Справа № 160/21958/25
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О. розглянув у порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Суть спору: 30 липня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки відповідачем, серед іншого, було невірно розраховано загальну площу об`єктів нерухомого майна житлового фонду, завищено базу оподаткування та ставки податку, не застосовано передбачені п.266.4 ст.266 ПК України пільги. Позивач також вказує, що податкові повідомлення з податку на 2020 рік сформовано поза встановленими ст.102, 266 ПК України строками.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
14 серпня 2025 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено про те, що при обчисленні розміру податку за 2020-2024 роки правомірно застосовано пільгу 180 кв.м., а розрахунки позивача розміру податку, додані до позовної заяви не відповідають діючому законодавству та є помилковими. Також відповідач вказав на те, що при формуванні оскаржуваних податкових повідомдень-рішень за 2020-2021 роки по об`єктам оподаткування, розташованим в м. Дніпро, застосовано в автоматичному режимі до розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ставку 1,5% від мінімальної заробітної плати, відповідно до рішення Дніпровської міської ради №12/27 від 06.12.2017. За 2022 рік в автоматичному режимі застосовано до розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки ставки відповідно до рішення Дніпровської міської ради №10/7 від 26.05.2021 «Про внесення змін до рішення міської ради» від 06.12.2017 №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста» 1,2% для квартир та 1,5% для житлових будинків. За 2023-2024 рік в автоматичному режимі застосовано до розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки ставки 1,5% для житлових будинків та 1,2% для квартир, відповідно до рішення Дніпровської міської ради №2/24 від 13.07.2022 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №12/27». При формуванні ППР за 2020-2024 роки по об`єкту нерухомого майна, а саме: дачний будинок загальною площею 95,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , в автоматичному режимі застосовано до розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ставку 0,5% від мінімальної заробітної плати, відповідно до рішення Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (на об`єкти житлової нерухомості - будинки дачні та садові), рішеннями №1- 20/VII від 24.06.2019 на 2020 рік, №26-39/VII від 07.07.2020 на 2021 рік, №18-10/VIІI від 23.06.2021 з 2022 по 2024 роки в розмірі 0.5%. Відповідач заперечує помилки в розрахунку загальної площі об`єктів нерухомого майна житлового фонду, а також завищення бази оподаткування та ставки податку. Вважає оскаружвані податкові повідомлення-рішення правомірними. З цих підстав просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), перебуває обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області та є власницею нерухомого майна, а саме:
житлового будинку загальною площею 315.20 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;
квартири загальною площею 72 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;
квартири загальною площею 40.4 кв.м., 20 кв.м. якої належать позивачці (1/2 частки, з урахуванням 1/4 частки, належної на підставі свідоцтвапро право на спадщину за заповітом від 09.08.2003), що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , позивачу ;
квартири загальною площею 45.8 кв.м., АДРЕСА_5 ;
дачного будинку загальною площею 95.6 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
гаражу загальною площею 22.9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 .
За вищевказаними об`єктами нерухомості, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було винесеено податкові повідомлення-рішення, а саме:
Всього на суму: 144278.37 грн
Вважаючи ці рішення відповідача протиправними, позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.
Відповідно до п. 8.1 ст. 8 ПК України, в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.
Пунктом 8.3 ст. 8 ПК України визначено, що до місцевих податків належать податки та збори, встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, створених згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їхніх повноважень і які є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Відповідно до пп. 10.1 ст. 10 ПК України, до місцевих податків належить податок на майно.
Пунктом 10.3 ст. 10 ПК України визначено, що місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору та земельного податку за лісові землі.
Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб:
а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;
б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений у натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їхньою згодою, якщо інше не встановлено судом;
в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.
Відповідно до пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі його частка.
Відповідно до пп. 266.3.1, 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі його часток.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі їхніх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Відповідно до пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, у тому числі їхніх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:
а) для квартири/квартир незалежно від їхньої кількості на 60 кв.м;
б) для житлового будинку/будинків незалежно від їхньої кількості на 120 кв.м;
в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, у тому числі їхніх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їхніх часток) на 180 кв.м.
Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Відповідно до пп. 266.4.3 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України, пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до:
об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту;
об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їхніми власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).
Відповідно до пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв.м бази оподаткування.
Згідно з пп. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Відповідно до пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Щодо включення до сумарної загальної площі об`єктів житлової нерухомості об`єкта нежитлової нерухомості - гаража.
Матеріалами справи підтверджено, що розрахунок відповідачем проведено із загальної площі об`єктів нерухомого майна, яка належала позивачу у 2020, 2021, 2022, 2023 та 2024 роках згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зокрема:
житлового будинку загальною площею 315.20 кв.м., АДРЕСА_2 ;
квартири загальною площею 72 кв.м., АДРЕСА_3 ;
квартири загальною площею 40.4 кв.м. (замість 20,2 кв.м. належних позивачці), АДРЕСА_4 ;
квартири загальною площею 22,9 кв.м (замість 45.8 кв.м. належних позивачці), АДРЕСА_5 ;
дачного будинку загальною площею 95.6 кв.м., АДРЕСА_1 ;
гаража загальною площею 22.9 кв.м., АДРЕСА_6 .
Отже, загальна площа об`єктів нерухомості - житлових приміщень (житловий будинок та квартири) повинна була скаладати 548.8 кв.м., а разом з нежитловим приміщенням - гаражем - 571,7 кв.м.
Однак, як вбачається з оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, відповідачем використану загальну площу приміщень (569 кв.м.) для розрахунку податку в той час, як правильний розрахунок повинен здійснюватись виходячи з загальної площі житлових приміщень - 548.8 кв.м.
Включення до загальної площі житлових приміщень площі гаража вплинуло, в тому числі на визначення оподаткованої площі кожного з об`єктів оподаткування, а також на розподілення суми податку. Так, розподілення суми податку контролюючим органом здійснено непропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.
Зазначені обставини є самостійною підставою для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Крім того, податковим органом допущено помилки у визначенні площі квартири за адресою: АДРЕСА_4 . Так, при розрахунку податку враховувалася загальна площа 40.4 кв.м. замість 20,2 кв.м. належних позивачці.
При розрахунку податку по квартирі за адресою: АДРЕСА_5 врахована площа 22,9 кв.м. замість 45.8 кв.м. належних позивачці.
Враховуючи, що під час розрахунку розміру податку на нерухоме майно відповідачем застосовано неправильну фактичну площу житлової нерухомості позивача, оскаржувані податкові повідомлення рішення прийняті неправомірно.
Щодо ставок податку та пільг, які підлягали застосуванню для розрахунку податку на нерухоме майно.
Дніпровською міською радою були встановлені на території м. Дніпра наступні ставки податку на нерухомість:
Рішення №12/27 від 06.12.2017 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста» (набрало чинності з 01.01.2018), встановлено ставки податку в розмірі: 1.5% для будинків багатоквартирних масової забудови (квартири), та будинків одноквартирних масової забудови (житловий будинок). Згідно з п. 2.3 Додатка 2, надано 100% пільгу на господарські, у тому числі присадибні будівлі, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;

Рішення №4/32 від 23.05.2018 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста» (набрало чинності з 01.06.2018), Приміткою 2 якого встановлено, що житлова нерухомість, що перебуває у власності фізичних осіб - платників податку, а саме: квартира/квартири, їх частки, незалежно від їх кількості, загальна площа яких сумарно не перевищує 85 кв. м, оподатковуються податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за нульовою ставкою. Якщо житлова нерухомість, що перебуває у власності фізичних осіб - платників податку, а саме: квартира/квартири, їх частки, незалежно від їх кількості, загальна площа яких сумарно перевищує 85 кв. м, то таке перевищення оподатковується податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на загальних підставах. Отже, з червня 2018 року до січня 2022 року міська рада своїми рішеннями встановила нульову ставку податку на нерухомість на площу до 85 кв.м. тепер вже загальної площі квартир на території м.Дніпра, які знаходяться у власності одного платника податку;

Рішення №6/49 від 23.10.2019 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста» (набрало чинності з 01.11.2019), виклавши пункт 2.3. додатка 2 у новій редакції: «Окремо розташовані господарські (присадибні) будівлі, що перебувають у власності фізичних осіб, - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо». № 10/7 від 26.05.2021 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 № 12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста» (набрало чинності з 01.01.2022), яким викладено у новій редакції Додатки 1 та 2.

Рішення №10/7 від 26.05.2021 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста» (набрало чинності з 01.01.2022), встановлено ставки податку в розмірі: 1.2% будинків багатоквартирних масової забудови (квартири), та 1.5% для будинків одноквартирних масової забудови (житловий будинок). Також, викладено у новій редакції Додатки 1 та 2;

Рішення №2/24 від 13.07.2022 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території міста» (набрало чинності з 01.01.2023), встановлено ставки податку в розмірі: 1.2% будинків багатоквартирних масової забудови (квартири), та 1.5% для будинків одноквартирних масової забудови (житловий будинок).

Піщанською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області були встановлені на її території ставки податку на нерухомість (на об?єкти житлової нерухомості - будинки дачні та садові), рішеннями №1-20/VII від 24.06.2019 на 2020 рік, №26-39/VII від 07.07.2020 на 2021 рік, №18-10VIII від 23.06.2021 на 2022 та по 2024 ріц, в розмірі 0.5%.

Відтак, у період з червня 2018 року до січня 2022 року діяла ставка податку 1,5% на квартири та житловий будинок, а починаючи з січня 2022 року до січня 2025 року визначена ставка податку в розмірі 1,2% для квартир та 1,5% для житлового будинку.

Також, з червня 2018 року міська рада своїм рішенням надала 100% пільгу на об`єкти нежитлової нерухомості - гаражі, а також встановила нульову ставку податку на нерухомість на площу до 85 кв.м. загальної площі квартир на території міста Дніпра, які знаходяться у власності одного платника податку.

З січня 2022 року міська рада своїми рішеннями зменшила податкові пільги щодо податку на нерухомість, а саме: прибрала нульову ставку щодо площі квартир до 85 кв.м.; залишила звільненими від оподаткування окремо розташовані господарські (у т.ч. присадибні) будівлі, до яких належать гаражі (100% їх площі).

З січня 2023 року міська рада своїм рішенням встановила податок для нежитлової нерухомості - гаражів у розмірі 0,75%.

При цьому, матеріалами справи підтверджено, що податковим органом помилково застосовано для розрахунку податку за 2022 рік для квартир по АДРЕСА_5 та по АДРЕСА_4 ставку податку 1,5% замість встановленої рішенням міської ради 1,2%.

Відтак, в цій частині доводи позивача про застосування податковим органом неправильної ставки податку є обґрунтованими.

Також, суд вказує на суперечливість поведінки відповідача в частині нарахування податку за 2022 рік на квартири. Так, на квартиру за адресою АДРЕСА_3 застосовано ставку податку 1,2% в той час, коли на дві інші квартири помилково застосована ставка на рівні 1,5%.

Крім того, відповідачем протиправно нараховувався податок за гараж у 2020, 2021 та 2022 роках по ставці 1,5 % як для об`єкта житлової нерухомості. В той же час ставка податка на об`єкти нежитлової нерухомості в 2020-2022 роках встановлена нульова ставка податку.

Також, в ході розгляду справи знайшли підтвердження обставини незастосування відповідачем діючої до січня 2022 року пільги щодо нульової ставки податку на нерухомість на площу до 85 кв.м. загальної площі квартир на території м.Дніпра, які знаходяться у власності одного платника податку.

Позивачем надано до позовної заяви розрахунок щодо розподілення визначеної пп.266.4.1. ПК України пільги пропорційно до питомої ваги загальної площі всіх об`єктів житлової нерухомості, належних позивачу. Також, позивачем здійснено розрахунок податку відповідно до розподіленої пільги за пп.266.4.1. ПК України та розрахунок щодо розподілення пільги з оподаткування об`єктів житлової нерухомості (квартири) в 2020 та 2021 роках пропорційно до питомої ваги загальної площі всіх квартир на оподатковувану площу після застосування пільги за пп.266.4.1. ПК України.

Відповідач в ході розгляду справи не спростував доводів позивача про завищення податковим органом бази оподаткування та ставки податку, не довів відсутності підстав для застосування пільг під час нарахування податку в спірних правовідносинах.

Натомість, здійснені позивачем розрахунки свідчать про неправильне визначення контролюючим органом сум податку, а саме: завищення ставок податку по деяким об`єктам оподаткування, неврахування передбачених підпунктом 266.4.1. п.266.4 ст. 266 ПК України пільг, завищення бази оподаткування щодо квартир по вул. Ю.Кондратюка та вул. Коробова, неправомірне застосування до встановленої для об`єктів житлової нерухомості ставки податку до об`єкта житлової нерухомості.

Зазначені обставини у сукупності призвели, серед іншого, до розподілення суми податку непропорційно до питомої ваги загальної ваги кожного з об`єктів житлової нерухомості по всім оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

Всі встановлені судом в ході розгляду справи обставини свідчать про протиправність винесених контролюючим органом податкових повідомлень-рішень, що має наслідком їх скасування.

За висновком Верховного Суду України у постанові від 05.12.2006 у справі №21-527во06 наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт, речення рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі.

Вказаний правовий висновок підтримано Верховним Судом, зокрема у постанові від 18 травня 2020 року у справі №200/12442/18-а.

Водночас, суд позбавлений можливості самостійно розрахувати розмір податку, виходячи з кількості помилок, допущених податковим органом як при затосуванні ставки податку, визначенні площ об`єктів, сумарної загальної площі належних позивачу об`єктів нерухомості, так і розрахунку питомої ваги площі кожного з об`єктів.

Разом із тим, враховуючи практику Верховного Суду, зокрема, у постановах від 06.02.2018 у справі №826/15139/16, від 17.04.2018 у справі №2а-10031/12/2670, суд звертає увагу на те, що фактично спірні рішення податкового органу підлягають скасуванню не через відсутність у платника вказаного обов`язку зі сплати податку на нерухоме майно, а через здійснений податковим органом неправильний розрахунок.

Оскільки в даному випадку частину оскаржуваних рішень, які суд вважає неправомірною, виокремити неможливо, оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню у повному обсязі.

Щодо посилань позивача на порушення строків нарахування податкових зобов`язань, зокрема, без урахування строків давності (1095 днів).

Зазначені висновки позивача є необґрунтованими, оскільки не враховують положень Податкового кодексу в частині зупинення перебігу строків позовної давності на період дії карантину (covid-19) та правового режиму воєнного, надзвичайного стану.

Також, згідно підпункту 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України, податкове/податкові повідомлення рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядуванню місцезнаходженням кожногозоб`єктівжитлової та/або нежитловоїнерухомості надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Сам факт затримки контролюючим органом строків направлення податкових повідомлень-рішень є лише підставою для звільнення від відповідальності, передбаченоїПК України за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання в частині нарахування штрафних санкцій та пені, однак, не може бути підставою для звільнення платника податку від обов`язку щодо сплати сум податку та бути підставою для визнання податкових повідомлень-рішень протиправними та їх скасування.

Винесення позивачу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень після 01 липня року базового податкового періоду є лише підставою для сплати податкового зобов`язання в більш пізній термін відповідно підпункту 266.10.1., пункту 266.10 статті 266 ПК України (протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення), однак, не впливає на правомірність самого податкового повідомлення-рішення та не може бути підставою для його скасування.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом по справі №826/15940/18 від 20 червня 2022 року, яка підлягає застосуванню судами відповідно до частини 5 статті 242 КАС України.

Щодо вимоги позивача про приведення у відповідність інтегрованої картки платника позивача.

Суд вказує, що дана вимога є передчасною з огляду на те, що скасування оскаржуваних податкових-повідомлень-рішень призводить до зобов`язання відповідача самостійно внести зміни до інтегрованої картки платника позивача, що підтверджується положеннями Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затеврдженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5.

Крім того, на момент винесення судом рішення суду в цій справі права позивача в цій частині не порушено.

Відтак, суд відмовляє у задоволенні позовної заяви в цій частині.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їхньої переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1154, 22 грн.

Враховуючи, що правило пропорційного стягнення судового збору при частковому задоволенні позову стосується тільки вимог майнового характеру, тоді як заявлений позов містить вимоги немайнового характеру, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1154, 22 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_7 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (Ідентифікаційний код: 44118658, адреса: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: від 08.05.2025 №0-0462-UA0033698, від 19.06.2024 №1-0467-UA0033698, від 19.06.2024 №1-0467-UA0033698, від 19.06.2024 №1-0467-UA0033698, від 08.05.2025 №0-0462-UA0033698, від 08.05.2025 №0-0462-UA0033698, від 19.06.2024 №1-0467-UA0033698, від 19.06.2024 №1-0467-UA0033698, від 19.06.2024 №1-0467-UA0033698, від 08.05.2025 №0-0462-UA0033698, від 08.05.2025 №0-0462 UA0033698, від 19.06.2024 №1-0467-UA0033698, від 19.06.2024 №1-0467-UA0033698, від 19.06.2024 №1-0467-UA0033698, від 08.05.2025 №0-0462 UA0033698, від 08.05.2025 №0-0462-UA0033698, від 19.06.2024 №1-0467-UA0033698, від 19.06.2024 №1-0467-UA0033698, від 19.06.2024 №1-0467-UA0033698, від 08.05.2025 №0-0462-UA0033698, від 08.05.2025 №0-0462-UA0043499, від 19.06.2024 №1-0467-UA0043499, від 19.06.2024 №1-0467 UA0043499, від 19.06.2024 №1-0467-UA0043499, від 08.05.2025 №0-0462-UA0043499, від 08.05.2025 №0-0462-UA0033698, від 19.06.2024 №1-0467 UA0033698, від 19.06.2024 №1-0467-UA0033698.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_7 ) судовий збір у розмірі 1154, 22 грн (одна тисяча сто п`ятдесят чотири гривні двадцять дві копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (Ідентифікаційний код: 44118658, адреса: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.О. Сластьон