Справа № 394/47/26
Суддя: Запорожець О. М.
Дата ухвалення: 2026-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого-судді: Запорожець О.М.

при секретарі: Лясковській О.М.

розглянувши заяву про самовідвід по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю м. Києва, головного спеціаліста-інспектора з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва Митько Володимира Володимировича про скасування рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі.

03 лютого 2026 року головуючим у справі заявлено самовідвід по даному адміністративному позову, оскільки суддя перебуває з позивачкою в дружніх стосунках.

Самовідвід по справі вирішується відповідно до положень ч. 8 ст. 40 КАС України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Ч. 1 ст. 5 КАС України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

П. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України, передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

В розумінні частин 1, 2, 3, 8, 11,12 ст. 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

В Україні діє прецедентне право, як складова національної правої системи.

Так в положеннях ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказує, що для цілей посилання на Рішення та ухвали Суду та на ухвали Комісії суди використовують переклади текстів рішень Суду та ухвал Комісії (далі - переклад), надруковані у виданні, передбаченому в статті 6 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

У рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності .

У рішенні від 15 липня 2010 року у справі «Газета «Україна-Центр» проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Можливо визначити критерій, що однією із процесуальних гарантій реалізації і ухвалення законних та обґрунтованих рішень є інститут відводу судді, який має на меті відсторонення від участі у справі судді, щодо неупередженості, якого є сумніви.

Важливим може визнаватись забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадян до суду, справедливість та невідворотність судового рішення.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 - суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. А саме, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається. Раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи, як важливий свідок. Суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі. Суддя не може бути відсторонений від участі у розгляді справи в тому випадку, коли жодний інший суд не може бути призначений для розгляду даної справи або через терміновий характер справи, коли зволікання в її вирішенні може призвести до серйозної судової помилки.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Так в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лауко проти Словаччини» Європейський суд наголосив, що будь-який служитель Феміди, щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутися від розгляду справи. Адже заявник не може в повній мірі скористатись своїми правами для свого захисту, що може наслідком підірвати справедливість судового розгляду.

На думку суду перебування судді з позивачкою в дружніх стосунках та розгляд справи за її позовом, можливе виникнення сумніву у стороннього спостерігача, щодо справедливого її (справи) розгляду, незалежним і безстороннім судом та постановлення справедливого та виваженого судового рішення у справі.

Постановлення у даній справі судового рішення, під головуванням судді Запорожець О.М. за будь-якою юридичною природою може викликати сумніви у стороннього спостерігача в неупередженості судді.

Наведені та обґрунтовані в мотивувальній частині ухвали обставини дають безумовні підстави для задоволення заявленого головуючим у справі самовідводу, оскільки при розгляді справи з постановленням у ній рішення на користь позивачки можуть викликати сумніви у стороннього спостерігача в неупередженості судді, а в свою чергу відмова в задоволенні позовних вимог створить у позивачки внутрішнє переконання про розгляд справи неупередженим судом, що може за собою створити напругу та конфліктну ситуацію.

За таких обставин головуючий не може приймати подальшої участі у справі та підлягає відводу від розгляду справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю м. Києва, головного спеціаліста-інспектора з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва Митько Володимира Володимировича про скасування рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, ст. ст. 2, 5, 36, 39, 40, 41, 241, 242, 243, 248 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву про самовідвід судді Запорожця Олега Миколайовича від розгляду справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю м. Києва, головного спеціаліста-інспектора з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва Митько Володимира Володимировича про скасування рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі- задовольнити.

Відвести суддю Запорожець Олега Миколайовича від розгляду справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю м. Києва, головного спеціаліста-інспектора з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва Митько Володимира Володимировича про скасування рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі.

Адміністративну справу праву № 394/47/26 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю м. Києва, головного спеціаліста-інспектора з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва Митько Володимира Володимировича про скасування рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі передати до канцелярії Новоархангельського районного суду Кіровоградської області для її повторного автоматичного перерозподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: