Справа № 320/38953/25
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2026-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року № 320/38953/25

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Щавінського В.Р.. при секретарі судового засідання Ставничому Н.В., за участю: представника позивача Дрешел А. В., представника відповідача - Ліщук О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро спеціально-технічного інжинірингу "СТАНДАРТ.Т" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

ТОВ "Бюро спеціально-технічного інжинірингу "СТАНДАРТ.Т" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №4 від 22.04.2025.

Ухвалою суду від 07.08.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою суду від 06.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 09.12.2025 судом відмовлено у клопотанні представника відповідача про об`єднання адміністративних справ №320/38953/25, №320/38961/25 та №320/38956/25 в одне провадження.

У судове засідання, призначене на 26.01.2026 прибули представник позивача та представник відповідача. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, представник відповідача з адміністративним позовом не погодився, наполягав на відмові у його задоволенні.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецоборонмаш» та Військовою частиною Національної гвардії України НОМЕР_1 залучено позивача в якості співвиконавця Державного Контракту (Договору) на виготовлення та поставку товарів оборонного призначення за закритими закупівлями №04 СО від 22.01.2025 на підставі договору поставки №0808/24 від 08.08.2024. Пояснено, що відповідно до абз «ї» п.4. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України позивач звільняється від оподаткування податком на додану вартість за постачання товарів оборонного призначення, визначених такими згідно з пунктом 29 частини першої статті 1 Закону України «Про оборонні закупівлі», тому спірне рішення відповідача підлягає скасуванню.

Відповідачем подано до суду відзив, в якому вказано, що документом, який підтверджує застосування пільгового режиму оподаткування відповідно до підпункту 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX Кодексу, є договір або сертифікат кінцевого споживача, в яких кінцевим отримувачем визначено суб?єкта, який зазначений у підпункті 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу. Для застосування режиму звільнення від оподаткування ПДВ, підпунктом 4 і 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу, покупець повинен мати статус державного замовника. На переконання відповідача, від справляння ПДВ звільняються тільки ті постачання, де кінцевим отримувачем товару є Міністерство оборони, ЗСУ, інші військові формування або державні замовники.

У відповіді на відзив позивач не погодився із відзивом, вказавши, що товари отримані від позивача були використані для укомплектування авіаційних бомб ТАБ-1,5 та ТAБ-1,5-1 для виконання державних контрактів на виготовлення та поставку товарів оборонного призначення.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, встановив такі обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, з 11.03.2025 по 24.03.2025 Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «БЮРО СПЕЦІАЛЬНО-ТЕХНІЧНОГО ІНЖИНІРИНГУ «СТАНДАРТ.Т» з питань законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від?ємного значення з податку на додану вартість за січень 2025 року, яке становить більше 100 тис. грн та визначене з урахуванням від?ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2024 року.

За результатами перевірки складено акт від 27.03.2025 №26007/Ж5/26-15-07- 04-04/44052828.

В подальшому, на підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.04.2025 №4, в якому встановлюється порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 200.1, п.п. «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та вказується на завищення суми від?ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 2 130 340,00 грн.

Вважаючи таке податкове повідомлення-рішення протиправним, ТОВ «БЮРО СПЕЦІАЛЬНО-ТЕХНІЧНОГО ІНЖИНІРИНГУ «СТАНДАРТ.Т» звернулося до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України.

У п.185.1 ст.185 ПК України зазначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

У п.187.1 ст.187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Відповідно до вимог п. 198.5 ст. 198 ПК України «Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Відповідно до абз «ї» п.4. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України:

- ?товарів оборонного призначення, визначених такими згідно з пунктом 29 частини першої статті 1 Закону України «Про оборонні закупівлі», що класифікуються за такими групами, товарними позиціями та підкатегоріями УКТ ЗЕД:

?групи 93, крім включених до товарної позиції 9303 та товарної підкатегорії 9304 00 00 00, а також 9305 (лише призначених для виробів товарних позицій 9303-9304), 9306 90 90 00 та 9307 00 00 00.

Так, підпунктом 5 пункту 32 підрозділу 2 «Особливості справляння ПДВ» розділу XX «Перехідні положення» в якому зазначено:, що тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони,відсічіі стримування збройної агресії російської федерації, та/абозапровадження воєнногостанувідповідно до законодавства, звільняються від оподаткування ПДВ операції з везення на митну територію України та постачання на митній території України товарів, кінцевим отримувачем яких відповіднодо сертифіката кінцевого споживача або згідно з умовами договору визначено правоохоронні органи, Міністерство оборони України, Збройні Сили України та інші військові формування, добровольчі формування територіальних громад, утворені відповідно до законів України, інші суб`єкти, що здійснюють боротьбу з тероризмом відповідно до закону та/або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічіі стримування збройної агресіїросійської федераціїпроти України, підприємства, які є виконавцями (співвиконавцями) державнихконтрактів(договорів)з оборонних закупівель. Ці замовники відповідають за планування, організацію та проведення закупівель, необхідних для забезпечення обороноздатності країни. У разі недотримання зазначених вище умов вказані операції підлягатимуть оподаткуванню ПДВ у загальновстановленому порядку.

У разі, якщо операції з постачання товарів (у тому числі товарів оборонного призначення) підлягають звільненню від оподаткування ПДВ згідно з підпунктами 4 і 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ ПКУ та таке постачання здійснюється за державними контрактами (договорами) з оборонних закупівель, то обов`язку щодо нарахування податкових зобов`язань з ПДВ за правилами, встановленими пунктом 198.5 статті198 та статтею 199 розділу V ПКУ, не виникає.

У разі здійснення операцій, звільнених від оподаткування податком неї додану вартість відповідно до підпунктів 4 і 5 цього пункту (в частині постачання товарів за державними контрактами (договорами) з оборонних закупівель), положення пункту 198.5 статті 198 та статті 199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій».

Судом встановлено, що позивачем зроблена поставка на адресу ТОВ «СПЕЦОБОРОНМАШ» рамках договору поставки №0808/24 від 08.08.2024, а саме - 9000 шт підривника ПМГ-К, специфікація СТБ.БНПП.002.01.00.00, видаткова накладна №14 від 04.10.2024.

Суд звертає увагу, що означені вироби були використані для виробництва продукції в рамках двох Державних контрактів №109 СО від 29.11.2024 та №04 СО від 22.01.2025.

Так, вироби «Підривник ПМГ-К» в кількості 9 000 штук, отримані від ТОВ «БЮРО СПЕЦІАЛЬНО-ТЕХНІЧНОГО ІНЖИНІРИНГУ «СТАНДАРТ.Т» згідно з Договором №0808/24 від 08.08.2024 були використані для комплектування авіаційних бомб ТАБ-1,5 та ТАБ-1,5-1 для виконання державних контрактів:

1) Державний Контракт (Договір) на виготовлення та поставку товарів оборонного призначення за закритими закупівлями №109 СО від 29.11.2024 - використано 2000 штук Підривників ПМГ-К.

2) Державний Контракт (Договір) на виготовлення та поставку товарів оборонного призначення за закритими закупівлями №04 СО від 22.01.2025 - використано 7000 штук.

Разом із цим, відповідно до Відомостей про залучення до виконання державних контрактів (договорів), як співвиконавця №32 від 03.02.2025, Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецоборонмаш» та Військовою частиною Національної гвардії України НОМЕР_1 підтверджено залучення позивача в якості співвиконавця Державного Контракту (Договору) на виготовлення та поставку товарів оборонного призначення за закритими закупівлями №04 СО від 22.01.2025, на підставі договору поставки №0808/24 від 08.08.2024.

Отже, поставлений по договору від №0808/24 від 08.08.2024 товар за кодом УКТЗЕД , звільнено від оподаткування ПДВ на підставі ПКУ, підпункті 5 пункту 32 підрозділу 2 «Особливості справляння ПДВ» розділу XX «Перехідні положення».

Відповідач у відзиві зазначає, що якщо кінцевим отримувачем товарів відповідно до сертифіката кінцевого споживача або згідно з умовами відповідного договору визначено, зокрема, Міністерство оборони України, Збройні Сили України та інші військові формування, то операції з постачання товарів на митній території України підлягатимуть звільненню від оподаткування ПДВ згідно з підпунктом 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX ПКУ.

Тобто, відповідач не заперечує право на звільнення від оподаткування ПДВ згідно з підпунктом 5 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX ПКУ, якщо отримувачем товарів відповідно до сертифіката кінцевого споживача або згідно з умовами відповідного договору визначено, зокрема військові частини, що і має місце у даному випадку.

Сертифікат кінцевого споживача або договір, в якому кінцевим одержувачем визначена особа зазначена в п.п. 5 п. 32 ПКУ слугує належним підтвердженням застосування пільгового режиму оподаткування ПДВ.

Ураховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а податкове повідомлення-рішення №4 від 22.04.2025 скасуванню.

В даному випадку, відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до статті 139 КАС України, суд зазначає, оскільки основна частина позовних вимог задоволена, тому на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомленн-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №4 від 22.04.2025.

3. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро спеціально-технічного інжинірингу "СТАНДАРТ.Т" за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 30 січня 2026 р.