Справа № 200/554/26
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 лютого 2026 року Справа №200/554/26

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 за заявою від 18.10.2023;

Скасувати рішення про відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 від 27.10.2023 № 19;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 18.10.2023 по 01.07.2024.

У ч. 6 ст.161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Вказана норма кореспондується із ч.1 ст.123 КАС України, у якій йдеться про те, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Водночас особливості строків звернення до адміністративного суду врегульовані ст.122 КАС України, ч.1 якої передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст.122 КАС України).

Отже, за загальним правилом, строк звернення до адміністративного суду становить шість місяців, який слід обчислювати з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як зазначає сам позивач у адміністративному позові, що: "17.10.2022 я звернулась до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії.

Заяву було розглянуто та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 21.10.2022 № 19 мені було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.1 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з огляду на відсутність необхідного пенсійного віку (зниження пенсійного віку на з роки), оскільки неможливо зарахувати пільговий стаж, так як у довідці від 29.08.2022 №17/151 не вірно зазначено розділ, підрозділ.

Не погодившись із таким рішенням я звернулась до Суду за захистом своїх прав. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.03.2023 по справі №200/5353/22 було визнати протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 21.10.2022 № 19 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.10.2022 №2776 про призначення пенсії, з зарахуванням до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 02.03.2015 по 15.07.2019, із застосуванням положень п. б ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, з 17.10.2022.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.03.2023 у справі 200/5353/22 було знов винесено Рішення № 19 від 06.07.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 та було вказано, що дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 19.09.2023 року (відповідне Рішення додається) .

18.10.2023 я звернулась до пенсійного органу із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року.

Проте, 27.10.2023 Головним управління ПФУ в Донецькій області було винесено Рішення про відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 № 19 (відповідне Рішення додається).

Після триваючих намагань з`ясувати все ж таки підстави ігнорування та протиправності дій пенсійного органу, 01.07.2024 мною подано до ГУ ПФУ в Одеській області заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

10.07.2024 ГУ ПФУ в Чернігівській області розглянуло заяву в порядку екстериторіальності було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії № 19, підставою для прийняття рішення про відмову стало те, що заявниця не досягла віку 55 років.

Не погодившись із таким рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки станом на дату звернення, пільговий стаж по списку № 2 вже складав 11 років 1 місяць 19 днів, страховий стаж становить 32 роки 2 місяці 9 днів, а вік - 51 р. 9 м. 13 д., а відповідно до рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу І, п.2 розділу III Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-УШ ст.13, ч.2 ст.14, п."б"-"г" ст.54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-УІІІ, визнані неконституційними, та такими, що втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вищезазначеного Рішення. Застосуванню підлягають ст.13, ч.2 ст.14, п."б"-"г" ст.54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-УІІІ для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах".

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 по справі №420/29643/24 було визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 10.07.2024 № 19 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з дати подання заяви про призначення пенсії, а саме з 01.07.2024.".

Отже, із зазначеного слідує, що позивач знав про своє порушене право станом на 27.10.2023, коли йому рішенням ГУ ПФУ відмовило у призначенні пенсії.

Разом з тим, суд акцентує увагу, що позивач зазначене рішення ГУ ПФУ від 27.10.2023 № 19 не оскаржив до суду, натомість повторно звертався до органу Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії.

Враховуючи зазначене, про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, позивач повинен був дізнатися ще у жовтні 2023 році, а до суду з позовом він звернувся 25.01.2026 (дата формування в системі «Електронний суд»), тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду з позовом, що встановлений ст.122 КАС України.

Між тим, в порушення вимог ст.161 вказаного Кодексу до позовної заяви не додано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску. Зважаючи на вказане, позовну заяву в цій частині подано без додержання вимог ст.160 КАС України.

У зв`язку з наведеним позивачу слід подати до суду обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом та докази поважності причин його пропуску.

За приписами ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку із викладеним, відповідно до ч.1, 2 ст.169 КАС України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, встановлених ст.160 КАС України.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом та докази поважності причин його пропуску.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Шинкарьова