпропетровській області з адвокатським запитом, в якому просила надати інформацію щодо утримання її клієнта ОСОБА_1 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосування психологічного тиску з боку працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 .

19.09.2025 року представник ОСОБА_1 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_1 з адвокатським запитом, в якому просила надати інформацію про дані й відомості:

- статусу ОСОБА_1 ;

- надати копію наказу про мобілізацію ОСОБА_1 ;

- надати копію висновку ВЛК про визначення ступеню придатності з повним переліком медичних обстежень ОСОБА_1 ;

- надати картку медичного огляду призовника ОСОБА_1 (Додаток 8) до Положення про військово-лікарську експертну в Збройних Силах України.

24.09.2025 року начальник Кам`янського РУП ГУ НП України в Дніпропетровській області (у відповідь на адвокатський запит вх. ЄО №20130 від 18.09.2025 року) звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з запитом, в якому просив надати обґрунтоване правове роз`яснення:

- підстав затримання гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- підстав та терміну утримання гр. ОСОБА_1 у приміщені ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- застосування психологічного тиску з боку працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 ;

- місце перебування гр. ОСОБА_1 на теперішній час.

Листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №4/7930 від 08.10.2025 року (у відповідь на адвокатський запит вх.№19-09 від 19.09.2025 року) представнику позивача повідомлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Призваний на військову службу за мобілізацією з 18.09.2025 року.

Додатково представнику позивача надано:

- копію довідки ВЛК №2025-0918-1146-0497-7 від 18.09.2025 року гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- копію картки медичного огляду гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З матеріалів справи вбачається, що заява про надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, датована 18.09.2025 року, згідно інформації відстеження поштового відправлення №676 на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта» доставлена - 25.09.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №1598/юр від 10.10.2025 року у відповідь на запит начальника Кам`янського РУП ГУ НП України в Дніпропетровській області повідомлено, що співробітники ІНФОРМАЦІЯ_2 при перевірці військових документів 18.09.2025 у гр. ОСОБА_3 з`ясували, що він перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 , після чого йому було запропоновано пройти військово-лікарську комісію та уточнити військово-облікові дані.

Після проходження ВЛК, за висновками якої військовозобов`язаний ОСОБА_1 був визнаний придатним до військової служби, та уточнення облікових даних, військовозобов`язаний ОСОБА_1 . 18.09.2025 року ОСОБА_1 на підставі абзацу 3 пункту 2 частини 5 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 .

Фізичний або психологічний тиск з боку працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 по відношенню до ОСОБА_1 не застосовувався.

ОСОБА_1 вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню: наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.09.2025 р. в частині, що стосується призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ; наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) в частині зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , оскільки позивача примусово доставлено до будівлі РТЦ та СП, він не проходив військово-лікарську комісію, документів щодо призову на військову службу під час мобілізації не підписував, повісток про його виклик також не отримував, у зв`язку з чим представник позивача звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 106 Конституції України, Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та діє станом на зараз.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII.

За змістом частини 1 статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною 2 та 3 статті 1 Закону №2232-XII передбачено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, взяття громадян на військовий облік, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За нормами частини 2 статті 2 Закону №2232-ХІІ, проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Відповідно до частини 10 статті 2 Закону №2232-ХІІ та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (із змінами та доповненнями).

Щодо надання відстрочки від призову на військову службу, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності визначеною частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи зараховані на навчання до інтернатури.

Постановою №560 від 16.05.2024 року визначено Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, а також докторантів - довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти; для осіб, зарахованих на навчання до інтернатури, - довідка закладу освіти про зарахування на навчання до інтернатури, довідка закладу охорони здоров`я про прийняття на посаду лікаря (фармацевта / провізора) - інтерна певної спеціальності або довідка закладу охорони здоров`я про проходження практичної частини підготовки в інтернатурі як лікар (фармацевт/провізор) - інтерн за кошти фізичних (юридичних) осіб.

Відповідно до пункту 56 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно з абзацами 1-3 пункту 57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Абзацом 1 пункту 58 Порядку №560 закріплено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаних, крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Пунктом 60 Порядку №560 регламентовано, що комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів; комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади; на підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки.

Рішення комісії оформляється протоколом; про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення; у разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочку за формою, визначеною у додатку 6; у разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 та підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

За висновкам військово-лікарської комісії від 18.09.2025 року ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби.

З урахуванням викладеного, судом вбачається, що ОСОБА_1 є студентом Слов`янського енергобудівного фахового коледжу (дата зарахування 15.08.2025 року), однак не скористався правом для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оскільки вчасно не подав документи до Комісії про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, згідно з вимогами пункту 58 постанови №560 Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період» від 16.05.2024 року (зі змінами), відтак на момент призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не мав діючої відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Крім того, станом на дату подання заяви про відстрочку 18.09.2025 року ОСОБА_1 , вже був призваний на військову службу по мобілізації відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до пунктів 56, 57, 58, 60 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року, відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

З матеріалів справи вбачається, що заява про надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 18.09.2025 року, згідно інформації відстеження поштового відправлення №676 на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта», доставлена - 25.09.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку, що з моменту прийняття рішення про призов та фактичного зарахування до військової частини НОМЕР_1 статус позивача змінився з "військовозобов`язаного" на "військовослужбовця", у зв`язку з чим норми пунктів 56-60 Порядку №560 та статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які регулюють порядок надання відстрочки виключно військовозобов`язаним, на нього більше не поширюються.

Щодо визнання протиправними та скасування наказів про призов та зарахування до військової частини НОМЕР_1 , суд зазначає наступне.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» №2655 від 18.09.2025 року ОСОБА_1 був призваний та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №273 від 18.09.2025 року солдата ОСОБА_1 зараховано до військової частини НОМЕР_1 на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти НОМЕР_2 навчального батальйону.

Відтак, після видання спірних наказів, виникли нові правовідносини щодо проходження військової служби, особливості яких визначаються Законом №2232-ХІІ та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008.

Відповідно до пунктів 4-7 Положення №1153 громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України. Громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України.

Статус військовослужбовця підтверджується документом, що посвідчує особу. Форма та порядок його видачі встановлюються Міністерством оборони України.

Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом №2232.

Військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Згідно частини 3 статті 24 Закону №2232 закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до пункту 12 Положення №1153 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Пунктом 233 Положення №1153 передбачено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

При цьому, для звільнення ОСОБА_1 з військової служби за призовом під час мобілізації мають бути наявні підстави, визначені пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону №2232.

Суд під час прийняття рішення по справі також враховує наступне.

18.09.2025 року представник ОСОБА_1 звернулася до начальника Кам`янського РУП ГУ НП України в Дніпропетровській області з адвокатським запитом, в якому просила надати інформацію щодо незаконного утримання її клієнта ОСОБА_1 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосування психологічного тиску з боку працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 .

19.09.2025 року представник ОСОБА_1 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_1 з адвокатським запитом, в якому просила надати інформацію про дані й відомості:

- статусу ОСОБА_1 ;

- надати копію наказу про мобілізацію ОСОБА_1 ;

- надати копію висновку ВЛК про визначення ступеню придатності з повним переліком медичних обстежень ОСОБА_1 ;

- надати картку медичного огляду призовника ОСОБА_1 (Додаток 8) до Положення про військово-лікарську експертну в Збройних Силах України.

24.09.2025 року начальник Кам`янського РУП ГУ НП України в Дніпропетровській області (у відповідь на адвокатський запит вх. ЄО №20130 від 18.09.2025 року) звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з запитом, в якому просив надати обґрунтоване правове роз`яснення:

- підстав затримання гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- підстав та терміну утримання гр. ОСОБА_1 у приміщені ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- застосування психологічного тиску з боку працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 ;

- місце перебування гр. ОСОБА_1 на теперішній час.

Листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №4/7930 від 08.10.2025 року (у відповідь на адвокатський запит вх.№19-09 від 19.09.2025 року) представнику позивача повідомлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Призваний на військову службу за мобілізацією з 18.09.2025 року.

Додатково представнику позивача надано:

- копію довідки ВЛК №2025-0918-1146-0497-7 від 18.09.2025 року гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- копію картки медичного огляду гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №1598/юр від 10.10.2025 року у відповідь на запит начальника Кам`янського РУП ГУ НП України в Дніпропетровській області повідомлено, що співробітники ІНФОРМАЦІЯ_2 при перевірці військових документів 18.09.2025 у гр. ОСОБА_3 з`ясували, що він не перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 , після чого йому було запропоновано пройти військово-лікарську комісію та уточнити військово-облікові дані.

Після проходження ВЛК, за висновками якої військовозобов`язаний ОСОБА_1 був визнаний придатним до військової служби та уточнення облікових даних, військовозобов`язаний ОСОБА_1 18.09.2025 року на підставі абзацу 3 пункту 2 частини 5 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 .

Фізичний або психологічний тиск з боку працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 по відношенню до ОСОБА_1 не застосовувався.

Крім того, суд враховує, що з витягу з мобільного застосунку "Резерв+" від 10.06.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 не знятий з обліку з військової служби, є військовозобов`язаним та не мав діючої відстрочки від призову.

А отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.09.2025 р. в частині, що стосується призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ; наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) в частині зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , є правомірними та скасуванню не підлягають.

Щодо посилання представника позивача в позовній заяві на те, що протягом тривалого часу позивачеві не вдавалося сформувати відповідну довідку з ЄДЕБО, а лише 18.09.2025 року останній зміг отримати довідку з ЄДЕБО, суд вважає їх документально не підтвердженими, оскільки до матеріалів справи не долучено жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, незалежних від позивача обставин, що унеможливлювали б формування довідки в період з 15.08.2025 по 18.09.2025 року, зокрема підтверджень технічних збоїв, звернень до уповноважених органів.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією АТ "Укрпошта" від 03.11.2025 року.

З урахуванням відмови в задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до відповідача-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача-2: військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник