Справа № 420/758/26
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2026-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/758/26
УХВАЛА

03 лютого 2026 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бабенко Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2026 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач, з урахуванням позовної заяви від 23.01.2026, просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 №2025-0507-1130 від 07.05.2025 року про визнання придатним до військової служби ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 19.01.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду:

заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважності причин пропуску такого строку з наданням відповідних доказів;

доказів доплати судового збору у розмірі 96,00 грн;

уточненої позовної заяви із зазначенням усього вище вказаного суддею.

26.01.2026 до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, додатком до якої є копія платіжної інструкції про сплату судового збору на суму 96,00 грн, уточнена позовна заява від 23.01.2026, а також клопотання про поновлення строків звернення до суду.

В обґрунтування вказаного клопотання представник позивача зазначає, що строк звернення до суду позивачем пропущений з поважних причин, оскільки відповідно до витягу з наказу № 128-мд від 07.05.2025 року «Про призов на військову службу під час мобілізації» - ОСОБА_1 , 1979 року народження, призваний на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Як зазначає представник позивача, Верховний Суд у постанові від 29 листопада 2024 року у справі № 120/359/24 детально роз`яснив у пункті 57 постанови, що проходження військової служби за мобілізацією може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з таких причин:

1. обмеження доступу до правової допомоги. Військовослужбовці можуть перебувати у віддалених або небезпечних місцях, де неможливо отримати правову допомогу або підготувати документи для звернення до суду;

2. виконання службових обов`язків. Служба у Збройних Силах України, особливо в умовах воєнного стану, передбачає повну концентрацію на виконанні військових завдань, що може унеможливлювати звернення до суду;

3. повага до особливого статусу. Військовослужбовці, виконуючи свій конституційний обов`язок, мають право на захист від невиправданого обмеження доступу до правосуддя, гарантованого статтями 55, 124 та 129 Конституції України;

4. фактор часу. Участь у тривалих військових операціях, навчаннях або відрядженнях може суттєво ускладнювати дотримання строків, передбачених законом.

Як вказує представник позивача у клопотанні, позивач є військовослужбовцем та проходить військову службу в Збройних Силах України в умовах триваючої збройної агресії російської федерації проти України.

Зважаючи на специфічні умови військової служби та реалії, пов`язані збройною агресією проти України, роль Збройних Сил України та інших військових формувань в обороні Української держави, її суверенітету, незалежності та територіальної цілісності, проходження позивачем військової служби свідчить про поважність причин пропуску процесуального строку, встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України.

З огляду на вказане, представник позивача просить поновити строк звернення позивача до суду з вказаним позовом.

Оцінюючи наведені позивачем підстави щодо поновлення строку звернення до суду, суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

При цьому, перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Постановою Верховного Суду від 30 листопада 2023 року у справі №500/1224/23 передбачено наступне: «Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.».

Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Суть спірних правовідносин зводиться до визнання протиправною та скасування постанови військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 №2025-0507-1130 від 07.05.2025 року про визнання придатним до військової служби ОСОБА_1 .

При цьому, у змісті позову вказано, що 08 серпня 2025 року адвокатом Жмурко С.Л. було направлено скаргу до 18 регіональної військово-лікарської комісії, для скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 , як такої що проведена в порушенням діючого законодавства.

Як вказує представник позивача, 22 серпня 2025 року 18 регіональна військово-лікарська комісія надала відповідь на скаргу, згідно якої на підставі пункту 3.3. розділу І Положення пропонується начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 направити громадянина ОСОБА_1 на контрольний медичний огляд ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою перегляду постанови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 з урахуванням усіх наявних медичних документів, результатів досліджень, діагнозу та даного роз`яснення, що в свою чергу, на думку представника позивача, підтверджує протиправність прийнятої постанови ВЛК.

В подальшому, адвокатом Жмурко С.Л. направлено адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою отримання направлення для проходження контрольного ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою реального визначення придатності до військової служби ОСОБА_1 . Однак, 29 жовтня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_6 відмовлено в наданні направлення на проходження контрольного ВЛК.

З огляду на зміст позовної заяви та додані до позову матеріали, позивач скористався досудовим порядком вирішення спору.

Разом з тим, до суду з вказаним позовом позивач звернувся 12.01.2026, тобто з пропуском тримісячного строку.

Щодо тверджень представника позивача щодо проходження позивачем військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), як підстави для поновлення строку звернення до суду, то суд зазначає, що сама по собі обставина перебування позивача у складі Збройних Сил України не свідчить про пропуск строку звернення до суду за захистом своїх порушених прав внаслідок виникнення обставини непереборної сили.

Разом з тим, у разі доведення належними та допустимим доказами, що саме обставина перебування на військовій службі під час воєнного стану об`єктивно унеможливила виконання ним зазначеної процесуальної дії у встановлений законом строк, тобто доведення причинно-наслідкового зв`язку між перебуванням на військовій службі під час воєнного стану та пропуском строку звернення до суду, така обставина може бути визнана обставиною непереборної сили.

Представником позивача до суду не надано доказів, що перебування позивача на військовій службі унеможливило дотримання ним строку звернення до суду.

При цьому, до суду не надано доказів та не доведено, що після призову на військову службу до Військової частини НОМЕР_1 позивач весь цей час (з моменту призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), зокрема з 07.05.2025) безперервно перебував у зонах безпосереднього ведення бойових дій, у віддалених, в тому числі небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду та могло б поза розумним сумнівом, вплинути на можливість своєчасно звернутися до суду із цим позовом за захистом порушеного права, або ж не мав можливості залишити територію військової частини, у якій проходить службу.

У клопотанні про поновлення строків звернення до суду представником позивача не вказано жодних переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом його порушених прав у строки, встановлені КАС України, а наведені ним обставини носять загальний та декларативний характер, що не є достатніми для висновку про наявність обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення до суду з цим позовом.

Зі змісту клопотання про поновлення строків звернення до суду не встановлено судом, що позивач не мав реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо звернення до суду за захистом своїх прав у встановлений нормами чинного законодавства строк.

Крім того, представником позивача не наведено суду які саме бойові (спеціальні) завдання міг виконувати позивач та які призвели до таких наслідків, що унеможливили звернутись до суду у межах встановленого процесуального строку.

Стосовно посилань представника позивача на висновки Верховного Суду викладені у постанові у справі №120/359/24, суд зважає на таке.

Так, відповідно до висновків Верховного Суду, що викладені у постанові від 29.11.2024 у справі № 120/359/24:

«Проходження особою військової служби, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби:

1.Обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду.

2.Виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори.

3.Фактор часу: участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання, визначеного процесуальним законом, строку для звернення до суду.

4.Повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку.

5.Обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя: проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку.».

Оцінюючи поважність причин пропуску строку звернення до суду у розрізі зазначених критеріїв суд вказує на таке.

Так, згідно з копією Витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з питань мобілізації та мобілізаційної готовності) від 07.05.2025 №128-мд «Про призов на військову службу під час мобілізації», відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №65/2022, позивач солдат ОСОБА_1 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період до Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суд повторює, що ані позивачем, ані представником позивача до суду не надано жодного доказу, що позивач, з моменту призову на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період до Військової частини НОМЕР_1 (07.05.2025) перебував у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду.

Зазначені доводи мають лише загальний характер та не підтверджуються жодними доказами.

Позивачем та його представником також не надано до суду доказів участі позивача у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях, що унеможливило дотримання, визначеного процесуальним законом, строку для звернення до суду.

Суд зауважує, що виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави беззаперечно враховуються судом при оцінці підстав для поновлення строку, проте, наявність статусу військовослужбовця не є беззаперечною підставою для поновлення строку звернення до суду, а враховується у сукупності із встановленими судом обставинами неможливості звернення до суду та наданими на їх підтвердження доказами.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Суд також враховує, що проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами права на рівний доступ до правосуддя, а отже, проходження військової служби може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку.

Проте, проходження військової служби не є беззаперечною підставою для поновлення строку звернення, та в кожному окремому випадку підлягає оцінці судом, з огляду на обставини та надані докази на підтвердження існування таких обставин.

За відсутності документів, які свідчать про наявність безпосереднього та прямого причинного зв`язку між пропуском позивачем строку звернення до суду і запровадженням в Україні воєнного стану та несенням позивачем військової служби, вказана позивачем причина не може бути визнана судом як поважна причина пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Аналогічна позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 10.04.2025 у справі № 200/2237/24, від 08.07.2025 у справі № 440/10214/24, від 29.04.2025 у справі №340/2467/24.

Підсумовуючи вищевикладене, дослідивши наведені позивачем доводи та письмові докази у сукупності, суд доходить висновку, що позивачем пропущено строк для звернення до суду із цим позовом з неповажних причин.

З урахуванням наведеного, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання представника позивача про поновлення строків звернення до суду, з огляду на неповажність причин пропуску строку звернення до суду.

Згідно з ч.1, 2 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Зазначене кореспондується із приписами п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, відповідно до яких позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

На підставі наведеного, позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись ст. 120, 121-123, 160, 161, 169, 241-243, 248, 256 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, які зазначені представником позивача у клопотанні про поновлення строків звернення до суду (вх.№ЕС9752/26 від 26.01.2026).

У задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строків звернення до суду від 26.01.2026 відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови - повернути позивачу без розгляду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Суддя Дмитро БАБЕНКО