Справа № 440/9724/25
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2026-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 р. Справа № 440/9724/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2025, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Ясиновський, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі №440/9724/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області , 5 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач, апелянт) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (далі ГУ ДСНС у Полтавській області, відповідач 1), 5 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (далі 5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Полтавській області, відповідач 2), в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ДСНС у Полтавській області щодо не нарахування та не виплати у повному обсязі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.03.2018 по 31.05.2021 у належному розмірі;

- зобов`язати ГУ ДСНС у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю (щомісячну фіксовану індексацію у розмірі 3186,40 грн) за період з 01.03.2018 по 31.05.2021 включно в розмірі 119 780,20 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 з урахуванням виплачених сум, з відрахуванням податків, зборів і обов`язкових платежів (1,5% військового збору) та одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 168.5 статті 168 Податкового Кодексу України та пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004;

- визнати протиправними дії 5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Полтавській області щодо не нарахування та не виплати у повному обсязі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.06.2021 по 31.12.2022 та за період з 01.01.2024 по 08.05.2025 у належному розмірі;

- зобов`язати 5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю (щомісячну фіксовану індексацію у розмірі 3186,40 грн) за період з 01.06.2021 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 08.05.2025 включно в розмірі 95574,91 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 з урахуванням виплачених сум, з відрахуванням податків, зборів і обов`язкових платежів (1,5% військового збору за період до 01.12.2024) та одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 168.5 статті 168 ПК України та пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004;

- визнати протиправною бездіяльність 5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Полтавській області, яка полягає у невключенні до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислена одноразова грошова допомога при звільненні, щомісячної індексації різниці грошового забезпечення в сумі 3186,40 грн, а до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена грошова компенсація за 140 календарних днів невикористаної відпустки - щомісячної індексації різниці грошового забезпечення в сумі 3186,40 грн та додаткової винагороди, нарахованої відповідно до Наказу МВС України № 35 від 26.01.2023;

- зобов`язати 5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, обчисливши її розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячної індексації різниці грошового забезпечення в сумі 3186,40 грн, з урахуванням виплачених сум, а також з відрахуванням податків, зборів і обов`язкових платежів та одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 168.5 статті 168 ПК України та пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004;

- зобов`язати 5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за 140 календарних днів невикористаної основної відпустки, обчисливши її розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячної індексації-різниці грошового забезпечення в сумі 3186,40 грн та сум додаткової винагороди, передбаченої Наказом МВС України № 35 від 26.01.2023, з урахуванням виплачених сум, а також з відрахуванням податків, зборів і обов`язкових платежів та одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 168.5 статті 168 ПК України та пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004.

18.07.2025 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №440/9724/25.

16.09.2025 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду провадження в адміністративній справі №440/9724/25 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДСНС у Полтавській області, 5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №440/9723/25.

Не погодившись з ухвалою першої інстанції про зупинення провадження у справі позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій він посилаючись на порушення норм процесуального права просив ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 у справі №440/9724/25 скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що право позивача на отримання у належному розмірі індексації грошового забезпечення на момент звернення до суду є порушеним та підлягає судовому захисту. При цьому, у матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті протягом розумного строку. Також апелянт посилається на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2025 у справі №440/1917/24, згідно з якою індексація-різниця повинна була виплачуватись позивачу з 01.03.2018 до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення, що відповідає вимогам п. 5 Порядку №1078. Відтак, збільшення грошового забезпечення з 29.01.2020 внаслідок його перерахунку у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму жодним чином не спростовує факту наявності у позивача права на отримання індексації-різниці.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до частини 2 статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд апеляційної скарги проведено в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 у цій справі стосуються нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану основну відпустку у період проходження безперервної служби цивільного захисту з 01.03.2018 по дату звільнення 08.05.2025.

Позивач проходив службу цивільного захисту в ГУ ДСНС у Полтавській області з 01.03.2018 по 31.05.2021 та в 5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Полтавській області з 01.06.2021 по 08.05.2025.

ГУ ДСНС у Полтавській області листом №61-01-4688/61-10 від 06.06.2025 повідомило позивачу, що у період з 01.03.2018 по 31.05.2021 йому було нараховано та виплачено індексацію в загальному розмірі 4489,40 грн; місячне грошове забезпечення позивача у лютому 2018 року складало 11583,37 грн, а у березні 2018 - 12860,12 грн.

5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Полтавській області листом №61-58-02-767/61-58.04 від 29.05.2025 надав таку інформацію: індексація грошового забезпечення за періоди з 01.06.2021 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 08.05.2025 була нарахована та виплачена в загальному розмірі 16 771,39 грн, у 2025 році позивачу нараховувалась додаткова винагорода відповідно до Наказу МВС України №35 від 26.01.2023, розмір якої не враховувався при розрахунку компенсації за 140 календарних днів невикористаної відпустки, так як є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення.

Вважаючи такі дії відповідачів протиправними позивач звернувся до суду з цим позовом.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що у разі задоволення позовних вимог позивача у справі №440/9723/25 матиме місце підвищення посадового окладу позивача у період з 01.01.2020 по 19.05.2023, наслідком чого у силу абзацу четвертого пункту 5 Порядку №1078 є зміна розрахункового періоду для обчислення позивачу індексації-різниці грошового забезпечення. Виходячи з приписів пункту 5 Порядку №1078 підвищення тарифних ставок (окладів) є підставою для визначення права працівника на отримання індексації-різниці з урахуванням такого підвищеного окладу та суми можливої індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Підстави зупинення провадження у справі визначені статтею 236 КАС України. Перелік цих підстав є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи слід розуміти те, що обставини, які розглядаються в іншій справі, не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог тощо.

Також об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої полягає в тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Обставини неможливості розгляду справи судом встановлюються у кожному конкретному випадку залежно від предмета позову.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі та зазначити чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі №420/15146/24.

Колегія суддів зазначає, що підстави для зупинення провадження у справі мають бути не лише законними, але й достатніми, з тим, щоб сам факт зупинення провадження у справі не міг бути інтерпретований як зволікання із розглядом справи та, відповідно, не давав приводів вважати, що під загрозу поставлене саме право на справедливий суд (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), яке включає, зокрема, право на остаточне рішення протягом розумного строку.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначив, що право позивача на отримання у належному розмірі індексації грошового забезпечення на момент звернення до суду є порушеним та підлягає судовому захисту. При цьому, у матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті протягом розумного строку. Також апелянт посилається на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2025 у справі №440/1917/24, згідно з якою індексація-різниця повинна була виплачуватись позивачу з 01.03.2018 до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення, що відповідає вимогам п. 5 Порядку №1078. Відтак, збільшення грошового забезпечення з 29.01.2020 внаслідок його перерахунку у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму жодним чином не спростовує факту наявності у позивача права на отримання індексації-різниці.

Колегія суддів вважає такі доводи апелянта необґрунтованими з огляду на таке.

Предметом розгляду у цій справі є, зокрема, індексація грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 08.05.2025 із застосуванням щомісячної індексації-різниці відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 №1078 (далі Порядок №1078).

При цьому предметом розгляду у справі №440/9723/25 є, зокрема, перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 по 19.05.2023 виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного року.

Із системного аналізу абзаців 3-6 пункту 5 Порядку №1078 вбачається, що ним врегульовано питання виплати індексації-різниці, право на яку виникає у особи в тому випадку, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Таким чином, у даній справі необхідно встановити обставину місяця підвищення розміру грошового забезпечення за посадою, яку обіймав позивач у період з 01.01.2020 по 19.05.2023.

Верховний Суд у постановах від 22.06.2023 у справі №520/6243/22, від 06.07.2023 у справі №240/23550/21 та від 30.01.2025 у справі №600/4598/23-а зазначив, що для правильного застосування положень абзаців 3-6 пункту 5 Порядку №1078 суд повинен встановити: розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Також, за висновком Верховного Суду, застосування абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку №1078, у редакції, що застосовується з 01.12.2015, потребує встановлення обставин, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума "індексації-різниці" виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Тобто, результати розгляду справи №440/9723/25 прямо впливають на розгляд адміністративним судом у даній справі питання щодо місяця підвищення розміру грошового забезпечення за посадою, яку обіймав позивач у період з 01.01.2020 по 19.05.2023.

У разі задоволення позовних вимог позивача у справі №440/9723/25 матиме місце підвищення посадового окладу позивача у період з 01.01.2020 по 19.05.2023, наслідком чого в силу положень абзацу четвертого пункту 5 Порядку №1078 є зміна розрахункового періоду для обчислення позивачу індексації-різниці грошового забезпечення, яка є предметом позову у справі №440/9724/25.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №440/9723/25.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується положеннями статті 322 КАС України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням «Серявін та інші проти України», та пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04) згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Враховуючи вищезазначене, дослідивши фактичні обставини та питання права, які лежать в основі цієї справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 294, 312, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року по справі №440/9724/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк